Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач, через свого представника, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 17 березня 2023 року він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2024 року було розірвано. До укладення шлюбу у сторін народилася спільна дочка, [PERSON] . Позивач зазначає, що він самостійно забезпечує дитину, займається її вихованням та дозвіллям, піклується про стан її здоров`я. Мати своїх обов`язків не виконує, про фізичний і духовний розвиток дочки не піклується, оскільки проживає окремо від неї разом з дитиною від іншого чоловіка, також остання зловживає спиртними напоями та вчиняє домашнє насильство. Відповідачка не забезпечує необхідного харчування, не здійснює медичного догляду та лікування дитини, не спілкується з дочкою для її нормального самоусвідомлення, що негативно впливає на її розвиток. З 27 квітня 2024 року батько дитини був мобілізований до лав Збройних Сил України, тому її вихованням займалася мати позивача. Однак, 10 серпня 2024 року, під час проходження військової служби та безпосередньої участі у бойових діях позивач отримав вибухову травму, тому наразі перебуває вдома на лікуванні. У зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків, рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 25 вересня 2024 року, малолітню [PERSON] було взято на облік служби у справах дітей, як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах. На підставі викладеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . 28.01.2025 від представника відповідачки, адвоката Яременка М. М., надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що у червні 2024 року відповідачка в черговий раз відвела дочку [PERSON] на побачення до батьків позивача в [ADDRESS] , проте коли повернулася, щоб забрати дитину, то не змогла потрапити до будинку, оскільки хвіртка була закрита, а на телефонні дзвінки ніхто не відповідав. [PERSON] неодноразово приходила до батьків позивача, але поспілкуватися з дочкою не вдавалося, так як на контакт з нею ніхто не виходив. Після повернення позивача з військової служби, він кілька разів надав можливість відповідачці поспілкуватися з дочкою у його присутності, останнього разу 25.01.2025 року. До позовної заяви позивачем надані фотознімки, проте відповідачці не відомо, коли і в чиєму помешканні вони були зроблені. Посилання на те, що відповідачка зловживає спиртними напоями, також не підтверджено жодним доказом. Крім того, позивач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, в тому числі, щодо малолітніх доньок відповідачки від першого шлюбу, про що свідчать копії постанов доданих до відзиву. 17.02.2025 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що обставини зазначені у відзиві не відповідають дійсності, оскільки позивач з відповідачкою та малолітньою [PERSON] проживали у [ADDRESS] до 26 квітня 2024 року. Після того, як позивач зібрав речі та перевіз до батьків 27.04.2024 року, відповідачка, перебуваючи у нетверезому стані, привела дитину до матері позивача, яка проживає в [ADDRESS] . У цей день бабуся попросила [PERSON] забрати дитину 28.04.2024, оскільки вона перебуватиме на роботі, проте 28.04.2024 року відповідачка не забрала Варвару, так як перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Після цього, бабуся звернулася до дільничого поліції, який порадив їй звернутися до служби з прав дитини. 30.04.2024 служба з прав дитини ВК БМР повідомила бабусю, що відповідачка забрала дитину додому. Проте через кілька днів знову її привела з періодичним забиранням на три дні. У червні 2024 року [PERSON] зателефонувала матері позивача, яка остаточно забрала дитину з дому відповідачки без жодних сварок. По цей час дитина разом з батьком, бабусею та дідусем проживають в [ADDRESS] . Позивач зазначає, що він не чинить жодних перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю, а навпаки неодноразово приходив до [PERSON] з проханням, щоб вона поспілкувалася з [PERSON] . Позивач також звертає увагу, що відповідачка не зверталася до органу опіки та піклування ВК БМР про вчинення позивачем по відношенню до неї перешкод у побаченні, спілкуванні, вихованні, утриманні дочки [PERSON] , 2021 року народження. Позивач та його представник, адвокат Кубрак Ю.І., у судове засіданні не з`явилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачка у процесі розгляду справи позовні вимоги визнала та подала заяву про визнання позовних вимог, просила розглянути справу у її відсутність. Від представника відповідачки, адвоката Яременка М. М., надійшла заява про розгляд справи без його участі у зв"язку із визнанням відповідачкою позову. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бобровицької міської ради, Собачкова Л.А., у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила про наявність підстав для задоволення позову та просила врахувати при ухваленні рішення Висновок органу опіки та піклування. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд доходить такого висновку. Як встановлено у судовому засіданні, та що підтверджується відповідними доказами, [PERSON] , народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с.10). Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області № 729/1926/23 від 12 лютого 2024 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Як вбачається із довідки виданої відділом «ЦНАП» від 22.10.2024 року про кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно акту обстеження умов проживання від 22.10.2024 року, проведено обстеження умов проживання в житловому будинку в [ADDRESS] , в якому мешкає [PERSON] , [INFO] . Санітарно-гігієнічні норми проживання дотримуються. Продуктами харчування дитина забезпечена. Для дитини відведено окреме ліжечко, є одяг та взуття відповідно до сезону, також є іграшки (а.с.12). Відповідно до витягу з протоколу № 9 засідання комісії з питань захисту прав дитини Бобровицької міської ради від 25.09.2024 року, вирішено визнати стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] , зокрема, щодо [PERSON] , [INFO] , неналежним. Вирішено Службі у справах дітей Бобровицької міської ради поновити на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та поставити на відповідний облік [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Попереджено [PERSON] про притягнення до відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обов`язків щодо дітей (а.с.14-15). В акті оцінки потреб сім`ї № 782 від 22.10.2024 року зазначено, що [PERSON] , [INFO] , хронічних захворювань не має, сезонним одягом забезпечена. Бабуся слідкує, щоб її харчування було збалансованим. Варвара записана у садочок « [PERSON] », але не відвідує його. Загальний розвиток дитини відповідає нормам її біологічного віку. Варвара з червня місяця 2024 року проживає з бабусею та дідусем по батьковій лінії. Мати за цей період тричі відвідувала доньку. Батько на даний час перебуває в госпіталі з порушенням опорно- рухового апарату. СЖО відсутні (а.с.16-18). Згідно характеристики виданої ТОВ « Аст Агро», [PERSON] , [INFO] , перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Аст Агро» на посаді підсобного працівника з 13.07.2023 року. З 27.04.2024 року увільнений від виконання посадових обов`язків у зв`язку з мобілізацією до лав ЗСУ. За час трудової діяльності зарекомендував себе добросовісним, старанним та відповідальним працівником. Своєчасно та якісно виконував вказівки керівництва. Врівноважений, не конфліктний. За час роботи доган та стягнень не мав (а.с.19). Відповідно до довідки № 7/15 від 11.10.2024 виданої КНП «Бобровицька опорна лікарня», солдат [PERSON] , 1990 року народження, був призваний до [INFO] , та з квітня 2024 року перебуває в лавах ЗСУ у в/ч [NUMBER] , на посаді навідника. 11.10.2024 року госпітальною ВЛК КНП «Бобровицька опорна лікарня» проведено медичний огляд [PERSON] та встановлено, що отримана ним травма пов`язана із захистом Батьківщини. Вказане також підтверджується довідкою № 693/19808 від 21.08.2024, виданою в/ч [NUMBER] , згідно якої, солдат [PERSON] 10.08.2024 року отримав вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення нижньої третини лівого стегна, забій легких тканин лівої гомілки, беручи участь у бойових діях під час захисту Батьківщини (а.с.20-21). З інформації із сайту Судової влади України видно, що щодо [PERSON] були наявні адміністративні матеріали щодо притягнення її до адміністративної відповідальності відповідальності за вчинення домашнього насильства та ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с.22-23). Рішенням Бобровицької міської ради Чернігівської області від 23.12.2024 року № 478 затверджено висновок ограну опіки та піклування Бобровицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бобровицької міської ради Чернігівської області, виконавчий комітет Бобровицької міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , яка виховується у родині батька (а.с 49-50). Відповідно до ч.3\~ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991р. (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В\~ст.7 СК України\~визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ст.150 СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.ч.2, 4\~ст.155 СК України,\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з п.2 ч.1\~ст.164 СК України,\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.07.2017р. у справі «М. С. проти України» вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування:\~по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна;\~по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до\~ст.19 СК України,\~орган опіки та піклування повинен надати суду письмовий висновок щодо можливості позбавлення одного з батьків батьківських прав. Органом опіки та піклування в особі Бобровицької міської ради було надано висновок від 23 грудня 2024 року № 478 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] . Дане рішення органу опіки та піклування, на думку суду, прийняте з урахуванням всіх обставин, є обгрунтованим і не суперечить інтересам дитини, оскільки протягом тривалого часу [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, належним чином не турбується про здоров`я і виховання доньки, а тому позбавлення батьківських прав у цьому конкретному випадку забезпечить найкращі інтереси дитини, так як мати дитини є неблагонадійною, яка не взмозі забезпечити її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Отже, в судовому засіданні належними доказами доведено, що [PERSON] належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на її розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею дошкільної освіти, а тому, суд доходить висновку про винну поведінку відповідачки та її ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини і необхідність позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved