Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 13.07.2017 сторони зареєстрували шлюб, про що виконавчий комітет Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, зробив відповідний актовий запис № 5 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Їхня сім`я фактично припинила своє існування, так як відсутні ознаки останньої, що передбачені статтею 3 СК України: сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні стосунки налагодити не вбачається можливим, сім`я розпалася остаточно, в збереженні сім`ї вона не зацікавлена. Основна причина розпаду сім`ї це втрата почуття любові, суперечливість характерів, різні погляди на життя та сім`ю, відсутність між ними взаєморозуміння. Фактично вони проживають окремо, спільного побуту та господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що виключає шлюбні відносини. Рішення про розірвання шлюбу прийнято нею остаточно і виважено і змінювати його вона немає. Примирення не можливе. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам і матиме лише негативні наслідки. Дітей від шлюбу немає. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 13.07.2017 виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Позивач в судове засідання не з`явилась. В окремо поданій заяві просила розглянути справу без її участі. Також вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що також подав письмову заяву, не заперечив проти розірвання шлюбу, підтвердив наявність обставин, викладених в позовній заяві. Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши відповідача, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 13.07.2017 у виконавчому комітеті Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що складено актовий запис №5, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13.07.2017. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не проживають разом. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, однак шлюбні стосунки припинили і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує формально та втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що до початку судового розгляду по суті відповідач визнав позов позивачу слід повернути 50% судового збору у розмірі 605,60 гривень з державного бюджету. Судовий збір у розмірі 605,60 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved