Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

до суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Бізнес Позика» з посиланням на те, що 31.12.2021 ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 442037-КС-001 про надання кредиту, яку остання прийняла (акцепт) на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» направлено Гонгало О.В. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1924 на номер телефону [NUMBER] , зазначений позичальником у своїй анкеті заяві в особистому кабінеті, який [PERSON] було введено/відправлено. Таким чином, 31.12.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 442037-КС-001 про надання кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 20000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом, у розмірі 0,867325 процентів за кожен день користування кредитом, які нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20000 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Також, 11.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 442037-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] додатково кредит в сумі 10000 грн. та комісією пов`язаною з наданням додаткового кредиту 1500 грн. Крім того, 26.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 442037-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої сторони домовилися внести зміни в п. 1 договору, а саме викласти «Термін дії договору» та «Строк кредиту» в новій редакції: «Термін дії договору: до 17.06.2022» та «Строк кредиту 169 днів». Також, 26.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до договору № 442037-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої сторони домовилися внести зміни в п. 1 договору, а саме викласти «Термін дії договору» та «Строк кредиту» в новій редакції: «Термін дії договору: до 15.07.2022» та «Строк кредиту 197 днів». Крім того, 16.06.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4 до договору № 442037-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої сторони домовилися внести зміни в п. 1 договору, а саме викласти «Термін дії договору» та «Строк кредиту» в новій редакції: «Термін дії договору: до 17.11.2022» та «Строк кредиту 322 дні». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує належним чином, в результаті чого, у неї утворилася заборгованість в розмірі 49507,41 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16592,58 грн., суми прострочених платежів по процентах - 32914,83 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» вказану суму заборгованості за кредитним договором та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. Ухвалою судді від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 110-111). Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ «Бізнес Позика» про розгляд справи відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлене належним чином, ТОВ «Бізнес Позика» подало до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи відповідно до п.п. 2, 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Судова повістка, ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, направлені по місцю реєстрації відповідача, повернулися на адресу суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 грудня 2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес Позика» договір № 442037-КС-001 про надання кредиту в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 442037-КС-001 від 31 грудня 2021 року (а. с. 94-96, 45-46). Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у розмірі 20000 грн., строком на 24 тижні - до 17 червня 2022 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86732500 % в день (фіксована ставка), зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 3000 грн.. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 44040 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3617,04 процентів. Відповідно до п. 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. Також, 11.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 442037-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] додатково кредит в сумі 10000 грн. та комісією пов`язаною з наданням додаткового кредиту 1500 грн. (а.с. 89-91, 47-48). Крім того, 26.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 442037-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої сторони домовилися внести зміни в п. 1 договору, а саме викласти «Термін дії договору» та «Строк кредиту» в новій редакції: «Термін дії договору: до 17.06.2022» та «Строк кредиту 169 днів» та додаткову угоду № 3 до договору № 442037-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої сторони домовилися внести зміни в п. 1 договору, а саме викласти «Термін дії договору» та «Строк кредиту» в новій редакції: «Термін дії договору: до 15.07.2022» та «Строк кредиту 197 днів» (а.с. 27-28, 43-44, 49-52, 98-99). Крім того, 16.06.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4 до договору № 442037-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої сторони домовилися внести зміни в п. 1 договору, а саме викласти «Термін дії договору» та «Строк кредиту» в новій редакції: «Термін дії договору: до 17.11.2022» та «Строк кредиту 322 дні» (а.с. 24-26). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. На підтвердження укладення договору № 442037-КС-001 від 31 грудня 2021 року та додаткових угод до нього позивачем надано послідовність укладення цього договору та додаткових угод, з яких вбачається, що 31 грудня 2021 року, 11 січня 2022 року, 26.02.2022 та 16.06.2022 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшла у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору та додаткових угод до нього, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору та додаткових угод шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразові ідентифікатори направлялися відповідачу шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер [NUMBER] , який вказувався нею при реєстрації на сайті. Кредитний договір був підписаний відповідачем 31 грудня 2021 року о 09:29:06 шляхом введення одноразового ідентифікатора G1924 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com, що підтверджується візуальною формою послідовності дій Клієнта (а.с. 45-46). Додаткові угоди від 11 січня 2022 року, 26.02.2022 та 16.06.2022 також були підписані відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com (а.с. 47-52, 98-99). Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними. Крім того, факт отримання та користування грошовими коштами підтверджується інформацією, наданою 14.01.2025 АТ «Державний ощадний банк України» щодо руху грошових коштів та копіями квитанцій від 31.12.2021 на суму 20000 грн. та від 11.01.2022 на суму 10000 грн. (а .с. 53, 92). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як видно із матеріалів справи, 31 грудня 2021 року та 11 січня 2022 року ТОВ «Бізнес позика» видав [PERSON] кредит у розмірі 20000 грн. та 10000 грн., відповідно (а. с. 53, 92). [PERSON] у рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила 11 платежів на загальну суму 40016,18 грн., в тому числі за кредитом - 13407,42 грн.; за відсотками - 22108,76 грн.; по комісії - 4500 грн. (а.с. 29-42). Також встановлено, що станом на день подачі позову до суду відповідач борг за кредитним договором не повернула. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на 9 червня 2024 року складає 49507,41 грн., а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 16592,58 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 32914,83 грн. (а. с. 29-42). Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідач не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. На підставі вказаного аналізу норм матеріального права, матеріалів справи, розрахунків банку, з урахуванням вказаної правової позиції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 49507,41 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved