Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

12.11.2024 ТОВ «Юніт Капітал» в особі представника звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з вищевказаним позовом в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 в розмірі 72417,20 грн. А також понесені судові витрати: зі сплати судового збору в сумі - 2422, 40 грн., та на професійну правничу допомогу в розмірі 6000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» в особі представника зазначено. 28.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №356612907 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV69XS6, якій було направлено відповідачу на номер мобільного телефону вказаний нею в заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] . Відповідно до кредитного договору №356612907 від 28.11.2021 сторони погодили наступні умови кредитування. Згідно з п.п.1.1., кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Відповідно до п.1.7., кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі дисконтний період), а саме до 28.12.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Згідно з п.1.9., за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 109,50 (сто дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 0,30 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 361,35 (триста шістдесят одна цілих тридцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,99 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Відповідно до п.1.9.3., якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Згідно з п. 1.10., позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду. Відповідно до п.1.12.2., з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Згідно з п. 13., проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. 28.11.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 22000,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] , що підтверджується електронним повідомлення АТ «ТАСКОМБАНК» від 08.08.2024, та свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Відповідач не виконувала умови кредитного договору належним чином, не повністю сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 ТОВ «Таліон Плюс». 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою, строк дії вказаного договору факторингу продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020, що продовжила строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2021. В даній додатковій угоді вказаний договір факторингу викладено у новій редакції, проте його дата укладення та номер залишені як: 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2022. При цьому інші умови вказаного договору факторингу залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2023. При цьому інші умови договору факторингу залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2024. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №171 від 01.02.2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 57994,00 грн. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 до договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 72417,20 грн. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 ТОВ «Юніт Капітал». Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 72417,20 грн. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви до суду, за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 становить - 72417,20 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 22000,00 грн.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 50417,20 грн. У зв`язку з вищезазначеним, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 15.11.2024 провадження у справі відкрито і призначено до розгляду в прядку спрощеного позовного провадження. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК\~України), відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 27.11.2024\~представником відповідача\~ [PERSON] \~ Працевитим\~Г.О.\~через систему\~електронний суд\~подано відзив\~на позовну\~заяву ТОВ\~«Юніт Капітал»,\~в якому\~зазначено,\~що відповідач\~заперечує проти\~вимог позивача\~з наступних\~підстав.\~Кредитний договір\~наданий до\~матеріалів справи\~не є\~належним та\~допустим доказом\~по справі,\~оскільки він\~не містить\~жодних посвідчень\~від первісного\~кредитора щодо\~дійсності такої\~паперової копії,\~а також\~вказаний договір\~не можливо\~дослідити шляхом\~сканування QR-\~коду для\~перевірки накладення\~електронного підпису.\~Додані до\~матеріалів справи\~Правила надання\~грошових коштів\~у позику\~-\~не містять\~доказів підписання\~вказаних правил\~зі сторони\~позичальника.\~На підтвердження\~перерахування грошових\~коштів позивачем\~надано платіжне\~доручення №b1265dfb-d987-436b-a5e2-2bccf5569626,\~яке підписано\~директором кредитора,\~та містить\~зазначення не\~кредитного рахунку\~отримувача в\~форматі IBAN,\~а чотири\~перші та\~чотири останні\~цифри невідомої\~картки.\~Зі змісту\~платіжного доручення\~вбачається,\~що воно\~виконане за\~операцією банку,\~а не\~первісного кредитора.\~ Електронне\~повідомлення АТ\~«Таскомбанку» на\~93\~аркушах містить\~один аркуш\~у вигляді\~ \~таблиці із\~зазначенням даних,\~зокрема номерів\~карток,\~які визначені\~не в\~повному обсязі.\~Встановити,\~що вказаним\~документом підтверджується\~перерахування коштів\~ позичальнику,\~неможливо.\~ \~ Відсутність\~в матеріалах\~справи реєстрів\~відступлення права\~вимоги до\~кожного з\~трьох договорів\~факторингу свідчить\~про те,\~що ТОВ\~"Юніт\~Капітал"\~не є\~належним позивачем\~по справі,\~що є\~підставою для\~відмови у\~позові.\~Умовами кредитного\~договору №356612907\~від 28.11.2021\~передбачено,\~що кредитна\~лінія надається\~строком на\~30\~днів від\~дати отримання\~кредиту позичальником,\~а саме\~ до\~28.12.2021. Процентна ставка: за користування кредитом у строк, визначений в п.1.7. договору 0,30% від суми кредиту за кожен день.; за умови продовження дисконтного періоду 0,99% в день від суми кредиту за кожен день; якщо позичальник продовжить користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів 1,98 % в день від суми кредиту за кожен день користування. Під час заповнення заяви на укладання договору, форма сайту зазначала про надання кредиту на 30 днів під 0,30% відсотків за 1 день користування кредитом. Інших умов щодо продовження кредитування, дисконтної або стандартної ставки клієнту запропоновано не було. Пунктом 1.14.1. було обумовлено орієнтовну загальну вартість кредиту за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою 23 980,00 грн. Пунктом 1.14.2. було обумовлено орієнтовну загальну вартість кредиту за умови порушення позичальником зобов`язання зі своєчасної оплати суми кредиту, за перерахуванням відсотків по базовій процентній ставці 35 068,00 грн. Таким чином, за умови порушення позичальником зобов`язання кредитором проводиться перерахування процентів за користування кредитом з дисконтної процентної ставки на базову процентну ставку, згідно з чим максимальна сума заборгованості повинна становити не більше 35 068,00 грн. Неможливість нарахування строкових відсотків після закінчення строку, на який було надано кредит, чітко визначена в постанові Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року (справа N 444/9519/12), згідно висновків якої, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості, підписаний директором ТОВ "ФК "Манівео", відповідно до якого відповідач [PERSON] , станом на 01.02.2022, погасила кредит в повному обсязі. Крім того, до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості складений ТОВ ФК "Таліон Плюс", який на думку відповідача не є належним, оскільки відповідно до наданого розрахунку заборгованості вбачається нарахування протягом 30 днів відсотків за користування кредитом в розмірі 66,00 грн. Так, на момент 28.12.2021 сума заборгованості складала - 23 980,00 грн. Однак, в подальшому кредитором безпідставно, в супереч умовам кредитного договору та п.1.3., п.1.7., п.1.8., п. 1.9., п.1.12.2 було здійснено донарахування відсотків в розмірі 13 710,40 грн. Проте жодною умовою кредитного договору таке донарахування не передбачено. Умовами кредитного договору передбачено виключно перерахування розміру відсотків за користування кредитом з дисконтної ставки за розміром базової ставки. Таким чином, орієнтовна сума кредиту мала б складати 35 068,00 грн., що відповідає пункту 1.14.2. кредитного договору №356612907 від 28.11.2021. 28.11.2024 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Працевитого Г.О. надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ «Юніт Капітал» про захист прав споживачів, визнання умов кредитного договору недійсним, в якій прохають суд визнати недійсним договір кредитної лінії №356612907 від 28.11.2021, підписаний від імені [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт Капітал»). В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено. 12.11.2024 ТОВ "ФК "Юніт Капітал" засобами Електронного суду звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021. До матеріалів справи через Електронний суд ТОВ "ФК "Юніт Капітал" було долучено файл електронного правочину - договору про відкриття кредитної лінії №356612907 від 28.11.2021, укладеному між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Пунктом 5.4 вказаного кредитного договору зазначається, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Пунктом 5.14 вказаного кредитного зазначається, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційнотелекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Проте, на адресу [PERSON] не надходило жодних СМС повідомлень з одноразовим ідентифікатором MNV69XS6, та відповідно, вона не вводила його на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» для підписання договору. Зі сторони ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» взагалі відсутній підпис на договорі, як у вигляді одноразового ідентифікатора, так і шляхом накладення КЕП (кваліфікованого електронного підпису). Кредитний договір №356612907 від 28.11.2021 не містить жодного підпису, що перевіряється за допомогою сервісу перевірки електронних підписів на сайті https://czo.gov.ua/verify. У зв`язку з вищезазначеним, [PERSON] вважає що кредитний договір №356612907 від 28.11.2021 - є недійсним. Ухвалою суду від 02.12.2024 прийнято до розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву. Задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 09.12.2024 представником ТОВ «Юніт Капітал» подано відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] [PERSON] , в якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та щодо відзиву зазначив наступне. Надані позивачем реєстри прав вимоги до договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, №23/0224-01 від 23.02.2024 та №0409/24 від 04.09.2024 є витягами, які оформлено згідно вимог законодавства. Дані витяги з реєстрів підписані та мають печатки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також в них зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін. Посилання на недоведеність переходу права вимоги у зв`язку з тим, що не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу є нікчемними. Відповідно до договорів факторингу №28/1118-01 28.11.2018 та №23/0224-01 від 23.02.2024 перехід права вимоги за кредитними договорами відбувається в момент підписання реєстрів прав вимог; договором №0409/24 від 04.09.2024 встановлено, що перехід права вимоги відбувається в момент підписання акта прийому-передачі реєстру боржників. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Кредитний договір №356612907 від 28.11.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV69XS6, якій направлено позичальнику 28.11.2021 о 11:49:58 годині на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] ; одноразовий персональний ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле в інформаційно- телекомунікаційній системі Товариства 28.11.2021 о 11:51:06 годині, після чого відповідач натиснула кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Підписавши кредитний договір одноразовим електронним ідентифікатором відповідач погодилась з усіма умовами кредитного договору. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжні доручення №b1265dfb-d987-436b-a5e2-2bccf5569626 від 28.11.2021 з відміткою Товариства. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи електронне повідомлення від 28.11.2021, підписане банком провайдером, а саме АТ «ТАСКОМБАНК», яке підтверджує факт перерахування коштів з рахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на рахунок відповідача Боржника у розмірі 22000,00 грн. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №356612907 від 28.11.2021, становить 72417,20 грн., яка складається з наступного: 22000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 50417,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. На підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором позивачем надано розрахунки забогованості підготовлені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Представник відповідача посилається на судову практику, а саме: «Неможливість нарахування строкових відсотків після закінчення строку, на який було надано кредит, чітко визначена в постанові Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року (справа N 444/9519/12), згідно висновків якої, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.». З огляду на мотивувальну частину цієї постанови Велика Палата Верховного Суду уточнює вказаний вище висновок таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. В абзаці 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, вказано, що проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. І це логічно корегується зі ст. 599 ЦК про те, що зобов`язання діятиме допоки не буде належним чином виконане. Враховуючи хибну правову позицію ВП ВС, банки про укладенні кредитних договорів передбачили в самому договорі ще раз те, що і так міститься в законі, а саме: що проценти нараховуються до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів. До того ж, якщо боржник виконує обов`язок по сплаті боргу у строк, передбачений договором, він сплачує проценти, передбачені договором. Якщо він не виконує свого обов`язку, тобто не сплачує борг, він має сплатити проценти передбачені договором. При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду також посилається на Рішення Конституційного Суду України від 22.06.2022 у справі № 3-188/2020(455/20) зазначив, що приписи статей 625 та 1050 ЦК унормовують питання відповідальності за порушення грошового зобов`язання позичальником, тоді як приписи статті 1048 Кодексу визначають загальні умови нарахування, сплати процентів за користування грошовими коштами як істотні умови договору позики, кредитного договору. Приписи частини другої статті 625, першого речення частини першої статті 1050 та частини першої статті 1048 ЦК регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі, якщо інше не встановлено в договорі або законі. Таким чином, рішенням КСУ встановлено, що в аспекті порушених у конституційній скарзі питань припис першого речення частини першої статті 1050 ЦК не обмежує права Банку на отримання процентів як плати за користування кредитом, не спричиняє негативних наслідків для права Банку на ведення підприємницької діяльності, а тому є конституційним. 18.12.2024 представником ТОВ «Юніт Капітал» подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено, що ТОВ «Юніт Капітал» заперечує проти зустрічних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Кредитний договір №356612907 від 28.11.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV69XS6, якій направлено позичальнику 28.11.2021 о 11:49:58 годині на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] ; одноразовий персональний ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле в інформаційно- телекомунікаційній системі Товариства 28.11.2021 о 11:51:06 годині, після чого відповідач натиснула кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Підписавши кредитний договір одноразовим електронним ідентифікатором відповідач погодилась з усіма умовами кредитного договору №356612907 від 28.11.2021. 24.12.2024 представником [PERSON] - [PERSON] подано відповідь на відзив представника ТОВ «Юніт Капітал» по зустрічному позову, в якій він підтримав зустрічні позовні вимоги в повному обсязі та щодо відзиву на зустрічну позовну заяву зазначив наступне. ТОВ «Юніт Капітал» в особі представника стверджує, що договір кредитної лінії №356612907 від 28.11.2021 є укладеним з моменту одержання особою, яка направила вказану пропозицію відповіді про прийняття цієї пропозиції. В той же час відповідачем за зустрічним позовом не надано доказів надсилання пропозиції позивачеві за зустрічним позовом. Окрім того, відсутні докази відповіді - прийняття вказаної пропозиції. Жодними належними та допустимими доказами не доведено факт направлення та в подальшому отримання позивачем за зустрічним позовом смс-повідомлення. Матеріали справи взагалі не містять заявки від позичальника, на вищезгаданих доказах електронний підпис кредитора відсутній. У розділі 6 кредитного договору «Реквізити сторін» №356612907 від 28.11.2021 зі сторони кредитора відсутній підпис як у вигляді одноразового ідентифікатора, так і шляхом накладення КЕП (кваліфікованого електронного підпису). Наявне лише зазначення щодо уповноваженої особи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підписання договору «Директор Андронікова О.О.». Надання представником ТОВ «Юніт Капітал» власних роз`яснень щодо застосування положень про електронний документообіг не є доказом на підтвердження факту підписання, і як наслідок укладання, договору кредитної лінії №356612907 від 28.11.2021. Ухвалою суду від 27.02.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник ТОВ «Юніт Капітал» Сміщук А.О. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] в особі представника Працевитого Г.О. з підстав викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засідання підтримав зустрічну позовну заяву, посилаючись на обставини викладені в зустрічній позовній заяві та заперечував проти задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку Із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише, приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтями 638, 640 ЦК України, встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон). Відповідно до ст. 3 Закону, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1080 ЦК України, презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Судом з`ясовано, що 28.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №356612907 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач, за допомогою мережі інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилась з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого подала відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. За результатами заповнення заявки здійснюється своєчасна перевірка дійсності та аутентифікація платіжної картки позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається Товариством на підставі обробки персональних даних позичальника, зазначених в заявці, та будь-якої додаткової інформації, наданої позичальником, чи отриманої Товариством з інших джерел. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV69XS6, якій було направлено відповідачу на номер мобільного телефону вказаний нею в заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] . З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Згідно з п. 5.12 кредитного договору, позичальник підтверджує, що отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах. У п. 5.11 кредитного договору сторони засвідчили, що укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою Сторін. Згідно з п. 5.10 кредитного договору, позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця та позичальника. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до кредитного договору №356612907 від 28.11.2021 сторони погодили наступні умови кредитування. Згідно п.1.1., кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Відповідно до п.1.7., кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі дисконтний період), а саме до 28.12.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Згідно з п.1.9., за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 109,50 (сто дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 0,30 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 361,35 (триста шістдесят одна цілих тридцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,99 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Відповідно до п.1.9.3., якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Згідно з п. 1.10., позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду. Відповідно до п. 1.14.1., орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3. договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 23980, 00 грн. та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1980, 00 грн. та суму кредиту у розмірі 22000, 00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 185,34 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 109,00 % від суми першого траншу. Згідно з п. 1.14.2 кредитного договору, у разі настання передбаченої п. 1.9.3. договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в п. 1.2. договору строк, у розмірі що розрахований за базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість кредиту складе 35068, 00 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 13068, 00 грн. та суму кредиту у розмірі 22000,00 грн. Так,\~28.11.2020\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~оформило платіжне\~доручення № b1265dfb-d987-436b-a5e2-2bccf5569626 про переказ коштів в сумі 22000,00 грн. згідно договору №356612907 від 28.11.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Відповідно до електронного повідомлення АТ «ТАСКОМБАНК» від 08.08.2024, операція по перерахування коштів в сумі 22000,00 грн на платіжну картку №4149-62XX-XXXX-7511 була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок відповідача. Таким чином, первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 виконав в повному обсязі. Відповідач, в свою чергу, не виконувала умови кредитного договору належним чином, не повністю сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 ТОВ «Таліон Плюс». 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою, строк дії вказаного договору факторингу продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020, що продовжила строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2021. В даній додатковій угоді вказаний договір факторингу викладено у новій редакції, проте його дата укладення та номер залишені як: 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2022. При цьому інші умови вказаного договору факторингу залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2023. При цьому інші умови договору факторингу залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2024. З урахуванням визначених строків дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Пунктом 2.1. Розділу 2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №171 від 01.02.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 57994,00 грн. Таким чином, договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 до договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 72417,20 грн. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 ТОВ «Юніт Капітал». За цим договором фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 72417,20 грн. У зв`язку з вищезазначеним, ТОВ «Юніт Капітал» в особі представника просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №356612907 від 28.11.2021 становить - 72417,20 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 22000,00 грн.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 50417,20 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» . Однак, як було зазначено вище, за умовами кредитного договору №356612907 від 28.11.2021: - кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 22 000,00 грн. (п.1.3.); - кредит має бути повернуто до 28.12.2021 (п.1.3.); - кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 28.12.2021 (п. 1.7.); - процентна ставка: за користування кредитом у строк, визначений в п.1.7. договору 0,30% від суми кредиту за кожен день.; за умови продовження дисконтного періоду 0,99% в день від суми кредиту за кожен день; якщо позичальник продовжить користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів 1,98 % в день від суми кредиту за кожен день користування (п. 1.9.); Пунктом 1.14.2. кредитного договору було обумовлено орієнтовну загальну вартість кредиту за умови порушення позичальником зобов`язання зі своєчасної оплати суми кредиту, за перерахуванням відсотків по базовій процентній ставці 35 068,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої палати від 28 березня 2018 у справі №444/9519/12. Велика палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі 910/4518/16 акцетувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04 лютого 2020 року у справі 912/1120/16. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, в межах погодженого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] строку кредитування-28.12.2021, та в передбаченому кредитним договором загальному розмірі 35068, 00 грн., яка складається\~з:\~суми кредиту\~-\~22000,00\~грн.\~та процентів\~за користування\~кредитом \~13068,00\~грн. В задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] в особі представника [PERSON] до ТОВ «Юніт Капітал» про захист прав споживачів, визнання умов кредитного договору недійсним слід - відмовити. Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. У разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження вказаних витрат представником позивача до суду надано: - скан-копію договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 року; - скан-копію додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 року; - скан-копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 року; - скан-копію свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю; - скан-копія довіреності адвоката. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «Юніт Капітал» заявлено на суму 72417,20 грн, а задоволено 35068, 00 грн., тобто на 48,43% (35068,00 грн. х 100% /72417,20 = 48,43% ). Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути 48,43% від понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., що становить 2905,80 грн. (6000 х 48,43% /100 = 2905,80). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду ТОВ «Юніт Капітал» сплатило судовий збір в сумі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково на 48,43%, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути 1173,17 грн. судового збору (2422,40 х 48,43% / 100% = 1173,17). Представником відповідача у відзиві зазначено про орієнтовну вартість витрат відповідача на правову допомогу в розмірі 8000 грн., яка складається з послуг зі складання відзиву - 6000 грн. та участь в судовому засіданні 2000 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Проте суду не надано документального підтвердження вказаних судових витрат ( договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат,тощо). В задоволенні вимог представника відповідача [PERSON] [PERSON] про стягнення з ТОВ «Юніт Капітал» понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. слід відмовити.

Outcome: partial