Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 25.03.2025 року позивач звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0079936 розміром 32,82 в умовних кадастрових гектарах, однак такий на даний час втрачено. Нею при житті було складено заповіт, в якому вказано, що все належне їй майно вона заповідає [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] шляхом вступу в управління володіння та розпорядження спадковим майном. Вказує, що інших спадкоємців за законом чи заповітом після померлої немає. Позивач звертався до державного нотаріуса для видачі свідоцтва на право на спадщину, однак остання йому відмовила, у зв`язку із тим, що немає оригіналів правовстановлюючих документів. Тому просить позов задовольнити. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився своє представництво в суді здійснює через представника адвоката Марущака В.І., який до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Представник відповідача Тисменицької міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, 08.04.2025 року до суду надіслав заяву, в якій зазначено про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову за наявності у матеріалах справи відповідних документів. ІІІ.Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки сторони в судове засідання на 14.04.2025 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 10.07.1996 року [PERSON] , яка мешкала в с. Клубівці Тисменицького району Івано-Франківської області, зробила заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] (а.с.12). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00049906340 від 07.03.2025 року, актовий запис про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , був складений 18.12.2001 року за №15 (а.с.8). В матеріалах спадкової справи, яка надійшла на вимогу ухвали суду міститься довідка про право власності робітника або службовця, яка видається в зв`язку з оформленням спадщини, яка видана [PERSON] , в тому, що згідно з записом погосподарської книги виконкому Клубовецької сільської ради за №46, за померлою [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться житловий дерев`яним будинок, критий шифером, загальною площею 47,7 м.кв. будівлі знаходяться по [ADDRESS] і розташовані на землі Клубовецької сільської ради (а.с.33). У свідоцтві про право власності на будинковолодіння в с. Клубівці посвідчено те, що [PERSON] , в цілому на праві приватної власності дійсно належить будинковолодіння по [ADDRESS] (а.с.34). З довідки №27 від 26.02.2025 року, виданої Клубовецьким старостинським округом №2 Тисменицької міської ради вбачається, про те, що [PERSON] , яка померла, була постійним жителем села Клубівці Івано-Франківського району Івано-Франківської області та до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була останнім зареєстрованим членом двору. Заповіт від її імені в Клубовецькій сільській раді посвідчувався за №9 від 10.07.1996 року і не відмінявся (а.с.15). Державним нотаріусом Тисменицької районної ДНК Колтун С.В. 25.06.2002 року було видане свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] спадкоємцю [PERSON] , що складається з будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , на підставі його заяви та відповідного заповіту (а.с.13). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки №26 від 26.02.2025 року, виданої Клубовецьким старостинським округом №2 Тисменицької міської ради, [PERSON] , яка померла, про що складений відповідний актовий запис №15 від 18.12.2001 року, була власницею земельної частки (паю) розміром 32,82 умовних кадастрових гектара на території Клубовецької сільської ради, згідно сертифікату серії ІФ 0079936, виданого 05.05.2000 року, на підставі розпорядження Тисменицької РДА №282 від 30.08.1999 року. вартість паю становить 5867,63 грн. (а.с.14). \~ \~ \~ \~Постановою державного нотаріуса Колтун С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу власності (а.с.16). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, які виникли, регулюються Цивільним кодексом України та нормами Цивільного кодексу УРСР. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно\~\~до\~\~частини\~\~першої\~\~статті\~\~16\~\~ЦК\~\~України\~\~кожна\~\~особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~статі 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На час відкриття спадщини\~17.12.2001 року діяли норми\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до частини 1\~статті 524 ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до\~ст. 534 ЦК УРСР\~кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР\~для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до пункту 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, \~17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Згідно частин\~1,\~2\~ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникамземельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом «г» частини першої\~статті 81\~Земельного\~кодексу\~України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої\~статті 152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що [PERSON] згідно сертифікату ІФ 0079936, виданого 05.05.2000 року, належало право на земельну частку (пай)\~ розміром 32,82 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває на території Клубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, померла склала на користь позивача заповіт, останній прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, проте оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) відсутній, то [PERSON] позбавлений можливості оформити право на майно в позасудовому порядку. З огляду на зазначене, за позивачем [PERSON] слід визнати право на земельну частку (пай). Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved