Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

До суду надійшла вищезазначена позовна заява. В обґрунтування позову зазначено, що 19.07.1996 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу, який зареєстрований в Запорізькій товарній біржі «Гілея», реєстровий номер 1036/2769, право власності зареєстроване Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 23.08.1996 року за реєстровим № 20733 в реєстровій книзі № 141. Відповідно до зазначеного договору купівлі продажу, [PERSON] , є власником 69/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 687 кв.м. за 460\~000 00 карбованців. [INFO] [PERSON] , померла. Піля смерті [PERSON] , відкрилась спадщина до склад якої увійшли 69/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення спадкових справ дочка [PERSON] - [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Саламатової М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 197/02-31 від 19.06.2024 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, Саламатовою М.М., було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі вищенаведеного позивач просить cуд: - Визнати договір купівлі-продажу 69/100 частки житлового будинку [ADDRESS] від 19.07.1996 року дійсним. - Визнати за [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на 69/200 частки житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 05.09.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 29.10.2024 року. Ухвалою суду від 29.10.2024 року було витребувано у приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Саламатової М.В., належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Підготовче судове засідання 29.10.2024 року відкладено на 21.01.2025 року у зв`язку із неявкою відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Підготовче судове засідання, призначене на 21.01.2025 року, відкладено на 26.02.2025 року за клопотанняс представника позивача. 27.01.2025 року до суду надійшла копія спадковою справи. Ухвалою суду від 26.02.2025 року \~ \~ \~ \~було закрито підготовче судове засідання, судове засідання призначено на 14.04.2025 року. У судове засідання 14.04.2025 року сторона позивача не з`явилася, в матеріалах справи наявне письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку. Відповідачі правом надання відзиву не скористалися. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст.\~223\~та ч. 1 ст.\~280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 19.07.1996 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було укладено Договір купівлі-продажу, який зареєстрований в Запорізькій товарній біржі «Гілея», реєстровий номер 1036/2769, право власності зареєстроване Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 23.08.1996 року за реєстровим № 20733 в реєстровій книзі № 141. Відповідно до зазначеного договору купівлі продажу [PERSON] є власником 69/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 687 кв.м. за 460\~000 000 карбованців. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина до склад якої увійшли 69/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріусу Саламатової М.В. від 19.06.2024 року № 197/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що договір був посвідчений з порушенням вимог статті 227 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час посвідчення договору. За змістом\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлене судом. За змістом ст. ст.128,153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди. Відповідно дост. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно з ч. 2 якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості, виконання договору відбулося. Відповідно до вимог ст.\~25\~ЦК\~України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Саламатовою М.В., заведено спадкову справу № 17/2020, матеріали якої свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем. Згідно з ч.\~1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на вищевказану частину житлового будинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved