Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Андрійчук І.В., через систему «Електронний суд», звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6822788800:06:001:0019 у розмірі 18\~664,5099 грн. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, з врахування уточнених позовних вимог, що 01 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Антонінське», правонаступником якого є ТОВ «Антонінське», укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір). Відповідно до умов Договору [PERSON] передала ПАТ «Антонінське» у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Терешківської сільської ради Хмельницької області площею 4,52 га з кадастровим номером 6822788800:06:001:0019 терміном на 10 років. Відповідач не виконав зобов`язання за Договором і до цього часу не виплатив позивачу орендну плату за користування земельними ділянками, тому вважає, що у зв`язку з невиплатою орендної плати із відповідача підлягає стягненню, з урахуванням індексів інфляції та коефіцієнту індексації, заборгованість за 2023 рік в розмірі 18\~664,50 грн., відповідно до наведеного розрахунку за період 2013-2023 роки. 03 травня 2024 року представник відповідача Оніщук В.В. надіслав до суду відзив, в якому заперечив щодо вимог позову, просив відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що 01 вересня 2013 року між сторонами був укладений договір оренди землі, який зареєстрований 20 листопада 2013 року, номер запису інше речове право: 3490058. Строк дії Договору закінчився 20 листопада 2023 року (відповідно до умов Договору), додаткові угоди щодо продовження його дії не укладались. Отже, договірні відносини вказаного Договору між сторонами існували з 20 листопада 2013 року по 20 листопада 2023 року. Відповідно до пп. 9, 10 Договору орендна плата вноситься Орендарем в розмірі 2197,86 грн., що на момент укладення Договору становить 3% від нормативної грошової оцінки (далі НГО) земельної ділянки, за повний рік в наступних формах визначених Договором; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щороку з урахуванням індексів інфляції та коефіцієнта індексації згідно норм чинного законодавства. Позивачем долучено до позову витяг № НВ-9936868972024 із технічної документації з нормативною грошової оцінки земельних ділянок щодо земельної ділянки кадастровий номер 6822788800:06:001:0019; НГО станом на 15 квітня 2024 року становить 154072,1 та в подальшому зроблено розрахунок орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 4622,16 грн. на підставі вказаної НГО, тобто використання дані НГО за 2024 рік, а не за 2023 рік та після закінчення терміну дії Договору від 01 вересня 2013 року. Незрозумілим є вимоги позивача викладені у позовній заяві з приводу того, що ТОВ «Антонінське» зобов`язане сплатити [PERSON] за користування земельною ділянкою за 2023 рік кошти у розмірі 18520,99 грн., при цьому позивач здійснює розрахунок орендної плати з врахуванням сукупного індексу інфляції за період 2013-2023 роки. Отже незрозуміло, позивач стягує вказану суму з 2013 року по 2023 рік та/або за 2023 рік. Водночас, ТОВ «Антонінське» протягом дії Договору повністю та цілком виконувало та виконало свої зобов`язання з переплатою відповідно до вищевказаного Договору перед орендодавцем з урахуванням індексів інфляції та коефіцієнта індексації, згідно норм чинного законодавства. Укладений між сторонами договір та чинне законодавство не містять заборон щодо дострокового виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договором. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум отриманих з них податку за 3 квартал 2020 року позивачу нараховано та виплачено 12919,26 грн. орендної плати, з якої утримано податки з доходів в сумі 2325,47 грн.; за 3 квартал 2021 року позивачу нараховано та виплачено 12919,26 грн. орендної плати, з якої утримано податки з доходів в сумі 2325,47 грн. та військового збору в сумі 193,79 грн.; станом на 4 квартал 2022 року позивачу нараховано 17391,31 грн. орендної плати з якої: утримано податки з доходів в сумі 3391,31 грн. та військового збору в сумі 260,87 грн. Виплачено орендну плату у 1 кварталі 2023 року в сумі 13999,99 грн. згідно з відомостями про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору на 1 квартал 2023 року. Крім того, сума коштів, яка сплачена відповідачем на користь позивача у 2020-2022 роках в якості орендної плати за користування земельною ділянкою перевищує відповідний розмір, передбачений умовами укладеного договору та повинен враховуватися сторонами при проведені розрахунків в рахунок майбутніх платежів. Відповідач не порушив умови договорів оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки кошти були сплачені наперед, у визначеному сторонами розмірі та до обумовленої сторонами дати, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договорами підтверджується належними та допустимими доказами. Внесена орендна плата за попередні роки в більшому розмірі є фактичною переплатою за договорами, тому заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Таким чином у ТОВ «Антонінське» відсутня заборгованість зі сплати [PERSON] орендної плати, так як своє грошове зобов`язання за 2023 рік ТОВ «Антонінське» виконало достроково, що не суперечить вимогам закону та умовам договору. Тому доводи позивача про несплату відповідачем орендної плати за 2023 рік є безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами. Позовні вимоги про стягнення індексу інфляції та пені, які ґрунтуються на приписах ст. 625 ЦК України є похідними від вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі, так як за своєю правовою природою являються негативним наслідком порушення боржником грошового зобов`язання. Отже умови договору оренди землі від 01 вересня 2013 року по виплаті орендної плати [PERSON] ТОВ «Антоніньке» виконані в повному обсязі, із врахуванням переплати по Договору. Наданий позивачем розрахунок пені не відповідає дійсності. Відповідь на відзив від позивача та її представника на адресу суду не надходила. Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 15 травня 2024 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року замінено первісного відповідача ТОВ «Антонінське» належним відповідачем сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра». Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала, зауважила, що відповідач безпідставно посилається на положення ст. 531 ЦК України, відповідно до вимог якого боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв обороту. Виплата орендної плати достроково мала б місце виключно у випадку виплати орендної плати у повному обсязі за договором оренди у 2013 році (за 10 років наперед) або за умови наявності заяви [PERSON] про виплату орендної плати в рахунок наступних років, однак ані перша, ані ні друга умова у даному випадку не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав відзив, заперечив щодо розрахунку орендної плати за 2023 рік в сум 18664,50 грн. Вказав, що якщо здійснити розрахунок по аналогії вказаному позивачем у справі № 922/893/24, то розмір орендною плати за 2023 році становитиме 8444,43 грн., а переплата сплаченої орендної плати становить 16276,41 грн., що є більшою ніж орендна плата за рік обумовлена сторонами в Договорі, а отже вказана сума переплати включає в себе в орендну плату за 2023 рік. Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельної ділянкою, а тому отриманні позивачем [PERSON] грошові кошти мають бути зараховані в якості орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Позивач є власником земельної ділянки загальною площею 4,52 га з кадастровим номером 6822788800:06:001:0019 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Терешківської сільської ради Хмельницької області. 01 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Антонінське», правонаступником якого є ТОВ «Антонінське», та правонаступником якого в свою чергу є СТОВ «Довіра», був укладений договір оренди землі, згідно із яким [PERSON] передала, а ПАТ «Антонінське» прийняло у строкове платне користування належну їй земельну ділянку загальною площею 4,52 га. Відповідно до п. 45 Договору, останній набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстровано 20 листопада 2013 року, номер запису про інше речове право: 3490058, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Відповідно до основних положень укладених договорів оренди землі від 01 вересня 2013 року: Пункт 2.: В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,52 га, в тому числі рілля 4,52 га, кадастровий номер: 6822788800060019; Пункт 8.: Договір укладено на 10 років; Пункт 9.: Орендна плата складає 2 197,86 грн., що становить 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за повний рік, в наступних формах: натуральній, а саме, власною сільськогосподарською продукцією та/або відробітковій, а саме, шляхом надання сільськогосподарських послуг (при цьому сторони погодили, що найменування продукції, види послуг та їх ціни встановлюються Орендарем та єдиними для всіх Орендодавців), та/або в грошовій форм: шляхом видачі грошових коштів Орендодавцю через касу Орендаря або безготівковим зарахуванням коштів на поточн6ий рахунок Орендодавця, відкритому в банку, із наданням реквізитів для здійснення такого зарахування за зверненням Орендодавця; Пункт 10.: Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щороку з урахуванням індексів інфляції та коефіцієнта індексації згідно норм чинного Законодавства; Пункт 11.: Пункт 11.1.: Орендна плата вноситься у такі строки: до 01 лютого кожного року, за попередній рік; при виплаті (внесенні) Орендодавцю орендної плати Орендарем проводиться утримання податку на доходи фізичних осіб з суми орендної плати; Пункт 12.: Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (накладними, відомостями тощо); Пункт 13. : Розмір орендної плати переглядається з періодичністю, погодженою сторонами, у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом; Пункт 14.: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,005% несплаченої суми за кожен день прострочення; Пункт 36.: Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; Пункт 45.: Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК). Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону). Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до положень абзаців 1 та 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Висновки суду по суті спору. Спір між сторонами у справі виник з приводу виплати орендної плати за 2013-2023 роки за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 01 вересня 2013 року. Аналіз пунктів 9., 10., 11. договору оренди землі дає підстави вважати, що відповідач має сплачувати на користь позивача орендну плату в сумі 2\~197,86 грн. за повний рік користування земельною ділянкою до 01 лютого кожного наступного року з урахуванням індексів інфляції та коефіцієнта індексації. В той же час суд зазначає, що у договорі оренди землі відсутні положення щодо можливості виплати орендної плати наперед (авансом чи в рахунок платежів за майбутні періоди користування земельною ділянкою). З урахуванням того, що відповідно до статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, беручи до уваги відсутність у договорах оренди землі від 01 вересня 2013 року положень про можливість виплати орендної плати наперед, неповідомлення відповідачем позивачу про виплату орендної плати наперед (переплата) за 2020-2023 роки при здійсненні виплат протягом періоду 2020-2023 роки, у суду відсутні підстави вважати, що суми виплаченої відповідачем орендної плати за вказаний період понад передбачену в договорі суму є орендною платою за 2023 рік, а тому відповідач порушив вимоги статей 21, 25 Закону України «Про оренду землі», а також умови договору оренди землі від 01 вересня 2013 року. Викладений висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20. У зв`язку з цим, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача з цього приводу. Також не заслуговує на увагу посилання відповідача на положення статті 531 ЦК України як на підставу можливості здійснення виплати орендної плати наперед, оскільки самого законодавчого врегулювання такої можливості без закріплення в договорі між сторонами недостатньо для висновку про обґрунтованість такої позиції. Тому посилання представника відповідача на висновки, викладені у\~постановах Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17, від 22 червня 2021 року у справі № 364/546/19, від 24 травня 2023 року у справі № 542/51/22 є безпідставними, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка розглядається, а також встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності. Оскільки сторони договору оренди землі домовились про виплату орендної плати з урахуванням індексації, частиною 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено обов`язок орендаря індексувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції, інше не передбачено договорами оренди землі, отже відповідач мав щорічно виплачувати орендну плату на користь позивача, проводячи її індексацію, враховуючи при цьому індекси інфляції. Відтак, беручи до уваги принципи цивільного права, зокрема добросовісність, справедливість та розумність, тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, суд вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2013 року за 2023 рік відповідно до інформації про індекси споживчих цін (індекси «інфляції»), розміщеної на сайті Державної служби статистики України, показник річних індексів споживчих цін становить 126,6, а тому розмір орендної плати по договору оренди за 2023 рік складає 8444,43 грн. (6670,16 грн. х 126,6:100%). Розрахунок пені проводиться за формулою: пеня = С х РП х Д : 100, де С - сума заборгованості, РП -\~розмір пені відповідно до умов договору, Д -\~кількість днів за весь час прострочення. Так, у період з 01 лютого 2024 по 16 квітня 2024 (76 дні) несплачена сума орендної плати становить 8444,43 грн, розмір пені відповідно до п.14 договору\~0,005%, відповідно розмір пені за вищезазначений період складає 32,09 грн. (8444,43х76х0,005:100). У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2023 рік із відповідача на користь позивача на підставі статті 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік договорам оренди землі від 01 вересня 2013 року за період з 01 лютого 2023 року по 16 квітня 2024 року підлягають стягненню у сумі 482,74 грн., розрахунок є таким: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] де: [Сума боргу] сума простроченого боргу. [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. У період\~з 01\~лютого 2023 року по\~16\~квітня 2024 року індексація на суму 8 444,43 грн [Сукупний індекс інфляції] = 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,80% ? 99,40% ? 98,60% ? 100,50% ? 100,80% ? 100,50% ? 100,70% ? 100,40% ? 100,30% ? 100,50% ? 100,20% = 105,717% (за період Лютий 2023 - Квітень 2024) [Інфляційні нарахування] = 8 444,43 грн (сума боргу) ? 105,717% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 8 444,43 грн (сума боргу) = 482,74 грн; 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік по договором оренди землі від 01 вересня 2013 року за період з 01 лютого 2023 року по 16 квітня 2024 року підлягають стягненню у сумі 305,88 грн., виходячи з розрахунку: 8444,43 (сума боргу) х 3% : 100% : 365 днів х 441 (кількість днів прострочення). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 9\~265,14 грн., з яких: орендна плата по договору оренди землі від 01 вересня 2013 року за 2023 рік у сумі 8444,43 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2023 рік у сумі 32,09 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік у сумі 482,74 грн., 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік у сумі 305,88 грн. Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд критично оцінює доводи позивача в частині розрахунку заборгованості, оскільки такий розрахунок не ґрунтується на умовах договору, а є тлумаченням представника позивача. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов [PERSON] задоволено на 49,97 % (9265,14 грн. х 100 : 18539,99 грн.), а тому з СТОВ «Довіра» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,24 грн. (1211,20 грн. х 49,97 :100 ).

Outcome: partial