Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Захарко Ю.Ю., звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що [PERSON] помер [INFO] . Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 07 лютого 1995 року Представництвом фонду державного майна України в м. Самборі. Позивач є сином [PERSON] , який прийняв спадщину після його смерті, оскільки на момент його смерті був зареєстрований з ним за однією адресою. Проте, позбавлений можливості оформити права власності на вказану частину квартири, оскільки наявна заборона на спадкове майно. Станом на день подання позову у Самбірському відділі державної виконавчої служби матеріали виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на майно, відсутні, що свідчить про те, що виконавче провадження було знищене за завершенням терміну зберігання. Відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження, будь-які виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] на виконанні не перебувають, у зв`язку з чим органи виконавчої служби позбавлені можливості звільнити майно з-під арешту/заборони. Враховуючи викладене та подані документи, сторона позивача просить суд зняти заборону на нерухоме майно, яка була зареєстрована 11.04.2005 року Самбірською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА №232944 від 07 квітня 2005 року Самбірського міськрайонного управління юстиції, боржника [PERSON] (номер запису про обтяження 1867011 від 11.04.2005 року). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. подала до суду заяву, в якій просила задовольнити заявлені позовні вимоги, а розгляд справи провести без участі позивача та представника. Представник відповідача Самбірського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Самбірському районі\~Львівської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, а представник відповідача був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши подані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити повністю з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що складено актовий запис № 234 від 25 червня 2024 року та відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 7). Позивач є сином [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Із копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 07.02.1995 року відомо, що Представництво фонду державного майна України в м. Самборі посвідчує, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 07.02.1995 р. (а.с. 12). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 408170609 від 16 грудня 2024 року, в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» - 11.04.2005 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Петляк А.А. зареєстровано обтяження заборона на нерухомого майна за номером 1867011 на підставі постанови АА № 232944 від 07.04.2005 року Самбірського міськрайонного управління юстиції на 1/3 частину квартири, адреса квартира [ADDRESS] . Крім того, 11.09.2007 року реєстратором Самбірська державна нотаріальна контора, заявник [PERSON] , зареєстровано обтяження - заборона на нерухомого майна за номером за № 5641471 на підставі постанови 2244 від 10.09.2007 р. ВДВС Самбірського МУЮ на невизначено, все майно за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). У листі щодо надання інформації за № 61/26.11-09/1634 Самбірський відділ державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління (ЄДРПОУ 34973544) зазначає, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало: -виконавче провадження № 4719845 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-207 виданого 21.02.2005 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області; відкрите за заявою стягувача [PERSON] . 30.06.2008 р. виконавче провадження № 4719845 закінчено відповідно до п. 8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення); -виконавче провадження № 60369410 щодо примусового виконання виконавчого листа № 452/3251/17 виданого 03.10.2019 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області; відкрите від 21.10.2019 року за заявою стягувача КП Самбірської МР «ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНИЙ КОМБІНАТ». 10.09.2024 року виконавче провадження № 60369410 закінчено відповідно до п.1. ч.1.ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документу стягувачу). У листі зазначається, про те, що до Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження почали вноситись у другій половині 2007 року, тому наявність перебування виконавчих проваджень у Відділі до 2007 року їм невідома (а.с. 8-9). Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та інших рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (частина перша статті 15 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII). За змістом частин першої та другої статті 40 Закону від 2 червня 2016 року №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно(кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. В свою чергу порядок зняття арешту з майна закріплений статтею 59 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII. Зокрема, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені в частині четвертій вказаної норми Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII). Важливим в даних правовідносинах є те, що стаття 59 Закону від 2червня 2016 року № 1404-VIII є спеціальною нормою, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно особи. Особливістю даних правовідносин є те, що із скаргою у виконавчому провадженні мають право звернутись сторони виконавчого провадження. У відповідності\~до вимог\~ст.\~447-1\~ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Проте, згідно із матеріалами справи, позивач не є стороною виконавчого провадження, яке взагалі відсутнє на виконанні у відповідача, що є підставою для вирішення спору із застосуванням положень статті 59 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII. Крім того, положеннями статей 15,16 Цивільного кодексу України, статті 4 ЦПК України, кожній особі гарантовано право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правовою позицією Конституційного Суду України «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення вправах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Як вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області від 22.02.2025 року № 33/01-16, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, отриманої нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до Реєстру речових прав на нерухоме майно, наявні такі обтяження нерухомого майна: - заборона на нерухоме майно, а саме - об`єкт обтяження: 1/3 частина квартири, адреса: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 1867011); - арешт нерухомого майна, а саме - невизначено, все майно, адреса: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 5641471), що належало [PERSON] . У відповідності до п. 4.16. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Враховуючи викладене, нотаріусом рекомендовано звернутись до суду для вилучення цих обтяжень, щоб в майбутньому отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, що належало покійному батькові позивача - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав, вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У частині 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] , поданий його представником Захарко Ю.Ю., підлягає задоволенню. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються долученими доказами. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб.

Outcome: approved