Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

03 жовтня 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 11 квітня 2008 року його мати подарувала йому квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У вересні 2024 року позивачу стало відомо, що ще 15 травня 2009 року постановою ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві на вказану квартиру було накладено арешт. Позивач зазначає, що за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників, відносно нього та його матері, яка була власником квартири, немає відкритих виконавчих проваджень. Наразі позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] та зняти арешт із зазначеної квартири, який було накладено постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві №АА895739 від 15 травня 2009 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/19415/24 між суддями від 04 жовтня 2024року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 09 жовтня 2024 року. 16 жовтня 2024 року до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 30 жовтня 2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 02 грудня 2024 року о 15:30 год. Окрім того, вказаною ухвалою суду до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено Дарницький ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ). Підготовче засідання призначене на 02 грудня 2024 року було відкладено на 20 січня 2025 року на 10:00 год. Ухвалою суду від 20 січня 2025 року було задоволено клопотання відповідача та витребувано від ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України інформацію щодо того, на підставі яких документів ним, як реєстратором, 15 травня 2009 року накладався арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 8719373), та надати суду належним чином завірені копії таких документів Підготовче засідання у справі відкладено на 18 лютого 2025 року на 15:30 год. Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 березня 2025 року на 14:30 год. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року було задоволено клопотання відповідача про витребування від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України інформації про те, на підставі яких саме документів ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України 15 травня 2009 року накладався арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 8719373), та надати суду належним чином завірені копії таких документів, у разі їх наявності. Судове засідання у справі було відкладено на 08 квітня 2025 року на 12:30 год. 20 березня 2025 року до суду від Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ), на виконання вищевказаної ухвали суду, надійшла інформація, у якій, зокрема, зазначалося про те, що згідно інформації, наданої Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 19 березня 2025 року виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у Відділі не перебувають. Відділом повідомлено, що під час перевірки відомостей спецрозділу системи Відділом, встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва №2-1506 від 02.02.2007 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 200 000,00 грн. 04 вересня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER], оскільки згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2009 р. № 6-175/2009, в задоволенні заяви ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві про видачу дублікату виконавчого листа згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2007 року по справі № 2-1506/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - відмовлено, бо згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 27.07.2009 р. рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2007 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики скасовано. Згідно інформаційної-довідки спецрозділу системи, постанова про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження [NUMBER], відсутня. З огляду на вищевказане, Відділом повідомлено, що надати більш детальну інформацію щодо вказаного виконавчого провадження не вбачається за можливе, у зв`язку зі знищенням матеріалів провадження. Враховуючи вищевикладене, ідентифікувати в межах якого виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову №АА895739 від 15 травня 2009 року про арешт майна боржника, якою арештовано квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 8719373), а також надати її завірену копію не вбачається за можливе. У судове засідання призначене на 08 квітня 2025 року учасники справи не з`явилися, матеріали справи містять заяви позивача, відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи обставини справи, а також докази долучені до матеріалів справи та обґрунтування позову в цілому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши надані сторонами докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, який було посвідчено державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шершун О.В., та зареєстровано у реєстрі за №10-4365. Відповідно до умов договору дарувальник подарував, а обдаровуваний прийняв у дар належну дарувальнику квартиру за номером [ADDRESS] . З пункту 2 договору вбачається, що квартира, яка дарується належить дарувальнику на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою київською державною нотаріальною конторою 22 липня 1999 року за реєстром №2-1344, зареєстрованим Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації 16 серпня 1999 року і записаного у реєстрову книгу № д. 764-247 за реєстровим 5965. Згідно пункту 9 договору, право власності у обдаровуваного на будинок виникає з моменту його прийняття. Згідно відмітки, яка міститься на вказаному договорі дарування, право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за номером 5965 14 квітня 2008 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів від 11 квітня 2008 року, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано 11 квітня 2008 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори на підставі договору дарування № 10-4365. Згідно інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 15 травня 2009 року за № 8719373 реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, було накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження: постанова АА № 895739, 15 травня 2009 року, ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві. З листа Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) № 146674 від 17 вересня 2024 року вбачається, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що, станом на 17 вересня 2024 року, виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у Відділі не перебувають. Надати більш детальну інформацію не вдається за можливе, оскільки, відповідно встановленого строку пунктом 2 розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 червня 2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки. 20 березня 2025 року до суду від Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ), на виконання вищевказаної ухвали суду, надійшла інформація, у якій, зокрема, зазначалося про те, що згідно інформації, наданої Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 19 березня 2025 року виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у Відділі не перебувають. Відділом повідомлено, що під час перевірки відомостей спецрозділу системи Відділом, встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва №2-1506 від 02.02.2007 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 200 000,00 грн. 04 вересня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER], оскільки згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2009 р. № 6-175/2009, в задоволенні заяви ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві про видачу дублікату виконавчого листа згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2007 року по справі № 2-1506/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - відмовлено, бо згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 27.07.2009 р. рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2007 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики скасовано. Згідно інформаційної-довідки спецрозділу системи, постанова про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження [NUMBER], відсутня. З огляду на вищевказане, Відділом повідомлено, що надати більш детальну інформацію щодо вказаного виконавчого провадження не вбачається за можливе, у зв`язку зі знищенням матеріалів провадження. Враховуючи вищевикладене, ідентифікувати в межах якого виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову №АА895739 від 15 травня 2009 року про арешт майна боржника, якою арештовано квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 8719373), а також надати її завірену копію не вбачається за можливе. Частиною першою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В свою чергу, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, вимоги частини другої статті 5 ЦПК України суд виключно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких провадиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у статті 16 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18. Враховуючи встановлені судом обставини та надані учасниками справи докази, зважаючи на те, що арешт на квартиру був накладений як на майно відповідача вже після укладання договору дарування квартири та після оформлення права власності на квартиру позивачем, у суду є всі підстави вважати, що на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження майном за адресою: [ADDRESS] . Наявність арешту на вказану квартиру позбавляє позивача, як власника майна, можливості вільно розпоряджатись, володіти та користуватись своєю власністю. Частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що вказані вище обтяження перешкоджають позивачу вільно розпоряджатися, володіти та користуватися належним йому нерухомим майном, з огляду на відсутність будь-яких підстав для існування обтяжень на вказане вище нерухоме майно, суд вважає, що є всі підстави для звільнення майна з-під арешту, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не вбачає підстав у задоволенні позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки, як вбачається з наданих суду документів право власності на цей час на вказану квартиру зареєстроване за позивачем та будь-якими особами на цей час не оспорюється таке права власності позивача. Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з вищенаведеного, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial