Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та призначення піклувальника, посилаючись на те, що громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Саранськ Мордовської АРСР є її матір`ю. З дати народження сина вона перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною також постійно, безперервно здійснювала догляд за своєю матір`ю, яка такою проживала з нею. Причиною догляду за матір`ю була її неадекватна поведінка дорослої жінки, яка не усвідомлювала наслідків своїх дій, що спочатку розцінювалось нею, як налагодження стосунків між бабусею та онуком, певні ігри, пустощі, задля забави дитини, однак з часом її мати іноді вчиняла дії при цьому не усвідомлюючи їх наслідків: втрачала здатність формувати адекватні інтелектуальні висновки; не орієнтувалася в просторі; не могла пригадати події найближчих днів, не впізнавала рідних, особистих речей, місця свого знаходження; неспроможна обходитися без додаткового догляду, а саме забувається про необхідність приймання їжі, не може самостійно одягатися, взуватися і доглядати за собою, користуватись побутовими приладами; проявляє безпідставну агресію до оточуючих. З початком війни стан здоров`я її матері лише погіршився, а її дії свідчили про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого мама стала не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто фактично стала недієздатною та такою, що потребує стороннього догляду - опіки, оскільки за станом за здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Через погіршення самопочуття матері, вона звернулася до КНП ОМР «ОБУХІВСЬКА БЛІЛ» за допомогою, де лікарем [PERSON] встановлено діагноз: F01.8., інша судинна деменція, основний. Також лікарем рекомендовано спостереження психіатра. Мемантин 20мг зранку постійно, есциталопрам 2,5-5мг зранку з наступною корекцією, міртазапін 15 мг на ніч. Потребує стороннього догляду Згідно міжнародної кваліфікації хвороб (МКХ-10), розділ F має назву «Розлад психіки та поведінки», F.01.8 - інша васкулярна деменція. А тому її матір потребує постійного стороннього догляду, а тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. 12.12..2024 року винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення відкритого судового засідання. 21.01.2025 року винесено ухвалу про призначення по справі судово-психіатричної експертизи та зупинення провадження. 25.03.2025 року винесено ухвалу про поновлення провадження у справі та призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні заявниця та представниця заявниці вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, при вирішенні заяви поклався на розсуд суду. З огляду на тривалість розгляду справи, яка не знаходить свого вирішення більше трьох місяців, висловлення позиції по справі учасниками процесу у письмовому вигляді, наявність у справі достатньої сукупності доказів для прийняття судового рішення по суті заяви, суд вважав можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши заявницю та представницю заявниці, перевіривши та дослідивши матеріалі справи, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Листа Мінсоцполітики від 10.06.2015 № 8596/0/14-15/19 "Про опіку та піклування над повнолітніми особами" питання опіки та піклування над повнолітніми особами регулюються Цивільним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, а також іншими нормативно-правовими актами з відповідних питань. Обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною здійснюється в судовому порядку. Справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та про визнання фізичної особи недієздатною розглядаються в порядку окремого провадження відповідно до статей 295-300 ЦПК України. Статтею 36 ЦК України передбачено, що суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона: 1) страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; 2) зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. При цьому статтями 37 та 41 ЦК України передбачено правові наслідки при обмеженні цивільної дієздатності фізичної особи: 1) над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування; 2) Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини; 3) Правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника. Відмова піклувальника дати згоду на вчинення правочинів, що виходять за межі дрібних побутових, може бути оскаржена особою, цивільна дієздатність якої обмежена, до органу опіки та піклування або суду; 4) одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником. Піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними; 5) особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі. Згідно ч. 1 ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 37 ЦК над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування, у відповідності до ч.2 ст. 60 ЦК України. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх, які за станом свого здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] [INFO] в місті Саранськ Мордовської АРСР, що підтверджується копією паспорта. Заявниця [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 349 від 11.03.2025 року [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляду судинної деменції (F 01.8 згідно МКХ-10), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком експерта. Відповідно до висновку, медичної документації [PERSON] має хронічні захворювання та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку опікунської ради з питань забезпечення прав недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які потребують опіки та піклування про доцільність призначення гр. [PERSON] опікуном над гр. [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради від 27 березня 2025 року № 8 було вирішено доцільним призначити гр. [PERSON] опікуном над гр. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням та висновком опікунської ради Козинської селищної ради. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи зі змісту статті 55 ЦК України, завдання опіки та піклування над повнолітніми особами полягає у забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів таких осіб. Статтею 56 ЦК України визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Сукупністю зібраних у цій справі доказів, зокрема висновком експертизи, письмовими доказами, доведено обставини, покладені в обґрунтування заяви, а саме те, що [PERSON] не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними, потребує постійного стороннього догляду і призначення опікуна для повноцінного захисту своїх інтересів. Враховуючи викладене, [PERSON] слід визнати недієздатною, відтак в цій частині вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦК України права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 64 ЦК України не може бути опікуном або піклувальником фізична особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. При прийнятті рішення у справі стосовно особи опікуна, суд бере до уваги бажання заявниці [PERSON] про призначення опікуном саме її, оскільки вона перебуває із [PERSON] в сімейних/родинних відносинах, може своїм прикладом, поведінкою, авторитетом виконати належним чином обов`язки опікуна, скільки між ними є порозуміння, довіра, повага, в матеріалах справи відсутні відомості, які б вказували на наявність інших осіб, які б виявили бажання здійснювати опіку на недієздатної [PERSON] або ж фактично здійснювали таку опіку, що вказує на відсутність інших родичів, які б могли бути опікунами, а тому суд вбачає можливим вирішувати заявлену вимогу заявником в цій частині справи на підставі наявних у справі доказів. Зібрані у справі докази, вивчені та досліджені дані про особу опікуна, їх належна оцінка вказують, на можливість призначення за рішенням суду громадянку України [PERSON] опікуном своєї матері [PERSON] . Під час розгляду справи суду не було поданих таких доказів, які б породжували сумніви у правомірності вимог заяви, з матеріалів справи суд не вбачає достатніх правових та фактичних підстав для відмови у задоволенні заяви. Таким чином, вимоги заяви слід задовольнити повністю.

Outcome: approved