Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Договором позики №75614315 від 22 липня 2021 року в розмірі 21 350 грн 08 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 350 грн 08 коп. сума заборгованості за відсотками. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики №75614315 (ануїтет), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн 00 коп., строк позики - 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1.6 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Того ж дня, позикодавець на виконання Договору позики №75614315 від 22 липня 2021 року передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 10 000 грн 00 коп. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Враховуючи умови Договору та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за Договором, які складають 39 грн 67 коп., заборгованість відповідача складає 21 350 грн 08 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 350 грн 08 коп. сума заборгованості за відсотками. 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2112, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №75614315 від 22 липня 2021 року. 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивач уклали Договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №75614315 від 22 липня 2021 року. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31 березня 2023 року до Договору факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 350 грн 08 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 350 грн 08 коп. сума заборгованості за відсотками, які і просить стягнути на його користь. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, оскільки в його кредитній історії допущена помилка у номері договору. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. 07 квітня 2025 року позивач подав заяву, в якій просив цивільну справу розглядати у відсутність представника позивача. Одночасно з позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року задоволено частково. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики (ануїтет) №75614315. Відповідно до п. 1-2 вказаного Договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики згідно Графіка платежів, або достроково. Сума позики - 10 000 грн 00 коп., строк позики (строк Договору) - 64 дні, процентна ставка (базова)/день - 1,6 %, дата надання позики - 22 липня 2021 року, дата повернення позики - 23 вересня 2021 року. Договір позики (ануїтет) №75614315 від 22 липня 2021 року був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 9zYJM28HFU. Відповідно до копії Довідки про ідентифікацію, за підписом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №75614315 від 22 липня 2021 року, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора) здійснено: одноразовий ідентифікатор 9zYJM28HFU; час відправки ідентифікатора позичальнику: 22 липня 2021 року 16:03:01; номер телефону/електронна пошта, на яку відправлено ідентифікатор: [INFO] ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання та 22 липня 2021 року переказало на платіжну картку № [NUMBER] , яка емітована на ім`я [PERSON] , 10 000 грн 00 коп., що підтверджується копією платіжної інструкції №88970500-4e3f-4ae7-a54f-aeb5d96c878d від 22 липня 2021 року, листом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 24 листопада 2024 року №24/12/24-56, Довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 23 грудня 2024 року №КД-000005119/ТНПП, та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 11 лютого 2025 року №20.1.0.0.0/7-250224/101235-БТ, наданою на виконання вимог ухвали суду, до якої приєднано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 22 липня 2021 року по 25 липня 2021 року. Як слідує з розрахунку заборгованості за Договором №75614315 від 22 липня 2021 року, складеному ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за період з 22 липня 2021 року по 21 грудня 2021 року, станом на 21 грудня 2021 року заборгованість відповідача склала 21 350 грн 08 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. сума заборгованості за тілом позики; 11 350 грн 08 коп. сума заборгованості за відсотками. 21 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», як фактором, був укладений Договір факторингу №2112, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» підписаний та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року. Відповідно до Реєстру прав вимоги №4 від 21 грудня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача по Договору позики №75614315 від 22 липня 2021 року в розмірі 21 350 грн 08 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. сума заборгованості за тілом позики; 11 350 грн 08 коп. сума заборгованості за відсотками. 31 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», як клієнтом, та позивачем, як фактором, був укладений Договір факторингу №310323-ФМ, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивачем підписаний та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року. Відповідно до Реєстру боржників від 31 березня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по Договору позики №75614315 від 22 липня 2021 року в розмірі 21 350 грн 08 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. сума заборгованості за тілом позики; 11 350 грн 08 коп. сума заборгованості за відсотками. Як слідує з розрахунку заборгованості за Договором позики №75614315 від 22 липня 2021 року, складеному позивачем за період з 20 грудня 2021 року по 21 січня 2025 року, станом на 21 січня 2025 року заборгованість відповідача склала 21 350 грн 08 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. сума заборгованості за тілом позики; 11 350 грн 08 коп. сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 22 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики (ануїтет) №75614315. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови позики, зокрема, розмір позики, порядок її надання і повернення, розмір відсотків за користування позикою. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання та надало [PERSON] позику у розмірі 10 000 грн 00 коп., натомість останній не виконував взяті на себе зобов`язання у результаті чого виникла заборгованість. ТОВ «Фінпром Маркет» уклавши 31 березня 2023 року з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Договір факторингу №310323-ФМ набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору позики (ануїтет) №75614315 від 22 липня 2021 року, при цьому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклавши 21 грудня 2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір факторингу №2112 попередньо набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору позики (ануїтет) №75614315 від 22 липня 2021 року. Згідно розрахунків, поданих позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором позики (ануїтет) №75614315 від 22 липня 2021 року становить 21 350 грн 08 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. сума заборгованості за тілом позики; 11 350 грн 08 коп. сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення вказана заборгованість в розмірі 21 350 грн 08 коп. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 3 500 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано Договір №01-11/2024 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги як Додаток №1 до Договору №01-11/2024 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, Витяг з Акту №3-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором №01-11/2024 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги, та платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №579930933.1 від 18 грудня 2024 року. Оскільки понесення позивачем зазначених витрат підтверджено належними доказами вони підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 3 500 грн. 00 коп.

Outcome: approved