Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/11717/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації вартості зменшення частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за результатом розгляду якої, 27 березня 2025 року ухвалено рішення. 28 березня 2025 року представник [PERSON] адвокат Зеленова О.Р. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала клопотання про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 30000,00 гривень. 09 квітня 2025 року представник [PERSON] адвокат Дрозд Р.Ю. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заперечення на клопотання про долучення доказів в якому зазначив, що відповідач не звертався до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та не надав доказів понесення витрат на правову допомогу в строк, визначений ЦПК України. У відзиві на позов та під час розгляду справи, сторона відповідача не заявляла про наявність витрат на правову допомогу, не надавали попереднього розрахунку судових витрат та доказів понесення таких витрат відповідачем. Зокрема, представником відповідача не надано розрахунку часу витраченого адвокатом на надання правничих послуг. Окрім того, заявлений розмір витрат на правовоу допомогу в сумі 30000,00 гривень є завищеним та неспівмірним із часом витраченим адвокатом та обсягом наданих адвокатом послуг. З урахуванням наведеного, наявні правові підстави для залишення клопотання представника відповідача про долучення доказів без розгляду (відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат). В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Представники позивача та відповідача просили проводити судове засідання за їх відсутності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За вказаних обставин,з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/11717/24, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до матеріалів справи, в судовому засіданні 17 березня 2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення , яке відбудеться 27.03.2025 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2025 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/11717/24, частково задоволено позовні вимоги [PERSON] . Припинено право спільної часткової власності [PERSON] , на 33/50 (тридцять три п`ятдесятих) та [PERSON] , на 17/50 (сімнадцять п`ятдесятих) частин домоволодіння житлового будинку за адресою: [ADDRESS] .\~Виділено в натурі в особисту приватну власність [PERSON] частину житлового будинку (літ. А-2), а саме окрема квартира [ADDRESS] з наступними приміщеннями, прим. 1-1 (5,0 м2) - коридор; прим. 1-2 (6,2 м2) - коридор; прим. 1-3 (11,5 м2) - кухня; прим. 1-4 (3,7 м2) - ванна; прим. 1-5 (8,9 м2) житлова прим.; 1-6 (4,4 м2) - кладова; прим. 1-7 (15,3 м2) житлова. Разом 55 м2, в тому числі, житлова 24,2 м2 допоміжна - 30,8 м2; надвірні споруди: погріб під літ. А-2, вбиральня (літ. Ж), літній душ (літ. И), гараж тимчасовий (літ. З), вигрібна яма (літ. № 8). Виділено в натурі в особисту приватну власність [PERSON] частину житлового будинку (літ. А -2), а саме окрема квартира [ADDRESS] , яка складається з наступних приміщень: прим, літ 2-1 кухні (10,9 м2); прим. літ. 2-2 (12,1 м2) - житлова; прим. літ. 2-3 (13.6 м2) - житлова; прим. літ. 2-4 (6,6 м2) житлова кімната, прим. 2-5 (3,7 м2)- санвузол; прим. 2-І (2,7 м2) - коридор мансарди; прим. 2-6 (14,4 м2) - житлова на мансарді. Загальна площа 64 м2, в тому числі житлова 46,7 м2 допоміжна - 17,3 м2.; надвірні споруди: ганок з піддашком (літ. а), погріб під літ. А-3-1, вбиральня (літ. Д), літній душ (літ. Е), вигрібна яма (літ. № 9). Залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] ворота з хвірткою (літ. № 6), навіс (літ. Л), огорожу (літ. № 7) , огорожу (літ. № 5) та вимощення І, ІІ.У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Також вирішено питання про розподіл понесених позивачем судових витрат, та стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , судові витрати в загальному розмірі 14843,20 гривень, з яких: 1211,20 гривень витрати зі сплати судового збору; 3632,00 гривень витрати на правничу допомогу; 10000,00 гривень - витрати на підготовку експертного висновку. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зважаючи на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. У відзиві на позовну заяву, представником відповідача визначено передній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 гривень. Також зазначено, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги буде наданий пізніше, з дотриманням строків, встановлених ст. 141 ЦПК України. Із клопотанням про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу та стягнення цих витрат, представник відповідача звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 28.03.2025 року, тобто з дотриманням процесуального строку, визначеного ст. 141 ЦПК України, на подання до суду відповідних доказів понесення судових витрат. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. З поданих позивачем документів встановлено, що між [PERSON] та адвокатом Зеленовою Ольгою Рудольфівною укладено Договір про надання правової допомоги від 02 грудня 2024 року, за умовами якого: адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень, надає замовнику правову допомогу та представляє її інтереси в Індустріальному суді м. Дніпропетровська по справі № 202/11717/24 (п.п. 1.2,1.2.1.); за правову допомогу, передбачену в п. 1.2. Договору, замовних сплачує адвокату винагороду в розмірі 30000,00 гривень (п. 3.1.); за домовленістю сторін оплата правової допомоги здійснюється на підставі підписаного сторонами акту виконаних робіт протягом 30 календарних днів після прийняття судом першої інстанції рішення по справі № 202/11717/24 (п. 4.1.). Відповідно до Акту приймання наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги від 02.12.2024 року, складеного та підписаного 27.03.2025 року, адвокат Зеленова О.Р. передала, а [PERSON] прийняла правову допомогу на загальну суму 30000 гривень, з яких: ознайомлення з матеріалами справи 202/11717/24, правовий аналіз позовної заяви [PERSON] та доданих до позову доказів 3500 гривень; підготовка та подання адвокатського запити до ДМБТІ з метою отримання інформації з матеріалів технічної інвентаризації домоволодіння, що є предметом спору у справі 202/11717/24 та долучення до справи 1500 гривень; складання і подача до суду відзиву на позов в інтересах Замовника - 7500 гривень; складання і подача до суду Заперечень в інтересах Замовника - 2500 гривень; складання і подача до суду додаткових пояснень з додатками в інтересах Замовника - 2500 гривень; підготовка справи до розгляду, представництво інтересів [PERSON] в судових засіданнях в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська у справі 202/11717/24, які відбулись 27.12.2024 року, 04.02.2025 року, 17.03.2025 року - 12500 гривень. Отже, між відповідачем та її представником, як сторонами договору про надання правової допомоги, встановлений фіксований розмір обчислення гонорару 30000,00 гривень. У такому випадку, саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16\~листопада 2022\~року у справі № 922/1964/21. Представником позивача подано заперечення в яких зазначає, що заявлений адвокатом відповідача розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із часом витраченим адвокатом та обсягом наданих адвокатом послуг, що по суті є клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Так, вирішуючи питання розподілу витрат на правову допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial