Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

КП "Харківські\~теплові\~мережі"\~звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2015 року по 31 січня 2022 року у розмірі 69852,87 грн., 3% річних у розмірі 1205,20 грн., інфляційні втрати у розмірі 7337,60 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн. В обґрунтування заявлених вимог, посилався на те, що відповідач за період з 01\~жовтня\~2015\~року\~по\~31\~січня\~2022\~року не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг з теплопостачання, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, добровільно відповідач заборгованість не погашає. У зв`язку з викладеним позивач був змушений звернутись до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2024 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2015 року по 31 січня 2022 року у розмірі 69852,87 грн., 3% річних в сумі 1205,20 грн., інфляційні витрати в сумі 7337,60 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. Ухвалою Дзержинського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~08\~травня 2024\~року заяву\~ [PERSON] \~про\~перегляд заочного\~рішення\~Дзержинського\~районного суду\~м.\~Харкова\~від\~22\~січня\~2024\~року\~у\~цивільній справі\~за\~позовом КП\~"Харківські\~теплові мережі"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~послуги з\~теплопостачання задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного\~суду м.\~Харкова від\~22\~січня 2024\~року у\~цивільній справі\~за позовом\~Комунального підприємства\~"Харківські\~теплові мережі"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~послуги з\~теплопостачання скасовано та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. 01 липня 2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позивачем невірно вказана опалювальна площа квартири [ADDRESS] та невірно проведено розрахунок заборгованості. Також зазначив, що вимога позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є передчасною. Також заявив про застосування строку позовної давності щодо усіх вимог КП «Харківські теплові мережі» до 19 вересня 2020 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлялась. Представник відповідача надав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ним у іншому судовому засіданні по справі № 953/8230/23 в Київському районного суді м. Харкова, яке призначено на 11 годину 15 квітня 2024 року. Суд з урахуванням приписів ст. 223 ЦПК України вважає причину неявки представника відповідача в судове засідання неповажною, оскільки останнім не надано належних доказів, що він є учасником справи № 953/8230/23. З роздруківки наданої представником відповідача неможливо встановити дату та час судового засідання по справі № 953/8230/23 та те що він бере в ній участь як представник [PERSON] . Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються КП "Харківські теплові мережі". У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Постанова №630), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п. 18 Постанови № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконує, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносить, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01\~жовтня\~2015\~року\~по\~31\~січня\~2022\~року у розмірі 69852,87 грн. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що зазначено у відповідній заяві. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. При цьому, указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який було в подальшому неодноразово продовжено до теперішнього часу. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». У пункті 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 2120-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії воєнного, надзвичайного стану. Враховуючи, що з 24 лютого 2022 року року в зв`язку з введенням воєнного стану, строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії воєнного, надзвичайного стану, позовні вимоги з 24 лютого 2019 року заявлені в межах строку позовної давності. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 24 лютого 2019 року по 31 січня 2022 року у розмірі 34997,83 грн. \~ \~ \~ \~Заборгованість саме у такому розмірі підтверджується матеріалами справи та наданим позивачем розрахунком, який під час розгляду справи відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано. Будь яких розрахунків на підтвердження своїх заперечень представник відповідача у розпорядження суду не надав. Відповідно до вимог\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1205,20 грн. та інфляційні витрати у розмірі 7337,60 грн. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості за\~послуги з\~теплопостачання за\~період з 24\~лютого 2019\~року по\~31\~січня\~2022\~року у розмірі 34997,83 грн., 3% річних у розмірі 1205,20 грн. та інфляційні витрати у розмірі 7337,60 грн. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial