Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

01.07.2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 222774-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 18 000,00 грн. строком на 24 тижні - до 02.08.2022 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,08047586 % в день, комісія за надання кредиту - 2 700,00 грн., а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. 18.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 222774-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої, банк надав позичальнику додатково грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., комісія з наданням додаткового кредиту 1 350,00 грн. 15.02.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 222774-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої сторони домовилися внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії Договору» та «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 02.08.2022 р.» та «Строк кредиту: 234 днів». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, здійснив часткове погашення заборгованості за кредитом на загальну суму 19 789,96 грн., у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 65 385,04 грн., що складається з 21 410,68 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 42 823,74 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 1 150,62 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за Договором про надання кредиту № 222774-КС-001 від 12.12.2021 року у розмірі 65 385,04 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 12.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 222774-КС-001 про надання кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-4706, 12.12.2021 о 13:22:35 (а.с.21-23). До вказаного договору додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта (а.с. 54, 64-83). Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 18 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк кредиту 24 тижня. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,08047586, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 2 700,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 18 000,00 грн. Термін дії Договору: до 29.05.2022 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 45 000,00. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7 323,80 процентів. Згідно п.3 Договору погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. 18.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 222774-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої, банк надав позичальнику додатково грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., комісія за зміну умов Договору 1 350,00 грн (а.с. 36-38). 15.02.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 222774-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої сторони домовилися внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії Договору» та «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 02.08.2022 р.» та «Строк кредиту: 234 днів» (а.с.33-35). Як вбачається з візуальної форми послідовності дій клієнта прослідковується послідовність та порядок дій сторін кредитного договору щодо його укладення (а.с.29-32). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 09.06.2024 року у [PERSON] наявна заборгованість за Договором № 222774-КС-001 про надання кредиту від 12.12.2021 року в розмірі 65 385,04 грн., що складається з 21 410,68 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 42 823,74 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.39-53). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Крім того, Верховний Суд у постанові у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). З огляду на матеріали справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису, шляхом направлення через інформаційно-телекомунікаційному систему одноразового ідентифікатора G-4706, зокрема 12.12.2021 року о 13:22:35 год, на номер телефону [NUMBER] , перерахувавши грошові кошти в сумі 22 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] , тобто позивач виконав взяті на себе зобов`язання. Таким чином, скріпивши договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки. Натомість відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, а тому має заборгованість. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, позов ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Кредитним договором № 222774-КС-001 від 12.12.2021 року у розмірі 65 385,04 грн. Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved