Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

20.11.2024 представник позивача, за довіреністю у справі - Сторожишина Олександра Олегівна, звернулася до суду з вказаним позовом, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», обґрунтовуючи тим, що 11.08.2017 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.232.73807, який був підписаний позичальником власноручно,відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 24879,00 грн, а позичальник\~ зобов`язується отримати кредит і повернути його разом\~ з процентними платежами згідно графіку платежів. Кредит надається строком на 36 місяці, розмір процентної ставки становить 15% річних. Крім того,\~ підписанням відповідного кредитного договору позичальник приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, в тому числі за кредитним договором №Z62.232.73807\~ від 11.08.2017, позичальником за яким є [PERSON] . У зв`язку з неповерненням заборгованості за договором кредиту, заборгованість відповідача станом на дату подачі позову, становить 32497,75 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 8470,08 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 4055,46 грн; заборгованості за іншими процентними платежами 19972,21 грн. З огляду на те, що позичальником не виконано грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №Z62.232.73807\~ від 11.08.2017 у розмірі 32497,75 грн та судові витрати у справі. 13.12.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача, за довіреністю у справі - Сторожишина Олександра Олегівна, у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, у позовній заяві просила розгляд справи проводити у відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов до суду не подала. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалу, про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 11.08.2017 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.232.73807 (а.с. 14-17), відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 24879,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позивальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 1.2 Договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців.\~ Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п. 1.13 Договору. Згідно п.1.3., 1.4. Договору позичальник за користування кредитом сплачує Банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 15% річних. Відповідно до п. 2.1. Договору позичальник повертає кредит разом з процентами в 36 щомісячних внесках до 11 числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних платежів. Згідно до п. 2.5 Договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця починаючи з дати видачі кредиту. Відповідно до п. 3 Договору, позичальник зобов`язаний одержати та використати кредит на зазначені у договорі цілі, а також повернути кредит, проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості. Також, встановлено, що відповідачкою було підписано згоду-повідомлення фізичної особи від 11.08.2017, заяву-анкету від 11.08.2017, заяву №Z62.232.73807на приєднання до договору добровільного страхування життя від 11.08.2017, заяву №Z62.232.73807про акцепт публічної оферти на укладення договору про використання аналога власноручного підпису, паспорт споживчого кредитута отримано кредитний договір(а.с. 18-25). Встановлено, що 11.08.2017 між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА життя» та [PERSON] одночасно з укладенням кредитного договору було укладено договір добровільного страхування життя на (а.с. 35), відповідно до умов якого розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 3245,09 грн та вигодонабувачем за цим договором страхування є\~ ПАТ «Ідея банк». Встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №Z62.232.73807від 11.08.2017 виконав у повному обсязі та перерахував на банківський рахунок [PERSON] , кредитні кошти в розмірі 21633,91 грн, за вирахуванням страхового платежу на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА життя» від імені позивальника в сумі 3245,09 грн, що підтверджується випискою по рахунку відповідача та копією меморіального ордеру (а.с. 26, 29). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Встановлено, що вказаний кредитний договір між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 11.08.2017 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами, що не заперечується відповідачем. 25.07.2023 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», що підтверджується копією рішення єдиного учасника про зміну назви від 25.03.2024 (а.с. 53-54) було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23 (а.с. 31-44), відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Відповідно до п. 2.1 Договору права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 3.1 Договору сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення права вимоги, по реєстру боржників складає 12163508,00 грн, водночас сума яка підлягає перерахуванню на рахунок клієнта становить 11963508,00 грн, за вирахуванням суми у 200000,00 грн (сплату фактором гарантійного внеску на підставі договору про участь у торгах). Згідно положень п. 4.1 Договору факторингу фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11963508,00 грн, шляхом перерахування суми, на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі, підписання сторонами договору і реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Пунктом 5.1 Договору права Вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього Договором. Згідно платіжного доручення від 26.07.2023 (а.с. 52), фактор ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») сплатило клієнту - AT «Ідея Банк» суму фінансування в розмірі 11963508,00 грн. Відповідно до Реєстру боржників (Додаток №1) до договору факторингу №01.02- 31/23 від 25.07.2023 та витягу з реєстру боржників №2 (а.с. 45-51) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (колишня назва ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №Z62.232.73807\~ від 11.08.2017в сумі 32497,75 грн. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Таким чином, у разі сплати [PERSON] коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та зараховані для погашення кредитної заборгованості. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, з довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z62.232.73807 від 11.08.2017 (а.с. 28) вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 25.07.2023 (момент переходу права вимоги) становить 32497,75 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 8470,08 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 4055,46 грн; заборгованості за іншими процентними платежами 19972,21 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка з умовами договору була ознайомлена, підписала договір №Z62.232.73807\~ від 11.08.2017, однак умови договору порушила. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2422,40 грн (а.с. 4, 13).

Outcome: approved