Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

І. Правовідносини сторін. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») звернулося до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Позовну заяву мотивує тим, що 22.09.2023 [PERSON] та НАСК «ОРАНТА» уклали Договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АТ 4771101), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] . 12.07.2024 сталася автопригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER] ., після чого [PERSON] самовільно залишив місце ДТП. Згідно з довідкою НПУ та Постановою Солом?янського районного суду міста по справі № 760/17929/24 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.124 КУпАП та 122-4 КУпАП. Оскільки між власником транспортного засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER] та АТ «СК «АРКС» був укладений Договір Добровільного страхування наземних транспортних засобів №24412Га4п, то 07 серпня 2024 року, 12 серпня 2024 року, згідно з платіжними дорученнями №1077175, №1076480, №1076481, АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 47\~984,74 грн. АТ «СК «АРКС» звернулося до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із Заявою про страхове відшкодування. Відповідно до Рахунків, страхового акту № OЦB-P-СП-24-29-18413/1 від 02.10.2024, розрахунку суми страхового відшкодування до них та угоди про здійснення страхового вішкодування, розмір страхового відшкодування становив 44\~145 грн. 96 коп. Відповідно до платіжної інструкції № 53141 від 02.10.2024 року, ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 44 145грн. 96 коп., на рахунок АТ «СК «АРКС» Відповідно до\~ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 44 145 грн та судовий збір. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. 04.12.2024 представник позивача звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.12.2024 вказану цивільну справу передано на розгляд до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за підсудністю. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18\~лютого 2025\~року прийнято позовну\~заяву до\~розгляду. Призначено підготовче засідання на\~11 березня 2025 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до\~судового розгляду по суті\~у відкритому судовому засіданні\~на 08 квітня 2025 року о 12:00 год. ІІІ. Позиції сторін. Представник Позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розглядати справу його за відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до позовної заяви, відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . В той же час, згідно відповіді № 974288 від 19.12.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою Відповідачу рекомендованим повідомленням направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, з викликом його в судове засідання, однак лист повернувся у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.1\~ст. 244 ЦПК України\~після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Відтак, 08.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 12 липня 2024 року о 21 годині 51 хвилин в м. Київ на пр-т. Л. Гузара, 17, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі не пропустив транспортний засіб Mazda номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі і здійснив з ним зіткнення, чим порушив вимоги\~пункту 16.11 Правил дорожнього руху\~України (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху), а відтак, скоїв правопорушення, передбачене\~статтею 124 КУпАП, в результаті чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 968323 від 19.07.2024 року (а.с. 9-10). У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки Mazda номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] (а.с. 23). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 24412Га4п, яким було застраховано транспортний засіб «Мазда», д.н.з. [NUMBER] . АТ «СК «АРКС» звернулося до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із Заявою про страхове відшкодування , оскільки на момент ДТП був укладений Договір Добровільного страхування наземних транспортних засобів (Договір № 24412Га4п), яким було застраховано транспортний засіб «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , а винною особою в даному ДТП є [PERSON] , який керував транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заключеним з ПАТ НАСК «ОРАНТА» (Поліс АТ 4771101) яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 15). 26 вересня 2024 року між ПАТ НАСК «ОРАНТА» та АТ «СК «АРКС» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, згідно з умовами якої платник розглянув перелік майнових вимог Компанії, в тому числі у зв`язку з настанням страхового випадку 12.07.2024 за участі автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 34, 35). ПАТ НАСК "Оранта" було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування на підставі страхового акту №ОЦВ-24-29-18413/1, згідно з розрахунком страхового відшкодування у розмірі 44\~145,96 грн (а.с. 36, 37) Відповідно до платіжної інструкції № 53141 від 02.10.2024 року, ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 44\~145, 96 грн, на рахунок АТ «СК «АРКС» V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Частиною 1\~ст. 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до висновків про застосування норм права, викладених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої\~статті 61 ЦПК\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами\~Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року\~чи закриття кримінального провадження за правилами\~Кримінального процесуального кодексу України 2012 року\~не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому\~ЦПК. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. п. 38.1.1(а) п. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду\~якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди\~чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Статтею 108 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з вимогами\~статті 1192 Цивільного кодексу України\~\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 Цивільного кодексу України\~\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно\~ст. 993 Цивільного кодексу України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Згідно ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України. Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування, і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19, провадження №12-57гс21). VІ. Висновки суду. Виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності (пункт 22 частина 1\~статті 92 Конституції України). Встановлені судом обставини прямо вказують на те, що відповідач [PERSON] 12 липня 2024 року, керуючи транспортним засобом Volkswagen номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі не пропустив транспортний засіб Mazda номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі і здійснив з ним зіткнення, у результаті чого був пошкоджений автомобіль марки Mazda номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] . Після вчинення ДТП [PERSON] з місця вчинення ДТП зник. Постановою Солом?янського районного суду міста по справі № 760/17929/24 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та 122-4 КУпАП. Так як на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СК «АРКС» за договором добровільного страхування № 24412Га4п, що покривало транспортний засіб «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , то АТ «СК «АРКС» звернулося до ПАТ НАСК «ОРАНТА» з заявою про страхове відшкодування, оскільки винною особою в ДТП був [PERSON] , який керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , застрахованим у ПАТ НАСК «ОРАНТА». 26 вересня 2024 року між ПАТ НАСК «ОРАНТА» та АТ «СК «АРКС» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, на підставі якої ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 44 145,96 грн на рахунок АТ «СК «АРКС» згідно з платіжною інструкцією № 53141 від 02.10.2024 року. Позивач в якості доказу на підтвердження розміру завданої йому шкоди посилається на розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 44\~145,96 (а.с. 37), який стороною відповідача не спростовується. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної, події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з\~ст. 993 ЦК України\~і\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За загальним правилом, згідно зі\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно\~ст. 1166 ЦК України\~матеріальна шкода відшкодовується винною особою в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно абз. «а» п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, суд вважає, що позивачем «НАСК «Оранта» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 44 14,96 грн, що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та яка залишила місце ДТП. Відповідно частин 1, 3\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. VІ. Розподіл судових витрат. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру\~задоволених\~позовних вимог. Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн, тобто пропорційно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved