Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

[PERSON] \~у своєму\~позові посилається\~на те,\~що з\~відповідачем перебуває\~у шлюбі\~з 04.08.2022\~року,\~зареєстрованому Хотинським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Дністровському\~районі Чернівецької\~області Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ)\~по актовому\~запису за\~№204.\~Спільних дітей\~не мають.\~Спільним сімейним\~життям вони\~прожили до\~листопада 2024\~року.\~Сім`я розпалася\~по тій\~причині,\~що вони\~не знайшли\~взаєморозуміння,\~втратили повагу\~одне до\~одного,\~у них\~різні погляди\~на життя.\~На даний\~час шлюбних\~відносин не\~підтримують, спільного\~господарства не\~ведуть. Можливості примирення не вбачає, оскільки подальше їх з відповідачем життя як подружжя є неможливе і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з?явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому, у поданій заяві позивачка категорично заперечила щодо надання строку на примирення та наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що вона принципово не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, який постійно чинить психологічний тиск на неї та на її дитину, а також застосовує щодо них засоби психологічного насильства та постійно ображає. Відповідач [PERSON] , будучи обізнаним\~про час,\~дату і\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з?явився,\~заяв про\~відкладення розгляду\~справи або\~про участь\~у розгляді\~справи в\~режимі відеоконференції\~до суду\~не подав, а також не подав відзив на позов. Підстав, передбачених ч.4 ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 04.08.2022 року Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) по актовому запису за №204 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2022 року). Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому, слід зазначити, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами по справі припинені, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам її дитини, у зв`язку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що шлюб між сторонами по справі необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивачки. Враховуючи, що позивачка не бажає миритися з відповідачем, примирення між ними до цього часу не відбулося, і ухвалою суду від 08.04.2025 року відповідачу було відмовлено у задоволенні заяви про надання строку для примирення, суд не може примусити її зберегти шлюб, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~тому судовий\~збір підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивачки\~у повному\~розмірі,\~а саме\~у сумі 1211,20 грн. На підставі ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved