Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про визнання за: - [PERSON] право власності на: 3/4 частки земельної ділянки площею 0,2796 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, урочище «Гуральня»; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,5395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, урочище «Мордасів» в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ; - [PERSON] право власності на: 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2796 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, урочище «Гуральня»; 1/4 частку земельної ділянки площею 0,5395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, урочище «Мордасів» в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовували тим, що їхній матері [PERSON] , згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 008685 від 28.02.2002 року на праві власності належали три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області загальною площею 0,8609 га. \~ \~ \~ \~ [INFO] мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадшина за законом на все належне їй майно. Після смерті матері в управління та володіння спадковим майном вступив [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав і [INFO] помер. [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 008684 від 28.02.2002 року на праві власності належали три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області загальною площею 0,9831 га. \~ \~ \~ \~Ще за життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок смерті заповів все належне майно [PERSON] . [PERSON] на момент смерті батька являвся пенсіонером по віку, а тому набув права на обов`язкову частку у спадщині. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, а позивач [PERSON] за законом, шляхом подачі у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. \~ \~ \~ \~Вони частково оформили спадщину на належні їм частки земельних ділянок. Однак в нотаріальному порядку їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом і за законом у належних їм частках (3/4 і 1/4) на земельну ділянку площею 0,5395 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 008684 від 28.02.2002 року та на земельну ділянку площею 0,2796 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 008685 від 28.02.2002 року, у зв`язку із тим, що у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 4800307762024 площею 0,5395 га та у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 2600395052024 площею 0,2796 га відсутні відомості про власника земельної ділянки, що позбавляє їх можливості оформити спадщину. З огляду на вищенаведене просили визнати за: [PERSON] право власності на: 3/4 частки земельної ділянки площею 0,2796 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, урочище «Гуральня»; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,5395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, урочище «Мордасів» в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ; [PERSON] право власності на: 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2796 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, урочище «Гуральня»; 1/4 частку земельної ділянки площею 0,5395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрилівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, урочище «Мордасів» в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . В підготовче судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, однак в позовній заяві у випадку їх неявки в судове засідання просили розгляд справи провести без їх участі. В підготовче судове засідання представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явився, через канцелярію суду подав заяву (а.с. 49), в якій проти задоволення позову не заперечив, визнав позов в повному обсязі та просив справу розглянути без участі їх представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ІФ № 008685 від 28.02.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 472, [PERSON] (мати позивачів), на підставі рішення 12 сесії 3 скликання Петрилівської сільської Ради народних депутатів від 27.02.2001 року, належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0,8609 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та до складу якої входять три земельні ділянки: площею 0,2018 га, площею 0,2796 га та площею 0,3795 га (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600395052024 від 29.04.2024 року земельна ділянка площею 0,2796 га, яка знаходиться в урочищі «Гуральня» с. Петрів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, цільове призначення якої: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має кадасторовий номер 2625687201:07:001:0907 (а.с. 5-10). Також, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ІФ № 008684 від 28.02.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 473, [PERSON] , на підставі рішення 12 сесії 3 скликання Петрилівської сільської Ради народних депутатів від 27.02.2001 року, належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0,9831 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та до складу якої входять три земельні ділянки: площею 0,1921 га, площею 0,5410 га та площею 0,2500 га (а.с. 13). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №\~НВ-4800307762024 від 18.04.2024 року земельна ділянка площею 0,5395 га, яка знаходиться в урочищі «Мордасів» за межами н.п. с. Петрилів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, цільове призначення якої: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має кадасторовий номер 2625687200:10:002:0103 (а.с.\~14-19). [PERSON] та [PERSON] (мати позивачів) з 03.02.1947 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладкння шлюбу (а.с. 23). Позивач [PERSON] народилася [INFO] і її матір`ю вказано [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 24). 19.03.1978 року [PERSON] (позивач) уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 24 зворот). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 25). [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 22). Ще за\~життя [PERSON] посвідчив заповіт, яким все своє майно, з чого б воно не складалось і в чому б воно не виражалося та все те, що на день смерті за законом належатиме йому, заповів своїй дочці [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 15.02.2007 року (а.с.\~26) та Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 26800006 від 27.04.2011 року (а.с. 60). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (мама позивачів), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті дружини [PERSON] (мати позивачів), оскільки вступив в управління спадковим майном, проживали разом, що підтверджується довідкою Петрилівського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франкіського району Івано-Франківської області № 181 від 08.06.2021 року (а.с. 63 зворот). Згідно відповідей приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 51/01-16 від 10.02.2025 року (а.с. 48) та [PERSON] № 109/01-16 від 12.02.2025 року (а.с. 50) спадкова справа після смерті [PERSON] (мати позивачів), яка померла [INFO] , не заводилася. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75682761 від 03.02.2024 року, в Спадковому реєстрі відсутні відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] (мати позивача), яка померла [INFO] (а.с. 65 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269\~ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Нормами частини першої статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, оскільки у шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 58). Позивач [PERSON] на момент смерті батька являвся пенсіонером по віку, а тому набув права на обов`язкову частку у спадщині. Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~122/2011 від 27.04.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 57-86), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування відповідно за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , які прийняли та частково оформили спадщину (а.с. 62, 71 зворот, 72, 73, 74, 75), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі [PERSON] та [PERSON] правомірно претендують на відповідні частки двох земельних ділянок відповідно площею 0,2796 га та 0,5395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування відповідно за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , який в свою чергу успадкував одну із вказаних земельних ділянок після смерті дружини [PERSON] (мати позивачів). Однак, в нотаріальному порядку позивачу [PERSON] та [PERSON] , яка діє по довіреності від імені позивача [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відповідно за заповітом та за законом у належних позивачам частках (3/4 і 1/4) на земельну ділянку площею 0,5395 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 008684 від 28.02.2002 року та на земельну ділянку площею 0,2796 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 008685 від 28.02.2002 року, у зв`язку із тим, що у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 4800307762024 площею 0,5395 га та у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 2600395052024 площею 0,2796 га відсутні відомості про власника земельної ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. №№ 735/02-31, 736/02-31 від 26.12.2024 року (а.с. 31-32, 33-34). \~ \~ \~ \~Згідно довідки уточнення з витягу про земельну ділянку відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківської області № НВ-2600395052024 від 29.04.2024 року (а.с. 11) земельна ділянка площею 0,2796 га, яка знаходиться в урочищі «Гуральня» Петрилівської сільської ради, цільове призначення якої: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вид права приватне, кадасторовий номер 2625687201:07:001:0907, інформація про власника земельної ділянки [PERSON] (мати позивачів), документ, який є підставою для винкнення права власності рішення 12 сесії 3 скликання Петрилівської сільської ради від 27.02.2001 року. Документ, що посвідчує право Державний акт на право власності на землю серії ІІ-ІФ №\~008685, реєстраційний № 472 від 28.02.2002 року. \~ \~ \~ \~Згідно довідки уточнення з витягу про земельну ділянку відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківської області № НВ-4800307762024 від 18.04.2024 року (а.с. 20) земельна ділянка площею 0,5395 га, яка знаходиться в урочищі «Мордасів» Петрилівської сільської ради, цільове призначення якої: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вид права приватне, кадасторовий номер 2625687200:10:002:0103, інформація про власника земельної ділянки [PERSON] , документ, який є підставою для винкнення права власності рішення 12 сесії 3 скликання Петрилівської сільської ради від 27.02.2001 року. Документ, що посвідчує право Державний акт на право власності на землю серії ІІ-ІФ №\~008684, реєстраційний № 473 від 28.02.2002 року. \~ \~ \~ \~Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на спадкове майно у належних їм частках. Нормами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивачів, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі наведеного, ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268 ЦК України,

Outcome: approved