Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

08 липня 2024 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачів про скасування рішення про державну реєстрацію на предмет іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу, поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нерухоме майно. 18 вересня 2024 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні третьої особи із самостійними вимогами - [PERSON] , про виселення. Позиція сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачка-1 навмисно не узгодила з нею ціну продажу предмета іпотеки, не надіслала звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки, не повернула решти виручки від продажу іпотеки, або повідомлення про відсутність решти. Введення воєнного стану в Україні визнано Торгово-промисловою палатою України форс-мажорною обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Дії, вчинені по відношенню до [PERSON] є незаконними, оскільки позивачка має вагомі причини несплати суми позики. Жодних доказів щодо цілеспрямованого порушення виконання умов договору позивачкою відповідач не має, а розірвання договору в односторонньому порядку є незаконним. Відповідачі своїми незаконними діями порушили право на житло особи, відтак позивачка має право на реалізацію захисту своїх прав та інтересів. Своїми діями, а саме: позбавлення права на житло позивачки, відповідачі порушують принцип добросовісності, розумності та справедливості. Посилаючись на вищевикладене [PERSON] просить суд: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Чужовської Наталії Юріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 72924883 від 01 травня 2024 року 17:17:03, на підставі якою проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 248, 5 кв. м, житловою площею 119,3 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку (кадастровий номер 5123755200:02:001:1 а 09) загальною площею 0,0314 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . 2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер 722, виданий 01.05.2024 року, видавник: Приватний нотаріус Чужовська Наталія Олександрівна. 3. Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 248,5 кв.м, житловою площею 119,3 кв. м. що розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року, № 2144, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. 4. Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер 5123755200:02:001:1109) загальною площею 0,0314 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 05.12.2017 року, № 2143, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні третьої особи із самостійними вимогами - [PERSON] , про виселення. В обґрунтування своїх позовних вимог третя особа із самостійними вимогами зазначила, що іпотечний договір, предметом якого було спірне майно, укладено за волі [PERSON] . Враховуючи, що відповідачка добровільно уклала договір іпотеки, то вона могла передбачити можливість відчуження спірного майна у разі неналежного виконання договірних зобов`язань, відтак відсутні правові підстави вважати, що іпотечне майно вибуло із власності поза волею Відповідачки. Таким чином, [PERSON] було реалізовано право звернення стягнення шляхом продажу житлового будинку та земельної ділянки [PERSON] . Оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок та земельну ділянку, то відповідно має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, проте, зазначені права Позивачка реалізувати не може, оскільки в житловому будинку проживають інші особи. Враховуючі дані обставини наявні підстави для виселення таких осіб у відповідності до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», якою визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Посилаючись на вищевикладене [PERSON] просить суд виселити [PERSON] з житлового будинку що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ). В ході судового розгляду представник позивачки фактично наполягає на своїх позовних вимогах. Позивачка копію позову третьої особи із самостійними вимогами та додатки до нього отримала, до суду відзив не направила. Відповідачка-1 копію позову та додатки до нього, а також копію позову третьої особи із самостійними вимогами та додатки до нього отримала, до суду направила відзив в порядку ст.178 ЦПК України, з якого вбачається, що позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Проти позову третьої особи із самостійними вимогами не заперечує, просить його задовольнити. Відповідачка-2 копію позову та додатки до нього, а також копію позову третьої особи із самостійними вимогами та додатки до нього отримала, до суду відзив не направила. Третя особа копію позову та додатки до нього отримала, до суду відзив не направила. Подала до суду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні третьої особи із самостійними вимогами - [PERSON] , про виселення. Рух справи. 08 липня 2024 року відповідно до протоколу про авторозподіл на розгляд цивільної справи був визначений суддя Кириченко П.Л. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 липня 2024 року в задоволенні заяви представника позивачки адвоката Хижняк А.В., про забезпечення позову - відмовлено. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 листопада 2024 року постановлено позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні третьої особи із самостійними вимогами - [PERSON] , про виселення прийняти до свого провадження, та розглядати з первісним позовом. Вивчивши позицію сторін та дослідивши надані докази в сукупності суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - [PERSON] , про скасування рішення про державну реєстрацію на предмет іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу, поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нерухоме майно не підлягає задоволенню, а позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні третьої особи із самостійними вимогами - [PERSON] , про виселення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках. Обставини, які встановлені судом. 11 лютого 2022 року [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позикодавець) уклали договір позики грошей, згідно пунктів 1,3 якого Позикодавець передав (ла), а Позичальник прийняв (ла) у приватну власність грошову суму в розмірі 2 631 456 (два мільйона шістсот тридцять одна тисяча чотириста п`ятдесят шість) гривень 64 копійки, що в еквіваленті за курсом доларів США, встановленим Національним банком України, станом на дату укладення цього договору, становить 94 400 (дев`яносто чотири тисячі чотириста) доларів США (надалі за текстом Договору - позика). Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим Договором, позику в вищезазначеному розмірі. Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) суму грошових коштів, зазначену в п. 1 цього Договору, в повному обсязі до 11.08.2022 (одинадцятого серпня дві тисячі двадцять другого) року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення до цього Договору повинні бути викладеними в письмовій формі та нотаріально посвідченими. Всі додаткові угоди щодо внесення змін та доповнень до цього Договору складають його невід`ємну частину. Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 договору позики грошей від 11 лютого 2022 року повернення позиченої суми грошей повинно вчинятися за наступним графіком: 11 числа кожного місяця, починаючи з 11.03.2022 року по 11.07.2022 року, у гривні, що в еквіваленті, за курсом доларів США, встановленим Національним банком України, станом на дату повернення частини позики, становитиме 82 400 (вісімдесят дві тисячі чотириста) доларів США - по 11.08.2022 (одинадцяте серпня дві тисячі двадцять другого) року. Згідно пункту 13 договору позики грошей від 11 лютого 2022 року з метою забезпечення обов`язків за цим договором, Сторони домовились укласти іпотечний договір, з накладенням заборони відчуження, та здійсненням державної реєстрації обтяжень прав на нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,0314 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:1109, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що будуть предметом іпотеки. 11 лютого 2022 року [PERSON] (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) уклали іпотечний договір (без випуску заставної), згідно пункту 1.1 якого суть і строк виконання Основного зобов`язання. Іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання Позичальником кожного і всіх його Зобов`язань за Договором позики грошей у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Договорі позики грошей, з усіма змінами і доповненнями до нього. А саме, Іпотека за цим Договором забезпечує виконання таких вимог Іпотекодержателя: а. Повернення позики. Позичальник зобов`язаний повністю повернути Іпотекодержателю суму отриманої позики у строк по 11.08.2022 (одинадцяте серпня дві тисячі двадцять другого) року, відповідно до умов встановлених Договором позики грошей, посвідченого 11 лютого 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим № 232, далі за текстом - «Договір позики». Сума позики складає 2 631 456 (два мільйона шістсот тридцять одна тисяча чотириста п`ятдесят шість) гривень 64 копійки, що в еквіваленті за курсом доларів США, встановленим Національним банком України, станом на дату укладення цього договору, становить 94 400 (дев`яносто чотири тисячі чотириста) доларів США. Б. Відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням Договору позики грошей в сумі заподіяних збитків та витрат (а.с.23). Відповідно до пункту 2.1 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року предметом іпотеки за цим Договором є наступне нерухоме майно (далі за текстом «Предмет іпотеки»): - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 248,5 кв.м., житловою площею 119,3 кв.м. та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 05 грудня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. за реєстровим №2144, право власності на який 05.12.2017 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В., номер запису про право власності 23753388, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1352729351237. - земельна ділянка, площею 0,0314 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:1109, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в тому числі по угіддям: капітальна - 0,0157 га, прибудинкова територія - 0,0157 га та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 05 грудня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. за реєстровим №2144, право власності на який 05.12.2017 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В., номер запису про право власності 23753388, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1352729351237. Згідно пункту 6.1 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року зобов`язання, що забезпечене предметом іпотеки вважається виконаним у повному обсязі якщо Іпотекодавцем фактично повернуті грошові кошти у повному обсязі, відповідно до умов Основного зобов`язання. За змістом пункту 6.2 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на Предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця за умови дотримання порядку повідомлення Іпотекодавця про порушення Основного зобов`язання та/або зобов`язань за цим Договором. Відповідно до пункту 6.3 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється одним з таких способів за вибором Іпотекодержателя: (1) за рішенням суду; (2) на підставі виконавчого напису нотаріуса; (3) шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим Договором застережень про задоволення вимог Іпотекодержателя. Згідно підпунктів 6.9.1, 6.9.2, 6.9.6-6.9.8 пункту 6.9 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року у разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення на Предмет іпотеки, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може також задовольнити забезпечені Іпотекою Фактичні вимоги шляхом продажу Предмета Іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на підставі договору (правочину) купівлі-продажу в рахунок виконання Зобов`язань та/або Інших Фактичних вимог. Цим Іпотекодавець надає Іпотекодержателю повноваження здійснювати від імені Іпотекодавця всі без виключення/обмеження та будь-які дії, що передбачені чинним законодавством України та необхідні та/або будуть необхідними для цілей продажу (відчуження) Предмету Іпотеки третій(ім) особі(ам), зокрема: (а) право представляти інтереси Іпотекодавця; (б) укладати (здійснювати) правочини; (в) отримувати та подавати заяви/документи, (г) замовляти оцінки, розписуватися та інше. Сторони встановлюють, що Іпотекодержатель зобов`язаний за 30 (тридцять) календарних днів до укладення такого договору (правочину) купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на Предмет Іпотеки, про свій намір укласти такий договір, надалі - «Повідомлення про намір». Форма та зміст Повідомлення про намір встановлюється Іпотекодержателем самостійно. Ціна продажу Предмета Іпотеки встановлюється за згодою між Сторонами або на підставі оцінки Предмета Іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, яка здійснюється за рахунок Іпотекодавця. Підписанням, даного Договору, Іпотекодавець прямо уповноважує Іпотекодержателя на укладення та підписання договору купівлі - продажу Предмету іпотеки, а також усіх іншим документів, заяв, звітів тощо, що будуть необхідними для продажу Предмета іпотеки. В такому випадку, це застереження згідно ст.38 Закону України «Про іпотеку» вважається Договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Договір купівлі-продажу Предмета Іпотеки, що буде укладений відповідно до цієї Статті цього Договору, є правового підставою для реєстрації права власності такої третьої особи/- покупця на Предмет Іпотеки, який в такому випадку є правовстановлюючим документом. За змістом пункту 6.11 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року Іпотекодавець доручає Іпотекодержателю замовити проведення оцінки/Предмета іпотеки, визначеним Іпотекодержателем суб`єктом оціночної діяльності за рахунок Іпотекодавця, у разі виникнення необхідності, настання якої визначається Іпотекодержателем, зокрема, але не виключно, при настання подій, які відповідно до умов цього Договору, зумовлюють звернення стягнення на Предмет іпотеки. Сторони погодили, що це доручення надає Іпотекодержателю повний обсяг прав, необхідний для замовлення ним оцінки Предмету іпотеки у випадках, коли така оцінка необхідна згідно з цим Договором, у тому числі право на власний розсуд обрати суб`єкта оціночної діяльності, що проводитиме оцінку, право від свого імені укладати договір на проведення оцінки і т.д. Відповідно до пункту 6.12 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року у разі продажу Предмету іпотеки, Іпотекодавець доручає Іпотекодержателю отримати грошові кошти, виручені від продажу Предмету іпотеки та направити їх на відшкодування суми Основного зобов`язання, яка залишилися не виконаною, сплати штрафних санкцій, що виникли у зв`язку із неповним та неналежним виконанням зобов`язану за Договором позики та/або цім Договором, а також усіх інших витрат та збитків Іпотекодержателя, у тому числі, на організацію продажу Предмету іпотеки та погашення заборгованості за Договором позики. Якщо Предмет іпотеки буде продано за суму більшу, ніж сума заборгованості, витрат та збитків Іпотекодержателя, залишок грошових коштів від його продажу Іпотекодержатель повертає Іпотекодавцю. Згідно пункту 6.13 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року у випадку, якщо Предметом Іпотеки за Договором є житлове приміщення та Іпотекодержателем прийняте рішення про звернення стягнення на такий Предмет іпотеки, усі мешканці, що. проживають у житловому приміщенні, що є Предметом іпотеки, зобов`язані, на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника, добровільно звільнити Предмет іпотеки (житлове приміщення) протягом одного місяця з дня отримання такої вимоги. За змістом пункту 6.15 іпотечного договору (без випуску заставної) від 11 лютого 2022 року Іпотекодавець цим підтверджує, що він згоден з тим, що перехід права власності на Предмет Іпотеки до Іпотекодержателя або третьої особи у випадках, передбачених цим Договором, відбувається за волевиявленням Іпотекодавця, і такий перехід не потребує будь-яких додаткових узгоджень та/або обговорень Сторонами цього Договору та/або згоди Іпотекодавця. 12 березня 2024 року [PERSON] склала вимогу про усунення порушень наступного змісту: « [PERSON] ! Довожу до вашого відома, що Вами порушено п. 3 та п. 3.2 договору позики грошей, укладеного між мною [PERSON] , та Вами, посвідченого 11 лютого 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим № 232, а саме Вами не повернуто позичену суму грошей, яка складає 3 694 230 (три мільйони шістсот дев`яносто чотири тисячі двісті тридцять) гривень 72 копійки, що в еквіваленті за курсом доларів США, встановленим Національним банком України станом на 20.03.2024 року становить 94 400 (дев`яносто чотири тисячі двісті тридцять) доларів США. У зв`язку з вищевказаним та згідно п. 3 та п. 7 вищевказаного Договору позики грошей, прошу Вас виконати умови вищевказаного Договору позики грошей та на протязі 30 (тридцяти) днів з дня отримання цього повідомлення повернути позичену суму грошей у гривні, що буде еквівалентна за курсом, встановлення національним банком України станом на день повернення позики сумі 94 400 (дев`яносто чотири тисячі двісті тридцять) доларів США. ... Якщо у строк 30 (тридцять) днів з дня отримання цього повідомлення Вами не будуть виконані вищевказані вимоги, мною буде звернуте стягнення на вищевказану нерухомість, а саме на: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,0314 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:1109, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 6.3 та п. 6.9 Іпотечного договору, а також ст. 38 Закону України «Про іпотеку» повідомляю, що я прийняла рішення про звернення стягнення на вищевказану нерухомість шляхом продажу житлового будинку та земельної ділянки від свого імені будь-якій особі на підставі відповідного договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законом, та на підставі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 11 березня 2024 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО АЙСТРА», згідно якого вартість житлового будинку, становить 2 895 253 (два мільйона вісімсот дев`яносто п`ять тисяч двісті п`ятдесят грн.) гривні 00 копійок та на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного 11 березня 2024 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО АЙСТРА», згідно якого вартість земельної ділянки становить 312 882 (триста дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні.» (а.с. 34). [PERSON] в позовній заяві визнає обставину отримання в березні 2024 року вимоги [PERSON] про усунення порушень від 11 лютого 2022 року, а тому суд у відповідності до ст. 82 ЦПК України вважає цю обставину доведеною. Листом від 01 травня 2024 року № 96/02-24 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Н.Ю. на підставі Закону України «Про нотаріат» передала [PERSON] заяву [PERSON] наступного змісту: « [PERSON] , у зв`язку із невиконанням умов Договору позики грошей, укладеного між нами та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 11 лютого 2022 року за реєстровим № 232, та виникненням у мене права звернення стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0314 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:1109, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що є предметом Іпотечного договору (без випуску заставної), який було укладено між нами, в забезпечення виконання вищевказаного Договору позики грошей, та посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 11 лютого 2022 року за реєстровим № 233, повідомляю, що 01 травня 2024 року мною було реалізовано право звернення стягнення, в рамках ст. 36 та ст. 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки третій особі (покупцю), що передбачено п. 6.9. вищевказаного Іпотечного договору, за 3 208 135 (три мільйона двісті вісім тисяч сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок, на підставі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 11.03.2024 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «АЙСТРА», згідно якого вартість житлового будинку становить 2 895 253 (два мільйона вісімсот дев`яносто п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 00 копійок, та на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного 11.03.2024 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «АЙСТРА», згідно якого вартість земельної ділянки становить 312 882 (триста дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні. Також повідомляю, що з моменту реалізації вищевказаної нерухомості, Ваші зобов`язання за вищевказаним Договором позики грошей та за вищевказаним Іпотечним договором, припиняються.» (а.с. 37). 01 травня 2024 року [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) уклали договір купівлі-продажу, згідно пункту 1 якого [PERSON] продала та передала у власність, а [PERSON] купила та прийняла у власність нерухоме майно, а саме: - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 248,5 кв.м., житловою площею 119,3 кв.м., - земельна ділянка, площею 0,0314 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:1 109, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в тому числі по угіддям: капітальна - 0,0157 га, прибудинкова територія - 0,0157 га, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, далі разом за текстом разом «Нерухоме майно». Цільове призначення земельної ділянки, загальною площею 0,0314 га, згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель: В.02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови. Згідно інформації з Державного земельного кадастру, щодо земельної ділянки, що є предметом цього договору, зареєстровані наступні обмеження у використанні: вид обмеження - Санітарні зони, відстані, розриви; площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження - 0,0314 га; підстава виникнення - Закон, Постанова Головного державного санітарного лікаря України «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99 від 01.07.1999 року № 28 01.07.1999.№ 28; строк дії -безстроково. Відповідно до пункту 3 договору купівлі-продажу від 01 травня 2024 року право реалізації Нерухомого майна, виникає із застережень про задоволення вимог іпотекодержателя, зазначених в Іпотечному договорі, укладеному між [PERSON] і [PERSON] та посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 11 лютого 2022 року за реєстровим № 233 (далі за текстом «Іпотечний договір»), шляхом застосування процедури продажу, яка встановлена ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме продажу Нерухомого майна, від імені [PERSON] іншій особі - покупцю. Продавець підтверджує, що [PERSON] , Іпотекодавець за вищевказаним Іпотечним договором, належним чином та у належні строки попереджена про укладення цього договору. За умовами пункту 4 договору купівлі-продажу від 01 травня 2024 року відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, складеного 11.03.2024 року ТОВ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «АЙСТРА», ринкова вартість вищевказаного житлового будинку, становить 2 895 253 (два мільйона вісімсот дев`яносто п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 00 копійок. Експертна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 0,0314 га, згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного 11.03.2024 року ТОВ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «АЙСТРА», становить - 312 882 (триста дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок. Згідно пункту 5 договору купівлі-продажу від 01 травня 2024 року продаж Нерухомого майна - житлового будинку, включаючи земельну ділянку, вчиняється за З 208 135 (три мільйона двісті вісім тисяч сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких вартість житлового будинку становить 2 895 253 (два мільйона вісімсот дев`яносто п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 00 копійок, вартість земельної ділянки, становить - 312 882 (триста дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок. Розрахунок між Сторонами здійснюється із розстроченням платежу, Покупець зобов`язується перерахувати на рахунок Продавця зазначену суму до 31.05.2024 (тридцять першого травня дві тисячі двадцять четвертого) року. У підтвердження факту проведення повного розрахунку за цим договором Продавець має надати заяву про повний розрахунок, на якій справжність підпису Продавця повинна бути нотаріально засвідчена. Сторонам роз`яснено, що домовленість про ціну, за яку продаються житловий будинок і земельну ділянку, є істотною умовою цього договору. Сторони обізнані з ринковими цінами на нерухомість, ціну, яку Покупець сплачує Продавцю за вказані житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, і земельні ділянки, вважають справедливою. За змістом пункту 14 договору купівлі-продажу від 01 травня 2024 року право власності на Нерухоме майно, згідно ч.4 ст. 334 Цивільного кодексу України, у Покупця виникає з дня його державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка здійснюється одночасно з підписанням та нотаріальним посвідченням цього договору купівлі-продажу (без прив`язки до повного розрахунку та виконання умов в п. 4. цього договору). Усі попередні домовленості між Сторонами, щодо вищевказаного Нерухомого майна, анулюються з набуттям чинності цього договору. 01 травня 2024 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Н.Ю. зареєструвала право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5123755200:02:001:1109, площею 0,0314 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 202097451237, та на житловий будинок, загальною площею 248, 5 кв.м., житловою площею 119, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1352729351237, підстава внесення записів: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72924883 від 01.05.2024 17:32:56, приватний нотаріус Чужовська Наталія Юріївна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., документи, подані для реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 722, виданий 01.05.2024, видавник: Приватний нотаріус Чужовська Н.Ю. Одеський міський нотаріальний округ (а.с. 35-36). Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - [PERSON] , про скасування рішення про державну реєстрацію на предмет іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу, поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нерухоме майно суд виходить з наступного. Позивачка зазначила одним зі співвідповідачів у справі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовську Наталію Юріївну (державного реєстратора). З цього приводу суд зазначає таке. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (п.п. 2) і 4) ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)). Суд вважає, що зміст і характер спірних правовідносин підтверджують, що спір у позивачки виник з [PERSON] , яка є набувачем майна, що було в іпотеці, а не з приватним нотаріусом, який виконував функції державного реєстратора. Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75)). З огляду на те, що приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Наталія Юріївна (державний реєстратор) є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, у позові до нього слід відмовити саме із цієї підстави. Щодо відсутності підстав для недійсності договору купівлі-продажу суд зазначає наступне. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21)). Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно чч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 21 грудня 2021 року в справі № 148/2112/19 (провадження № 61-18061св20)). Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18)). Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі №613/1436/17 (провадження № 61-17583св20)). Наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для його визнання недійсним (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2020 року в справі № 177/1942/16-ц (провадження № 61-2276св19)). Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків (ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»). Тлумачення частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» свідчить, що правовим наслідком невиконання або неналежного виконання іпотекодержателем обов`язку за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір, є відшкодування збитків таким особам, а не недійсність договору купівлі-продажу укладеного іпотекодержателем про продаж предмета іпотеки (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року в справі № 756/15123/18 (провадження № 61-976св22)). Судом встановлено, що [PERSON] направила [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень від 11 лютого 2024 року наступного змісту: « [PERSON] ! Довожу до вашого відома, що Вами порушено п. 3 та п. 3.2 договору позики грошей, укладеного між мною [PERSON] , та Вами, посвідченого 11 лютого 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим № 232, а саме Вами не повернуто позичену суму грошей, яка складає 3 694 230 (три мільйони шістсот дев`яносто чотири тисячі двісті тридцять) гривень 72 копійки, що в еквіваленті за курсом доларів США, встановленим Національним банком України станом на 20.03.2024 року становить 94 400 (дев`яносто чотири тисячі двісті тридцять) доларів США. У зв`язку з вищевказаним та згідно п. 3 та п. 7 вищевказаного Договору позики грошей, прошу Вас виконати умови вищевказаного Договору позики грошей та на протязі 30 (тридцяти) днів з дня отримання цього повідомлення повернути позичену суму грошей у гривні, що буде еквівалентна за курсом, встановлення національним банком України станом на день повернення позики сумі 94 400 (дев`яносто чотири тисячі двісті тридцять) доларів США. ... Якщо у строк 30 (тридцять) днів з дня отримання цього повідомлення Вами не будуть виконані вищевказані вимоги, мною буде звернуте стягнення на вищевказану нерухомість, а саме на: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,0314 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:1109, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 6.3 та п. 6.9 Іпотечного договору, а також ст. 38 Закону України «Про іпотеку» повідомляю, що я прийняла рішення про звернення стягнення на вищевказану нерухомість шляхом продажу житлового будинку та земельної ділянки від свого імені будь-якій особі на підставі відповідного договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законом, та на підставі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 11 березня 2024 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО АЙСТРА», згідно якого вартість житлового будинку, становить 2 895 253 (два мільйона вісімсот дев`яносто п`ять тисяч двісті п`ятдесят грн.) гривні 00 копійок та на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного 11 березня 2024 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО АЙСТРА», згідно якого вартість земельної ділянки становить 312 882 (триста дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні.». [PERSON] в позовній заяві визнає обставину отримання в березні 2024 року вимоги [PERSON] про усунення порушень від 11 лютого 2022 року, а тому суд у відповідності до ст. 82 ЦПК України вважає цю обставину доведеною. Таким чином, позивачкою не спростовано презумпцію належного повідомлення іпотекодавця про необхідність усунення порушень основного зобов`язання. Водночас необґрунтованими є посилання позивачки на те, що відповідачка-1 не узгодила з нею ціну продажу предмета іпотеки, а тому оспорюваний договір може бути визнаний судом недійсним. Так, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього (ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»). За умовами пункту 4 договору купівлі-продажу від 01 травня 2024 року відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, складеного 11.03.2024 року ТОВ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «АЙСТРА», ринкова вартість вищевказаного житлового будинку, становить 2 895 253 (два мільйона вісімсот дев`яносто п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 00 копійок. Експертна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 0,0314 га, згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного 11.03.2024 року ТОВ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «АЙСТРА», становить - 312 882 (триста дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок. Позивачкою не надано жодних доказів того, що ціна продажу предмета іпотеки встановлена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, тому суд дійшов висновку, що сторонами оспорюваного договору купівлі-продажу дотримано вимоги ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку». З огляді на вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01 травня 2024 року, укладеного між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовської Н. Ю. за реєстровим № 722, а тому така вимога задоволенню не підлягає. Оскільки інші позовні вимоги [PERSON] є похідними від вимог про скасування рішення про державну реєстрацію на предмет іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу, вони також задоволенню не підлягають. Розглядаючи позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні третьої особи із самостійними вимогами - [PERSON] , про виселення суд виходить з наступного: Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 9 Житлового кодексу України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. За положеннями ч.ч.1,4 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що третя особа із самостійними вимогами [PERSON] є власником житлового будинку, загальною площею 248, 5 кв.м., житловою площею 119, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується надання позичальнику грошових коштів, порушення позичальником взятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку про наявність правих підстав для виселення [PERSON] з житлового будинку, загальною площею 248, 5 кв.м., житловою площею 119, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову третьої особи із самостійними вимогами. Судові витрати. Позивачка сплатила судовий збір в розмірі 4844.80 грн., суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають. Третя особа із самостійними вимогами сплатила судовий збір в розмірі 1211.20 грн., крім того нею були понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 40 000 грн., позовні вимоги третьої особи підлягають задоволенню, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача за позовом третьої особи, на користь третьої особи із самостійними вимогами, заперечень з боку розміру витрат на професійну правничу допомогу з боку відповідачки [PERSON] до суду не надходило.

Outcome: approved