Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

19 серпня 2022 року за допомогою поштового зв`язку Акціонерне Товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» посилається на те, що відповідач допустив несанкціоноване втручання у лічильник газу у вигляді втручання в роботу робочого механізму, шляхом монтування в робоче середовище лічильника магніта. Під час впливу на даний магніт іншим магнітним полем ззовні стінки корпусу лічильника, відбувається повна зупинка лічильного механізму. При цьому, здійснюється використання природного газу, що не враховується лічильником. 30 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» представник [PERSON] адвокат Бабка Галина Геннадіївна подала до суду відзив, в обґрунтування якого зазначає, що фактично перевірка лічильника газу відбулась представниками Акціонерного товариства «Дніпрогаз» в лютому 2022 року з пропуском строків перевірки, а отже об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за адресою [ADDRESS] за відповідний період з 06.11.2021 по 31.01.2022 року визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. У зв`язку з чим вимога АТ «Дніпрогаз» про стягнення коштів в сумі 508 763,16 грн., за вказаний період безпідставна. Посилається на те, що розкрити і виконати будь-які конструктивні зміни в лічильнику газу (несанкціоноване втручання) для зміни його показників за допомогою впливу магнітом або іншим чином не можливе без порушення пломб виробника та часткового або повного розбирання лічильника. 30 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» з зустрічним позовом про захист прав споживачів. В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом зазначає підстави, викладені у відзиві на первісний позов. 17 жовтня 2022 року представником відповідача за зустрічним позовом та позивачем за первісним, було подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву в якому зазначено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» не визнає позов та заперечує щодо заявлених вимог, так як з моменту проведення первинної перевірки до моменту встановлення, здійснення пуску газу на об`єкт газифікації, лічильник після придбання, перебував у володіння та розпорядженні відповідача, також зазначає, що в ході перевірки було виявлено обставини, які були зафіксовані на відеозаписі та у складеному акті №20 про виявленні правопорушення від 02 лютого 2022 року, в якому зазначено, що відбувається зупинка лічильного механізму під дією магніту, що є свідченням застосування пристроїв для навмисного заниження показів лічильника. Разом з цим зазначено, що вказаний вище побутовий газовий лічильник в присутності споживача було демонтовано, опломбовано патрубки лічильника, а також, опломбовано пакет до якого поміщено лічильник для проведення його експертизи та 08 лютого 2022 року комісією Акціонерного Товариства «Дніпрогаз» з проведення експертизи побутового газового лічильника за безпосередньої участі представника Державного підприємства «Дніпростандартметрологія» та споживача, з урахуванням вимог п. 4, 5, 8 гл. 10 розд. Х Кодексу ГРМ проведено експертизу лічильника газу «Elster» BK, «Premagas», типорозміру G 4, заводський № 5866329. З наданого до суду відеозапису дослідження лічильника на дію спрямованого магнітного поля під час експертизи 08 лютого 2022 року, чітко видно, що це лічильник який належить позивачу за зустрічним позовом. При дії на лічильник газу магнітним полем ззовні, відбувається зупинка лічильного механізму. Лічильник перестає враховувати весь об?єм газу, що проходить через нього. В результаті чого відбувається необліковане споживання природного газу. В акті експертизи побутового лічильника газу № 20 за результатами випробувань зазначено про 100% похибку лічильника при об?ємній витраті (Qmax 100%, 0,2 від Qmax 100%, Qmin 100%). Експертизу лічильника проведено виходячи з умов Кодексу ГРМ, а не за баченням позивача за зустрічним позовом. Розпаковування лічильника газу на експертизі, після його демонтажу та захисного матеріалу, до якого його було поміщено, відбувалося в присутності споживача. В акті зафіксовано цілісність пломби на захисному матеріалі. Що спростовує роздуми [PERSON] , з цього приводу. Також, Кодекс ГРМ не передбачає вчинення дій відеофіксації завершення проведення експертизи за баченням позивача та його пакування, пломбування після експертизи. Всі ці дії викладено у акті № 20 експертизи побутового лічильника газу. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року, прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживачів з позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до [PERSON] про стягнення коштів, об`єднавши позови в одне провадження. В судовому засіданні представник позивача, за первісним позовом, підтримав заявлені позовні вимоги за первісним позовом, просив первісний позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві та інших заявах по суті справи. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог та просила задовольнити позовні вимоги за зустрічною позовною заявою. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] безпідставними і не обґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб. інтересів держави. Статтею 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Однією із засад судочинства, регламентованих п.3 ч.1 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з вимогамист.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, що надаються АТ «Дніпрогаз» за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] виступав замовником газифікації житлового будинку та на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків наданих та отриманих послуг. Для здійснення обліку спожитого природного газу встановлювався побутовий газовий лічильник «Elster» ВК, фірми виробника «Premagas», типорозміру G 4, заводський № 5866329, рік випуску 2012. За даними АТ «Дніпрогаз» в будинку встановлено для використання газове обладнання 2-контурний опалювальний прилад та 6-конфорочна газова плита, опалювальна площа складає 393,4 м2, споживачем значиться 1 особа. 02 лютого 2022 року за адресою: [ADDRESS] , працівниками АТ «Дніпрогаз» за участі споживача здійснено перевірку побутового газового лічильника «Elster» ВК, фірми виробника «Premagas», типорозміру G 4, заводський № 5866329. Виявлено, що під час впливу постійного магнітного поля в частині робочого механізму вказаного лічильника газу в робочому режимі, в режимі газоспоживання, відбувається повна зупинка суматора (лічильного механізму), перестає враховуватися весь об`єм газу, що проходить через лічильник та споживається. Як наслідок відбувається використання природного газу, що не обліковується лічильником. В результаті чого, у відповідності до п. 1, 2 гл. 10 роз. Х Кодексу ГРМ, вказаний вище побутовий газовий лічильник в присутності споживача було демонтовано, опломбовано, а також, опломбовано пакет до якого поміщено лічильник, для унеможливлення стороннього втручання до дня проведення експертизи, на його місце встановлено лічильник з обмінного фонду АТ «Дніпрогаз» та складено акт (протокол) № 20 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 02 лютого 2022 року, за підписом споживача. 02 лютого 2022 року з урахуванням умов п. 7 гл. 9 Розд. Х Кодексу ГРМ, п. 1-5 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ представниками Оператора ГРМ (АТ «Дніпрогаз») складено акт про порушення № DZ 002493 за підписом відповідача за первісним позовом, останнім не висловлено та не внесено до акту зауважень, незгоди не висловлено. Запрошено [PERSON] на засідання комісії Оператора ГРМ. 08 лютого 2022 року комісією АТ «Дніпрогаз» з проведення експертизи побутового газового лічильника за безпосередньої участі представника Державного підприємства «Дніпростандартметрологія» та відповідача з урахуванням вимог п. 4, 5, 8 гл. 10 розд. Х Кодексу ГРМ, проведено експертизу лічильника газу «Elster» ВК, фірми виробника «Premagas», типорозміру G 4, заводський № 5866329. Експертизою побутового лічильника газу згідно акту №20 встановлено, що під час впливу постійного магнітного поля, у районі верхньої частини робочого механізму, або між патрубками лічильника, відбувається зупинка суматора. Лічильник перестає враховувати весь об`єм газу, що проходить через нього. В результаті чого відбувається необліковане споживання природного газу. На підтвердження чого, Позивачем за первісним позовом долучено відеозапис відтворення зазначених обставин. Допитаний у якості свідка [PERSON] повідомив суд про те, що відбулося приховане несанкціоноване втручання в роботу робочого механізму, шляхом монтування в робоче середовище лічильника магніта. Тож, під час впливу на даний магніт іншим магнітним полем ззовні стінки корпусу лічильника, відбувається повна зупинка лічильного механізму. При цьому, здійснюється використання природного газу, що не враховується лічильником. Конструкція лічильника газу «Elster» ВК, фірми виробника «Premagas» дозволяє через вхідні патрубки вклеювати сторонні предмети (магніт) на клапан всередині робочого механізму лічильника газу, не порушуючи сам корпус лічильника та пломби заводу виробника. За визначенням Кодексу ГРМ, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/ лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. З досліджених матеріалів справи видно, що під час проведення експертизи та встановлення несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, відповідачем за первісним позовом, не висловлено заперечень чи зауважень. Державним підприємством «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» Мінекономрозвитку України видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 10-2/46-2 від 08 лютого 22 року лічильника газу фірми виробника «Premagas» ВК, типорозміру G 4, заводський №5866329 . 14 лютого 2022 року комісією з розгляду актів порушення оператора ГРМ за результатами розгляду акту про порушення № DZ 002493, було прийнято рішення про його задоволення. Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (зокрема лічильника газу), згідно п. 1 гл. 2 роз. ХІ Кодексу ГРМ кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. Згідно п. 1 гл. 3 роз. ХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, здійсненого шляхом прихованих заходів, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи). Початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими, але не більше 12 місяців. На підставі п. 11 гл. 5 роз. ХІ Кодексу ГРМ 14 лютого 2022 року складено акт-розрахунок про нарахування за умовами Кодексу ГРМ необлікованого об`єму природного за період з 06 листопада 2021 року по 31 січня 2022 року у розмірі 12206,83 м3 вартістю 508763,16 грн. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом ГРС, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи. У свою чергу, пункт 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ передбачає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 20 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРС, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення. Згідно з пунктами 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Матеріалами справи встановлено та зазначене знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що 02 лютого 2022 року за адресою відповідача, за первісним позовом, представниками АТ «Дніпрогаз» здійснено перевірку побутового газового лічильника та зафіксовано, порушення Кодексу ГРМ. Складено акт (протокол) №20 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, згідно з яким лічильник газу позивача було демонтовано для проведення експертизи. 08 лютого 2022 року комісією за актом №20 експертизи побутового лічильника газу встановлено, що під час впливу постійного магнітного поля, у районі верхньої частини робочого механізму, або між патрубками лічильника, відбувається зупинка суматора. Лічильник перестає враховувати весь об`єм газу, що проходить через нього. В результаті чого відбувається необліковане споживання природного газу. За висновком комісії лічильник не придатний для подальшої експлуатації. 14 лютого 2022 року комісією з розгляду актів порушення оператора ГРМ за результатами розгляду акту про порушення № DZ 002493, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення, що підтверджується проведеною експертизою лічильника та складено акт-розрахунок про нарахування необлікованого об`єму природного газу в період з 06.11.2021 року по 31.01.2022 року у розмірі 12206,83 м3 вартістю 508763,16 грн. Наведені обставини свідчать про те, що за результатами експертизи лічильника газу підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника. Отже, враховуючи зазначене, дії позивача щодо прийняття рішень про порушення та про визнання обґрунтованим донарахування обсягів природного газу, що оформлене протоколом та нарахування відповідачу боргу є правомірними та узгоджуються з породженнями Кодексу ГРС. Крім того, сума заборгованості нарахована на підставі пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Суд враховує, що згідно положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду зміна конструкції лічильника газу безумовно призводить до викривлення даних обліку природного газу (близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом в постановах від 02.07.2019 у справі № 904/2741/18, від 18.05.2021 у справі № 902/417/20, від 11.08.2021 у справі № 927/89/18, від 15.06.2022 у справі №909/595/18, від 25.01.2023 р. 903/160/21 , від 20.09.2023р №953/17713/19, 12.01 2023 р. у справі №914/2287/21, від 18.05.2021 у справі № 902/417/20 ) Доводи представника відповідача за зустрічним позовом про те, що в зв`язку з пропуском строків перевірки лічильника природного газу, об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період з 06 листопада 2021 по 31 січня 2022 року визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки, суд не приймає до уваги як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки положення Кодекс ГРМ в частині норм які регулюють порядок проведення черговості перевірки лічильників газу, жодним чином за своїми правовими наслідками не пересікаються з положеннями Кодексу ГРМ які регулюють порядок виявлення та складання актів про порушення, а також з правовими наслідками для побутового споживача при виявленні таких порушень. Крім того, з розрахунку необлікованого об`єму природного газу за адресою [ADDRESS] видно, що при здійсненні даного розрахунку Оператором ГРМ враховано фактичні показники лічильника газу. Посилається на те, що розкриття і виконання будь-яких конструктивних зміни в лічильнику газу для зміни його показників за допомогою впливу магнітом або іншим чином не можливе без порушення пломб виробника та часткового або повного розбирання лічильника, спростовані в ході судового засідання фактичними матеріалами справи та поясненнями, які надані свідком. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд виходить з того, що відповідач, за первісним позовом та позивач за зустрічним, допустив несанкціоноване втручання у вузол обліку газу (ВОГ), яке було виявлено підчас перевірки лічильника газу. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, викладені позивачем за зустрічним позовом обставини не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). Статтею 5 ЦПК України визначені способи захисту, які застосовуються судом. Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вище наведене не може суд прийняти до уваги наполягання відповідача [PERSON] на своїх позовних вимогах, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються. При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» є обґрунтованими і в такому вигляді знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в межах заявлених і доведених вимог, натомість позовні вимоги [PERSON] є не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. За відсутності доказів на спростування таких обстави та недоведеність зворотного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача за первісним позовом, та необґрунтованість позовних вимог позивача за зустрічним позовом, а тому, з відповідача за первісним позовом, як споживача у сфері використання природнього газу, відносини яких виникли між Оператором ГРМ (АТ«Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», який здійснює діяльність з розподілу природного газу) та його споживачем, яким є особа, якій на праві власності належить нерухоме майно до якого постачається відповідна послуга, підлягають стягненню на користь позивача за об`єми донарахованого необлікованого природного газу у розмірі 508 763,16 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7631,45 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Оскільки позивач за зустрічною позовною заявою в силу Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок Держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved