Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Лозова, Харківської області є батьком її сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Лозова, Харківської області та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] за №538 від 11.11.2008 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, де у відомостях про дитину в графі "прізвище", змінити прізвище дитини зі " [PERSON] " на " [PERSON] "; у відомостях про батька вказати " [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Лозова, Харківської області, Україна". В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з червня 2007 року проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] . За час сумісного проживання у сторін народився син- [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини були внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. У 2010 році позивачка та відповідач припинили свої стосунки, однак останній підтримував стосунки з сином, матеріально його утримував та опікувався ним. [PERSON] ніколи не сумнівався у тому, що [PERSON] є його рідним сином. Останніми роками виявляв бажання піти до органів РАЦС та визнати своє батьківство у відношенні сина. 04 травня 2024 року [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ. 15 липня 2024 року під час виконання бойового завдання [PERSON] зник безвісти. За заявою племінниці [PERSON] , щодо його зникнення було розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України. Батьки [PERSON] померли, єдиним найближчим родичем відповідача є його брат- близнюк [PERSON] . На замовлення позивачки за біологічними зразками передбачуваного дядька [PERSON] та зразками дитини [PERSON] було проведено молекулярно-генетичну експертизу з метою визначення, чи може брат Передбачуваного дядька за батьківською лінією бути біологічним батьком дитини. Згідно висновку експертного дослідження встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , є братом батька за батьківською лінією, тобто біологічним Дядьком дитини [PERSON] , складає 99,97 %. З урахуванням викладеного та з метою захисту прав та інтересів дитини, задля можливості реалізації сином права на отримання пенсії по втраті годувальника, як члена сім`ї особи зниклої безвісти та отримання пільг для дитини особи, зниклої безвісти, виникла необхідність у встановленні батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Представник третьої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника. У своїх поясненнях роз`яснив порядок та умови призначення та виплат грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, зазначив, що Міністерство оборони України заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Представник третьої особи Лозівського відділу ДРАЦС у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника відділу. Також представник зазначила, що оскільки відповідач є зниклим безвісти, то у такому разі він не може бути відповідачем по даній справі, вказала, що не заперечує проти внесення змін до актового запису про народження дитини, зазначила, що вірним буде вказати наступне: у відомостях про батька дитини, змінити зі " [PERSON] " на відомості про батька дитини- [PERSON] , [INFO] , громадянство Україна. Відомості щодо місця народження батька не вказувати, оскільки це не передбачено формою актового запису про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Документи, що не стосуються суті спору, досліджуватися не будуть. Позивачка у позові вказує, що з червня 2007 року проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] та за час сумісного проживання у сторін народився син- [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14), [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві якого в графі батько вказано: [PERSON] , в графі мати: [PERSON] . Відомості про батька дитини були внесені відповідно до ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.23). У 2010 році позивачка та відповідач припинили свої стосунки, однак останній підтримував стосунки з сином, матеріально його утримував та опікувався ним. 04 травня 2024 року [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ, відповідно до довідки №488/60 від 18.05.2024 року перебуває на військовій службі в ВЧ [NUMBER] (а.с.24). Як вказує позивачка 15 липня 2024 року під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Нью-Йорк, Бахмутського району, Донецької області [PERSON] зник безвісти. Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування від 25.07.2024 року, яке було розпочато за заявою племінниці відповідача [PERSON] , про те, що її дядько [PERSON] , зник безвісти 14.07.2024 року під час виконання бойового завдання (а.с.25). За вказаним фактом було розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.26). Батьки зниклого безвісти [PERSON] померли (а.с.21-22), єдиним найближчим родичем відповідача є його брат- близнюк [PERSON] (а.с.17-19). На замовлення позивачки за біологічними зразками передбачуваного дядька [PERSON] та зразками дитини [PERSON] було проведено молекулярно-генетичну експертизу. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №4560 від 19.12.2024 року (а.с.38-52) ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є братом батька за батьківською лінією, тобто біологічним дядьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,97 %. З письмових поясненнях свідка [PERSON] , яка є племінницею зниклого [PERSON] вбачається, що останній ніколи не сумнівався у тому, що [PERSON] є його сином, в свою чергу [PERSON] називав відповідача батьком. [PERSON] забирав [PERSON] на вихідні, матеріально утримував його та піклувався про нього, брав участь у його вихованні (а.с.30-33). Свідок [PERSON] у своїх письмових поясненнях (а.с.34-36а) вказала, що вона підтверджує факт того, що позивачка та відповідач перебували у цивільному шлюбі та під час їх сумісного життя у них народився син [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] та [PERSON] з 2010 року перестали проживати разом, однак останній як батько завжди підтримував стосунки з [PERSON] , брав участь у його житті, любив його як сина. 15.07.2024 року [PERSON] зник безвісти виконуючи бойове завдання. З урахуванням викладеного та з метою захисту прав та інтересів дитини, задля можливості реалізації сином права на отримання пенсії та пільг для дитини особи, зниклої безвісти, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Згідно ст.8 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", набуття правового статутус особи, зниклої безвісти за особливих обставин не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. В аспекті положень статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.3 ст.43 ЦК порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Враховуючи вищевикладене, та те що [PERSON] , хоч і набув статусу особи, яка зникла за особливих обставин, однак такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, беручи до уваги, що [PERSON] не було встановлено Цивільним процесуальним кодексом України безвісно відсутньою особою, то останній може бути відповідачем по даній справі. Згідно ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України). За положеннями ч.ч. 1, 2 статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 ст. 128 СК України). За змістом частини 4 вказаної вище статті, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved