Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 липня 2015 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління у Дніпропетровській області, актовий запис № 287. Стислий виклад обставин справи. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 11.07.2015. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Причиною для звернення до суду стало те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейні стосунки. З лютого 2020 року з відповідачем розірвали особисті стосунки та проживають окремо. Бажання підтримувати чи відновлювати стосунки відсутні. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 березня 2025 року. Ухвалою суду від 26 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 14 квітня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] через систему «Електронний суд» скерувала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 27). Про проведення судового засідання відповідач також повідомлявся та викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав, суд дійшов до переконання, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи, про що прийнята відповідна ухвала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступних висновків. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ст.\~51 Конституції України та ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 Сімейного Кодексу України). Частиною 2 статті 3\~Сімейного Кодексу\~України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112\~Сімейного Кодексу\~України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 11.07.2015 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 287,\~що підтверджується копією свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 519 (а.с.4). Зі змісту позовної заяви про розірвання шлюбу вбачається, що спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння, втрату почуття любові. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Малолітній син\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] проживає разом з позивачем. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у заяві позиції. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить до переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст.112\~СК України позов підлягає задоволенню повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 968, 96 грн, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved