Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

[PERSON] , звернувся із позовною заявою до [PERSON] , яким просив стягнути з останнього борг за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 1/24 у розмірі 540 000 гривень, а також судовий збір у розмірі 5440 гривень. Підставою позову, вказує порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором. Ухвалою від 17 березня 2025 року провадження у справі було відкрито. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, а перше судове засідання призначено на 11 квітня 2025 року об 09 годині 15 хвилин. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач просив розглянути справу без його участі, свої вимоги підтримав. У випадку неявки відповідача, не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(надалі за текстом -\~ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Аргументи учасників спору. Позиція позивача полягала в тому, що відповідно до договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги 1/24 від 02.12.2024 року позивач надав безвідсоткову поворотну фінансову допомогу відповідачу в сумі 544\~000 гривень, що підтверджується розпискою відповідача від 02.12.2024 року. Але відповідач зобов`язання з повернення позики, не зважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів, не виконав. І оскільки на його звернення з проханням повернути позику, відповідач не реагував, він звернувся до суду за захистом своїх порушених прав щодо повернення грошових коштів. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; позивач та його представник не заперечують проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Щодо заочного розгляду справи. Тому суд, на підставі частини 1\~статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Оцінка суду щодо фактів. 02 грудня 2024 року [PERSON] та [PERSON] , уклали договір за яким [PERSON] надав [PERSON] фінансову допомогу у розмірі 544\~000 гривень, а останній зобов`язався повернути вказану позику до 01.03.2025 року (а.с. 5). Разом з цим [PERSON] склав письмову розписку, в якій зазначив про підтвердження отримання ним від [PERSON] коштів в якості безвідсоткової поворотної допомоги в сумі 544\~000 гривень. Дана позика йому надається терміном до 01.03.2025 року (а.с. 6). У зв`язку із неповерненням [PERSON] грошових коштів у вказаний в розписках строк, позивач подав до [PERSON] позов, яким просить стягнути з нього борг у розмірі 540000 гривень (а.с.1-3). Оцінка суду правовідносин учасників спору. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини, в яких позивач виступає позикодавцем, а відповідач позичальником, та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у зобов`язанні, на повернення йому відповідачем, як боржником у цьому зобов`язанні, отриманої позики. Оцінка суду щодо права. Права і обов`язки громадянина визначаються виключно законами України (пункт 1 частини 1\~статті 92 Конституції України). Відповідно до положень частини першої\~статті 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті\~509, пункту першого частини другої статті\~11\~та частини першої статті\~629 Цивільного Кодексу України\~зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої\~статті 1046 Цивільного Кодексу України\~за договором про надання позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З огляду на фактичні дані, які містяться у розписці від 02 грудня 2024 року та договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 02 грудня 2024 року сторони уклали позику, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 544 000 гривень, а відповідач взяв на себе зобов`язання їх повернути шляхом повернення суми позики у строк до 01 березня 2025 року. (а.с.5,6). Факт належного виконання позикодавцем [PERSON] свого зобов`язання з передачі позики [PERSON] , підтверджується розпискою та договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (а.с.5,6), які також свідчать і про те, що позику отримав саме [PERSON] . Виходячи з положень частин перших статей\~526,\~529\~та\~530 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Поряд з цим, згідно з частиною першою\~статті 1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Сторони договору встановили, що [PERSON] зобов`язується повернути суму позики шляхом сплати суми позики саме у розмірі 544000 гривень у строк до 01 березня 2025 року (а.с.5,6). Отже, позивач та відповідач, встановили порядок і строк виконання зобов`язання з повернення позики. Суд вважає, що встановлений сторонами договору зміст зобов`язання та умови його виконання повністю узгоджуються з положеннями статті\~1046, частини першої статті\~1049 Цивільного кодексу України. Оскільки за вказаними положеннями, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також суд враховує, що в силу положень\~статті 524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до положень частини першої\~статті 610 Цивільного Кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позичальник належно виконав взяте на себе зобов`язання по поверненню суми позики позикодавцю у розмірі 544 000 гривень (а.с.1-14). Тож зважаючи на встановлені обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятого на себе грошового зобов`язання на підставі договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, по її поверненню, а тому вважає доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення йому відповідачем, як боржником, суми позики у розмірі 544 000 гривень. Висновок суду по суті позову. Тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги в розмірі 544 000 гривень, підлягають задоволенню повністю. Оцінка суду щодо судових витрат. В силу положень частини 1 статті 133 і пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу) покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на це та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а сплачений позивачем судовий збір документально підтверджений і складає 5440 гривень (а.с.4), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі. Отже,

Outcome: approved