Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з 07 жовтня 2016 року по 14 березня 2023 року перебував в шлюбі з [PERSON] та мають сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] та бабусею його неповнолітньої дитини. Дитина фактично проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання дитини визначено за спільною згодою батьків, що узгоджується з нормами ч.1 ст. 160 СК України. У грудні 2022 року у договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі у вихованні батька дитини та позивач повторно звернувся до органи та піклування, а саме до Управління «Служби у справах дітей» із заявою про визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні із дитиною. Рішенням Виконавчого комітету СМР №1 від 02 січня 2023 року позивачеві визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, а саме : - кожної середи з 18:00 до 20:00 години; - кожної тижня з 18:00 суботи до 18:00 години неділі. Мати дитини рішення Виконавчого комітету СМР систематично не виконує. Досягти з нею домовленості про побачення з дитиною не вдається. Опис вчинених перешкод у спілкуванні з дитиною з боку відповідача: 1) мати дитини вимикає мобільний телефон, подарований позивачем дитині (не знає як його заряджати), систематично не відповідає на телефонні виклики шляхом блокування позивача у своєму мобільному пристрої. 2) мати дитини постійно впливає на свідомість дитини, а саме намовляє дитину проти позивача та бабусі дитини в плані того, що вони не є його родиною. 3) вплив на свідомість дитини, що не треба ходити на заняття до школи раннього розвитку, організовані позивачем, щонеділі (танці, англійська мова, малювання, розвиток логічного мислення). Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просять суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити їм перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] ; визначити графік участі позивачу [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] : - кожного вівторка з 18:00 до 20:00; - кожної суботи з 18:00 до 18:00 неділі; Визначити графік участі позивачці [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] : - кожного четверга з 18:00 до 20:00; зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди позивачам у необмеженому спілкуванні з дитиною мобільним телефоном; стягнути з відповідачки сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачам усунути недоліки, зазначені в ухвалі, а саме сплатити судовий збір та уточнити позовні вимоги. 08 січня 2024 року надійшли матеріали на усунення недоліків. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07 лютого 2024 року, о 09 год. 45 хв. 07 лютого 2024 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 13 березня 2024 року, о 13 год. 00 хв. за клопотанням представника відповідача адвоката Шаповаленка Р.О. про відкладення. 13 березня 2024 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Шелєхової Г.В. на лікарняному. Підготовче засідання відкладено до 11 квітня 2024 року. 08 березня 2025 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що частково заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Щодо наведених позивачами чотирьох пунктів на підтвердження, що саме мати вчиняє перешкоди у спілкуванні дитини шляхом відключення телефону, блокуванні позивача в своєму телефоні, то ці факти не відповідають дійсності. Перше, на що слід звернути увагу суду, це на бажання самої дитини спілкуватися з батьком та причини виникнення спірних правовідносин. Після розлучення в березні 2023 року позивач та відповідачка проживали окремо. Дитина проживала разом з мамою. Колишній чоловік не зміг прийняти розрив сосунків та шукав способів повернути колишню дружину. Через деякий час позивачка стала проживати разом з теперішнім цивільним чоловіком [PERSON] , спорів щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини не виникало. За домовленістю між позивачем та відповідачкою, в будь-який день [PERSON] привозила дитину додому до батька, а потім у визначений час приїжджала та забирала дитину. Так відбувалось до 07 грудня 2023 року, цього дня дитина перебувала в батька вдома. У визначений час [PERSON] разом з [PERSON] приїхали забирати дитину за адресою проживання позивача. [PERSON] вивів на вулицю дитину та вчинив скандал, зазначив, що син йому сказав: « [PERSON] , я і Макс ми сім`я». Позивач був розлючений кричав та завдав тілесних ушкоджень [PERSON] . На обличчя [PERSON] в медичному закладі було накладено 8 швів, а органами поліції було зареєстроване кримінальне провадження. На сьогоднішній день кримінальна справа №591/879/24 знаходиться на розгляді Зарічного районного суду м. Суми. Всі перелічені вище дії позивач вчинив в присутності дитини. Позивач після відмови дитини з ним спілкуватися звернувся в поліцію з заявою про вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною. При цьому поліцейський ювенальної поліції запропонувала [PERSON] зателефонувати на мобільний телефон [PERSON] і виявилося, що телефон працює, не заблокований і відповідачка взяла слухавку. Стосовно твердження, що відповідачка намовляє дитину проти батька та бабусі вказує, що вони не є її родиною, то це не відповідає дійсності. Відношення та сприйняття дитиною навколишнього оточення не формується словами мами, це є сукупним психоаналізом подій, людей та їх вчинків, інших факторів. Більш детально світогляд дитини розкрито у висновках психолога. Встановлено відношення дитини до оточуючих, підстави та фактори формування взаємовідносин дитини з людьми, які її оточують. Зазначає, що рішення органу опіки і піклування про визначення порядку участі у вихованні дитини є засобом досудового врегулювання спору. У випадку відкриття провадження у справі з тим самим предметом спору, рішення органу опіки і піклування припиняє свою дію, а спір вирішується судом. Через агресивні дії позивача дитина зазнала психологічної травми, як результат дитина зараз боїться батька, відмовляється з ним бачитися, телефонні дзвінки вводять дитину в стан стресу та пригнічення. Для вирішення психологічних перешкод, які виникли у дитини після вказаної події відповідачка звернулась до дитячого психолога. За результатами проведеного психологом дослідження дійсно встановлено наявність обґрунтованих та спровокованих [PERSON] страхів щодо спілкування з ним дитини. Психолог рекомендує за згодою дитини, періодичні зустрічі з батьком в присутності мами, оскільки спілкування дитини з батьком є дійсно важливим етапом виховання та розвитку дитини. При цьому такі зустрічі не мають бути проти волі дитини та наносити ще більшого психологічного тиску та занурювати дитину в стрес. При цьому і психолог у своєму висновку і відповідачка, аналізуючи поведінку [PERSON] , приходять до висновку, що позивач не може прийняти розрив стосунків з відповідачкою, використовуючи дитину як інструмент намагається чинити тиск на колишню дружину. Враховуючи, що позивач часто веде себе агресивно, є неконтрольований та жорстокий, відповідачка не прагне безпідставно обмежити право позивача, яка батька, на особисте спілкування з дитиною та обмежити його участь у її вихованні, але неналежна, аморальна, ганебна поведінка [PERSON] приводять дитину до моральних страждань, боязні батька, асоціацію батька з негативними емоціями та переживаннями. Згідно довідки про обстеження психоемоційного стану дитини, крім іншого, мати для дитини є стабілізуючим фактором розвитку, тому зустрічі з людьми, що провокують конфлікти та протиріччя у сприйманні дитини рекомендується проводити тільки у присутності матері. В процесі спілкування психолога з дитиною на питання про батька - дитина миттєво замовкала, насторожилась, змінювався настрій та поведінка. Складні стосунки між батьками впливають на психоемоційний стан дитини. Заявлені у позові дні та час спілкування позивачів з дитиною визначені із особистих інтересів позивача, натомість вважає, що при вирішенні даного питання слід врахувати першочергово інтереси дитини та її вік, психоемоційний стан, бажання дитини щодо присутності матері при зустрічах з батьком. Стосовно участі бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною жодного спору ніколи не виникало, бабуся не виказувала бажання особисто в якийсь день окремо від [PERSON] взяти дитину для спілкування. Дитина відвідує заняття щосуботи з 12:00 години до 12:30 години. Відповідачка вважає, що з урахуванням інтересів дитини, графіку її занять доцільним буде встановити графік побачення позивачів з малолітнім [PERSON] щосуботи з 13:00 години до 15:00 години. Та один раз на тиждень побачення [PERSON] з малолітнім [PERSON] в будь який день з 18:00 годин до 20:00 годин за попередньою згодою з матір`ю дитини. Враховуючи схильність позивача до агресії, та те що бабуся постійно спілкувалась з дитиною виключно в присутності його батька, з метою забезпечення інтересів дитини вважає, що доцільним буде побачення позивачів з дитиною проводити у присутності матері у громадських місцях культурно-розважального характеру (парки, театри та інші громадські місця), що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку і стану здоров`я дитини, та виключно з добровільної згоди дитини. У [PERSON] та [PERSON] не відбувається ніякого спілкування з дитиною. Позивачі не цікавляться життям і здоров`ям дитини, не телефонують відповідачці з цією метою. Натомість позивач лише штучно створює видимість спору шляхом звернення до правоохоронних органів. Позивач фактично цікавиться з`ясуванням стосунків з відповідачкою шляхом тиску через дитину. На даний час дитина не має бажання спілкуватися з батьком. Практичний психолог за результатом проведеної роботи з дитиною вказує, що після опитування малолітньої дитини вбачається, що дитина сприймає ситуацію біля матері як безпечну для себе. Натомість батько викликає асоціацію з небезпекою, у дитини домінує страх. Вважає, що були ситуації, які дозволили дитині боятися. Дитина бачила агресію батька, грубість і це лякає дитину, тому дитина сприймає таку ситуацію як тригер небезпечності для себе. Щоб дитина перестала боятися необхідно, щоб змінилася поведінка батьків, зокрема батько перестав агресувати. Критичне мислення у дитини з`являється у 9-10 років. Спілкування батька з дитиною може бути поступовим, де мати з батьком граються з дитиною. Якщо в примусовому порядку віддати дитину батькові без присутності матері, та проти добровільно згоди дитини, то це для дитини буде психологічною травмою. Розвиток дитини має відбуватися тільки у безпечному середовищі. Якщо забрати дитину із безпечного середовища, то для дитини буде психологічна травма. Позивачами заявлено позовну вимогу про покладення судових витрат на відповідачки, з цього приводу заперечує, оскільки з боку [PERSON] не створювалось перешкод у спілкуванні дитини з позивачами. Саме поведінка позивача і призвела до психологічної травми дитини та як наслідок небажання проводити час з батьком. Відтак підстави для стягнення з [PERSON] судових витрат на користь позивачів відсутні. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, відповідачка просить суд встановити наступний порядок спілкування позивачів з малолітнім [PERSON] : 1) побачення [PERSON] та [PERSON] з малолітнім [PERSON] щосуботи з 13:00 години до 15:00 години. 2) побачення [PERSON] з малолітнім [PERSON] , один раз на тиждень в будь який день з 18:00 годин до 20:00 годин за попередньою згодою з матір`ю дитини. 3) побачення [PERSON] та [PERSON] з малолітнім [PERSON] проводити у присутності матері у громадських місцях культурно-розважального характеру (парки, театри та інші громадські місця), що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку і стану здоров`я дитини, та виключно з добровільної згоди дитини. Посилаючись на вказані обставини, просить суд відмовити в задоволенні позовної вимоги про покладення судових витрат на відповідачку (а.с. 66-71). 11 квітня 2024 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 22 квітня 2024 року 16 год. 00 хв. за клопотанням представника Управління Служби у справах дітей в м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 10 червня 2024 року, 15 год. 00 хв. Ухвалено викликати та допитати в судовому засіданні свідка [PERSON] та практичного психолога [PERSON] в якості спеціаліста та витребувати з Управління патрульної поліції в Сумській області відео з нагрудних камер від 20 грудня 2023 року та від 23 грудня 2023 року, по факту звернення позивача щодо створення йому перешкод відповідачкою у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , а саме намагання взяти дитину до себе у визначений рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради час. Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 10 червня 2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2024 року прийнято до провадження дану справу та призначено до судового розгляду на 18 вересня 2024 року, 15 год. 30 хв. 18 вересня 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 12 грудня 2024 року о 14 год. 00 хв. у зв`язку з необхідністю виклику свідка та психолога в якості спеціаліста. 12 грудня 2024року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до14 січня 2025 року , о 10 год. 20 хв. у зв`язку із закінченням відведеного процесуального часу. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2025 року витребувано в Управлінні «Служба у справах дітей» Сумської міської ради висновок щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] . 14 січня 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 26 березня 2025 року у зв`язку з витребуванням висновку відносно [PERSON] . В зазначеному судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, представник відповідачки адвокат Шаповаленко Р.О. позовні вимоги визнав частково з підстав, що викладені у відзиві на позов, представник третьої особи підтримала висновки Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, які з`явилися в судове засідання, свідка, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Під час судового розгляду встановлено, що від шлюбу позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №1 від 02 січня 2023 року [PERSON] визначено порядок участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у формі систематичних побачень та спілкувань з дитиною, а саме: - кожної середи з 18:00 до 20:00 години; - кожної тижня з 18:00 суботи до 18:00 години неділі (а.с. 9). Відповідно до характеристики ТОВ «Агро Суми» від 10 грудня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , останнє місце роботи - менеджер з логістики в ТОВ «Агро Суми», загальний стаж на займаній посаді -1 рік, за час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності і знаходиться в межах його компетенції. [PERSON] постійно працює над підвищенням кваліфікації і неодноразово використовував набуті навички у вирішенні поставлених завдань. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, підтримував співробітників в складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм. Неодноразово залишався на усне прохання керівництва на роботі після завершення робочого часу для вирішення проблем під час кризової ситуації. Шкідливих звичок не має, стан здоров`я задовільний (а.с.34). 26 грудня 2023 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради на звернення [PERSON] щодо невиконання [PERSON] рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 02 січня 2023 року №1 «Про визначення порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON] ». надано відповідь про те, що для з`ясування всіх обставин справи, спеціалістом Управління проведена телефонна бесіда з [PERSON] щодо недопущення невиконання рішення виконавчого комітету та створення перешкод у спілкуванні з сином. Зі слів матері дитини, під час зустрічей з сином, [PERSON] кожного разу вчиняє сварки та бійки з теперішнім чоловіком [PERSON] й вона змушена викликати наряд поліції. На даний час стосовно [PERSON] розглядається справа про нанесення тілесних ушкоджень. Зі слів [PERSON] всі сварки [PERSON] вчиняє в присутності малолітнього [PERSON] , що наносить йому психологічних травм. Зі слів [PERSON] , вона свідомо не надає бачитися з сином до вирішення питання про нанесення тілесних ушкоджень. З її слів, малолітній [PERSON] також не виявляє бажання спілкуватися з [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради не має повноважень щоб примусити [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] (а.с. 36, 92). 23 січня 2024 року відносно [PERSON] складено заборонний припис, у зв`язку з скоєнням ним домашнього насильства 07 грудня 2023 року о 20 год. 30 хв. за адресою: [ADDRESS] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 75, 161). З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 грудня 2023 року вбачається, що від [PERSON] 08 грудня 2023 року надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 07 грудня 2023 року близько 20 год. 30 хв. перебуваючи біля буд. [ADDRESS] , [PERSON] в ході словесного конфлікту наніс удар в область нижньої губи [PERSON] , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи (а.с.76). Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 07 грудня 2023 року, [PERSON] встановлений діагноз забійна рвана рана нижньої губи (а.с. 47). Відповідно до довідки про обстеження психоемоційного стану [PERSON] , [INFO] , вбачається, що до практичного психолога звернулась [PERSON] з проханням дослідити психоемоційний стан свого сина, [PERSON] , вияснити причину емоційної нестабільності та страхів, що з`явилися нещодавно у його повсякденному житті. Із розмови з [PERSON] стало відомо, що її сімейне життя з [PERSON] було складним і непередбачуваним. Вони виявились зовсім різними людьми; з різною життєвою філософією, з різними моральними та етичними установками. [PERSON] проживав своє життя так, як йому хотілось. Зі слів [PERSON] , чоловік був дуже інертним, не прагнув до розвитку, не турбувався про добробут родини, часто зловживав алкоголем, принижував та залякував. Коли був у нетверезому стані поводив себе дуже імпульсивно, міг штовхнути та вдарити. [PERSON] розповіла, що останнім часом часто говорила з ним про своє бажання піти, про те що вони різні люди, що почуття пройшли, просила відпустити її, щоб не травмувати сина [PERSON] , який часто ставав свідком таких «розборок». Після таких розмов, зі слів [PERSON] , поведінка [PERSON] ставала ще агресивнішою. Він закривав її у квартирі, бив меблі, погрожував, залякував та шантажував. Не витримавши такого життя, у жовтні 2022 року, вона, забравши сина, переїхала жити на іншу квартиру та подала на розлучення. У березні 2023 року відбулось розлучення. Трохи згодом [PERSON] почала жити у громадянському шлюбі з [PERSON] . Розуміючи, що батько має право приймати участь у житті та вихованні сина, а син потребує батьківської любові та спілкування з батьком, [PERSON] спроб заборонити [PERSON] бачитися з сином не робила. Хлопчик регулярно бачився з татком, ночував у нього. Але зовсім скоро вона помітила, що від батька [PERSON] повертаються збудженим, знервованим, пригніченим. Під час розмов з сином виявилось, що тато задає йому багато незручних питань стосовно маминого особистого життя, допитується з ким вони сьогодні проживають, цікавиться деталями. [PERSON] почав уникати розмов з татком по телефону, не хотів до нього ходити. Ситуацію ускладнив конфлікт, який відбувся 07 грудня 2023 року. [PERSON] , разом з своїм громадянським чоловіком, [PERSON] , приїхали забирати [PERSON] до будинку, де проживає його батько, [PERSON] . Вивівши сина на вулицю, в присутності мами та її нинішнього чоловіка, [PERSON] , він примушував [PERSON] повторити фразу, яку хлопчик проговорив йому в квартирі - « [PERSON] ( [PERSON] ), мама і я - це родина». Зі слів [PERSON] , він був тверезий, але дуже агресивний, кричав сину « [PERSON] повтори, що ти мені сказав, повтори». [PERSON] виглядав дуже переляканим, плакав. Після цього [PERSON] напав на [PERSON] та розбив йому обличчя. Була написана заява у поліцію про заподіяння тілесних ушкоджень. Така психологічна атмосфера призвела до того, що хлопчик почав відмовлятися від зустрічей з батьком, просив маму не віддавати його батькові. Після цієї події [PERSON] помітила, що поведінка та настрій [PERSON] дуже змінилися. Він закрився, став недовірливим, тривожним, його настрій часто є нестабільним, емоційні реакції інколи непередбачувані, його сон став тривожним. Запит до психолога: виявити психоемоційний стан [PERSON] та його ставлення до [PERSON] . Зазначає, що першочерговим завданням психолога була необхідність створити умови для відкритої доброзичливої атмосфери, домогтись довірливого ставлення хлопчика до процесу опитування та діагностики. Спочатку спілкування стало зрозуміло, що [PERSON] життєрадісний та активний хлопчик. Він пішов на контакт, відкрито ділився з психологом про свої справи, розповідав про свої захоплення та інтереси. Розповідав, що у нього є Макс (вітчим) з яким вони проводять багато часу, катаються на «ватрушці», грають у ігри, разом дивляться кіно. Було видно, що стосунки в родині щирі, теплі, дитина емоційно прив`язана як до матері, так і [PERSON] , не боїться бути безпосереднім та природнім у своїх емоційних проявах. Поки питання носили нейтральний характер і не торкались болючих тем, [PERSON] з задоволенням і відверто розповідав про себе і тих людей з якими на даний момент відбувається соціальна взаємодія, але як тільки тема торкнулась батька, настрій хлопчика змінився. На запитання «А часто ти бачишся з татком?» - він відповів, «Раніше часто, тепер рідко». Помовчав, а потім сказав: «Він чомусь дуже злий став. Я його боюся» «Я не знаю про що говорити». У словах хлопчика відчувався його внутрішній біль, страх та образа на батька. Стало зрозуміло, що він переживає амбівалентні почуття. У його житті є батько, він для нього важливий, але сприйняти його п`яним та агресивним він не може. У такі хвилини хлопчик не розуміє, що він має робити, як правильно вчиняти, на чию сторону ставати. І єдиним спроможним способом самозахисту є відсторонення та закритість. На жаль, такі дії батька травмують сина і не дають йому моделі конструктивного виходу із складних життєвих ситуацій. На запитання «А що ви з татком разом робите?» [PERSON] згадав як вони їздили на велосипеді до бабусі, інколи влітку купались на річці, інколи грали у баскетбол. Помовчав, а потім пригадав, що колись їздили на кладовище. На запитання «А чи часто так класно проводите час», відповів «ні». Стало очевидно, що [PERSON] , травмований подіями, що відбуваються сьогодні між батьками та переживає психологічну кризу у своїх стосунках з батьком: з однієї сторони має потребу у взаємодії з ним, з іншої боїться його і не знає як правильно взаємодіяти. Відчувалось, що [PERSON] до кінця не усвідомлює обставини взаємин, що склались між батьками. Він тривожиться з цього приводу, має певні переживання, але не маючи змоги їх опрацювати, глибоко подавляє травмуючі емоції. Хлопчик інтуїтивно уникає розмов на цю болісну тему, відволікається, переключає розмову на іншу тему. Така поведінка свідчить про те, що [PERSON] до кінця не усвідомлює події, не може їх проаналізувати (в силу вікових спроможностей психічних пізнавальних процесів). Очевидно, що психіка дитини була травмована. На запитання психолога «А ти хотів би частіше бачитися з татком?» хлопчик захвилювався, розгубився, він не знав як відповідати. Психолог запропонувала відповісти на запитання «Що ти відчуваєш зараз?» та обрати картки з відповідними емоціями. Вибір дитини - «образа», «тривога» та «страх». Такий вибір говорить про актуальні емоційні переживання дитини. За допомогою серії малюнків, які малював [PERSON] , вдалось дізнатись про те, що на даному етапі знаходиться в колі його особистісних значимих переживань. На малюнку по темі «Моя сім`я» хлопчик зобразив тих осіб, які знаходяться в колі їх безпосереднього спілкування. Це були значимі близькі люди: мама, Макс (вітчим [PERSON] , який сьогодні є значимою фігурою для хлопчика), дідусь [PERSON] . На малюнку також зображений будинок, що може трактуватися, як наявність безпечного середовища та відчуття родини. Постать батька на малюнку з`явилася останньою та зображена була осторонь. Під час малювання постаті відчувалось, що він занепокоївся, закрився, про щось задумався. На запитання психолога «А що тебе стривожило?» - помовчав, а потім запитав - «А він мене не забере до себе?» Стало очевидно, що [PERSON] був психологічно травмований досвідом спілкування з батьком та боїться його. На малюнку «Зачарована родина» всі члени родини були зображені у вигляді тваринок, мали гарний настрій та товаришували між собою. Постать батька з`явилася останньою і була зображена у вигляді великого ведмедя. На запитання психолога «А він який?» - хлопчик відповів - « [PERSON] ». При виконанні тесту «Два будиночки» [PERSON] було запропоновано розселити його сім`ю у два будинки. Він поселив в одному будинку маму, [PERSON] і себе, а у іншому своїх друзів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На запитання психолога «А де ти поселиш татка? - швидко намалював ще один будиночок і відповів «Тут». Стало очевидно, що безпечним середовищем для нього сьогодні є його родина - це мама, Макс і він. Узагальнюючи результати спілкування з [PERSON] можна зробити висновок, що сьогодні в колі його інтересів навчальна та ігрова діяльність, налагоджування стосунків з ровесниками через спілкування, спортивні та творчі захоплення. Самооцінка адекватна. Родинні стосунки гармонічні. Водночас аналіз малюнкових тестів дозволяє зробити висновок, що ситуація, яка склалася, вплинула на психологічний стан дитини. У [PERSON] присутній страх знову потрапити у небезпечну ситуацію, страх отримати фізичне насильство. У хлопчика спостерігається підвищений рівень тривоги, причому він чітко усвідомлює осередок небезпеки. Психоемоційний стан дитини має ознаки емоційної лабільності, що викликає часту зміну настрою, наявність страхів. Хлопчик хронічно перебуває у стресовому стані, що може в подальшому вплинути на його фізичне та психологічне здоров`я. Соціальна ситуація розвитку сьогодні є сприятливою для повноцінного розвитку дитини. Родина, в якій проживає [PERSON] , створює всі умови для повноцінного виховання та підтримки задовільного стану здоров`я дитини. Завдяки зусиллям мами, [PERSON] (вітчим [PERSON] ) хлопчик справляється з труднощами розвитку та має можливість активно розвиватись. Разом із тим можна стверджувати, що для всебічного та гармонійного розвитку [PERSON] вкрай важливо створити атмосферу доброзичливості, безпеки, підтримки та любові. Для дитини є небажаним переживання хронічного стресу. Саме тому доречними мають стати наступні рекомендації: Батьки мають усвідомити, що дитина не може бути знаряддям помсти. Донести до [PERSON] розуміння тієї шкоди, яку він наносить психофізичному розвитку дитини через конфліктну поведінку. Розуміючи значимість присутності батька ( [PERSON] ) у житті дитини, знайти можливість для його ефективної взаємодії у житті свого сина. Мати у такій ситуації є стабілізуючим фактором розвитку, тому зустрічі з людьми, що провокують конфлікти та протиріччя у сприйманні дитини, рекомендується проводити тільки в присутності мами (а.с. 78-83). Старшим ДОП СДОП ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області 05 січня 2024 року надано довідку-характеристику на [PERSON] , відповідно до якої за час мешкання за адресою: [ADDRESS] позивач характеризується з посередньої сторони, скарг та заяв від сусідів на нього не надходило, до адміністративної відповідальності на протязі поточного року не притягувався, на обліку в Сумському РУП не перебуває (а.с.93). Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2024 року у справі № 591/837/24 провадження по справі відносно позивача [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрито в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення. У постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, [PERSON] 07 грудня 2023р. близько 20-30 год., за адресою: [ADDRESS] , вчинив діяння передбачене 14 п.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинив відносно своєї колишньої дружини [PERSON] умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, образ, залякувань, чим вчинив психологічне насильство та їв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.97). З копій талонів-повідомлень про прийняття і реєстрацію заяви(повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що [PERSON] 23 січня 2024 року, 28 лютого 2024 року13 березня 2024 року, 12 вересня 2024 року звертався із повідомленнями до служби 102 з приводу того, що колишня дружина [PERSON] не дає бачитися з дитиною [PERSON] у спробі побачитися з сином 12 вересня 2024 року(а.с.127,128). Судом досліджені диски відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції за фактом виклику поліції [PERSON] (а.с.145-147, 148-151, 152-154). Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2024 року у справі № 591/879/24 позивача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вироком суду встановлено, що 07 грудня 2023 року, близько 20:30 год., [PERSON] , знаходячись в м. Суми, вул. Белінського, поблизу б. 1, на ґрунті виниклих неприязливих відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в ліву нижню частину обличчя потерпілого [PERSON] , в результаті чого заподіяв останньому легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани нижньої губи. Свою вину у вчиненні злочину при зазначених обставинах [PERSON] в судовому засіданні визнав повністю та дав пояснення, аналогічні вище викладеному (а.с.171). 12 грудня 2024 року до суду надійшов висновок щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У висновку вказано, що [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2016 року перебували в шлюбі та є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання в жовтні 2022 року, малолітній [PERSON] за спільною згодою батьків залишився проживати разом з матір`ю, [PERSON] й на даний час проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 14 березня 2023 року шлюб між батьками дитини був розірваний. Зі слів [PERSON] , одразу після припинення спільного проживання, він мав змогу безперешкодно спілкуватися з сином, але поступово мати дитини почала чинити йому перешкоди у спілкуванні та побаченнях з сином. Тому в грудні 2022 року [PERSON] звернувся до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради із заявою про визначення йому порядку участі у вихованні малолітнього сина. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 02 січня 2023 року№1 визначений порядок участі у вихованні дитини у вигляді побачень кожної середи з 18.00 години до 20.00 години та кожного тижня з 18.00 години суботи до 18.00 години неділі. Зустрічі було визначено проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, інших обставин, що мають істотне значення. В грудні 2023 року між батьками дитини стався конфлікт, свідком якого був малолітній [PERSON] . Після цього, зі слів матері дитини, [PERSON] , син замкнувся в собі, став боятися зустрічі з батьком, уникати його. Зі слів [PERSON] , [PERSON] таку зміну в поведінці дитини пояснював небажанням матері дозволяти спілкуватися батьку з дитиною, налаштовуванням сина проти батька. В січні 2024 року [PERSON] звернулася до психолога, щоб вияснити причину емоційної нестабільності та страхів дитини. Відповідно до довідки про обстеження психоемоційного стану малолітньої дитини від 22 січня 2024 року, на час проведення обстеження [PERSON] перебував у постійному стресі, що негативно відображалося на його поведінці. Оскільки під час обстеження дитини було з`ясовано, що на даний час мати виступає як стабілізуючий фактор розвитку, було рекомендовано зустрічі з людьми, які не входять в найближче коло дитини, проводити тільки в присутності матері дитини. В зв`язку з тим, що визначений рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради графік зустрічі батька з сином, не виконувався та потребував корегування, [PERSON] звернувся до суду з відповідною позовною заявою. В своїй заяві [PERSON] просить визначити йому порядок участі у вихованні сина, а саме:кожного вівторка з 18.00 години до 20.00 години;кожного тижня з 18.00 суботи до 18.00 неділі. У своєму відзиві, [PERSON] пропонувала інший графік побачень батька з сином: щосуботи з 13.00 години до 15.00 години; один раз на тиждень в будь-який день з 18.00 години до 20.00 години; зустрічі дитини з батьком проводити у громадських місцях культурно-розважального характеру, що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини. В зв`язку з емоційним станом дитини та небажанням залишатися з батьком на одинці, [PERSON] наполягала на зустрічах сина з батьком тільки у її присутності та тільки з добровільної згоди дитини. З метою надання висновку до суду, спеціалістом Управління були обстежені умови проживання [PERSON] , проведена з ним бесіда. Зі слів [PERSON] , йому створюються перепони у спілкуванні з сином, налаштовують дитину проти батька. Під час обстеження умов проживання малолітньої дитини з`ясовано, що матір`ю створені всі умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Малолітній [PERSON] забезпечений сезонним одягом, взуттям, продуктами харчування. Проведена бесіда з дитиною та [PERSON] , зі слів матері дитини, [PERSON] декілька раз на тиждень приходить за місцем проживання дитини, вчиняє сварки. Через таку поведінку батька, малолітній [PERSON] боїться зустрічатися з ним, закривається в своїй кімнаті, замикається в собі. Під час бесіди з малолітнім [PERSON] , він був веселим, із задоволенням розповідав про те, з ким проживає, де навчається, як проводить вільний час. Як тільки мова зайшла про батька дитини, [PERSON] , [PERSON] перестав посміхатися, став настороженим та забажав піти з кімнати. Зі слів [PERSON] , поведінка батька його лякає й він не бажає з ним зустрічатися. Враховуючи вищезазначене, інтереси дитини, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] : - \~ \~ \~ \~щосуботи з 13.00 години до 15.00 години; - \~ \~ \~ \~один раз на тиждень в будь-який день з 18.00 години до 20.00 години; - \~ \~ \~ \~зустрічі дитини з батьком проводити у громадських місцях культурно-розважального характеру, що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини. Зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та в її присутності, з урахуванням стану здоров`я дитини, її бажання, розкладу дня та інших обставин, що мають істотне значення (а.с.157-158). 14 лютого 2025 року до суду надійшов висновок щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього онука, [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку [PERSON] є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2016 року перебували в шлюбі та є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання в жовтні 2022 року, малолітній [PERSON] за спільною згодою батьків залишився проживати разом з матір`ю, [PERSON] й на даний час проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , одразу після припинення спільного проживання, вона подарувала онуку телефон щоб можна було безперешкодно з ним спілкуватися, дитина неодноразово приходила до неї, залишалася ночувати. Після погіршення відношень між батьками дитини, [PERSON] почала чинити бабусі перешкоди у спілкуванні та побаченнях з сином: не відповідала на телефонні дзвінки, не надавала можливості дитині спілкуватися з бабусею за допомогою подарованого йому телефона. В зв`язку з тим, що [PERSON] не може безперешкодно спілкуватися з малолітнім онуком протягом двох років, бачитися з ним, вона звернулася до суду з відповідною позовною заявою. В своїй заяві влона просить визначити їй порядок участі у вихованні онука у вигляді зустрічей з дитиною щочетверга з 18.00 до 20.00. У своєму відзиві, [PERSON] пропонувала інший графік побачень бабусі з онуком - щосуботи з 13.00 години до 15.00 години. Зустрічі дитини з бабусею просила проводити у громадських місцях культурно-розважального характеру, що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини. В зв`язку з емоційним станом дитини та в зв`язку з тим, що дитина тривалий час не спілкувалася з бабусею, відвикла від неї, [PERSON] наполягала на зустрічах сина з бабусею тільки у її присутності та тільки з добровільної згоди дитини. З метою надання висновку до суду, спеціалістом Управління були обстежені умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання з`ясовано, що для періодичного перебування малолітньої дитини за даною адресою створені всі умови: є окрема кімната, окреме спальне місце, письмовий стіл, комп`ютер, полиці для одягу та особистих речей. Зі слів [PERSON] , у запропонований матір`ю дитини час вона не може зустрічатися з онуком, оскільки більшу частину року по суботах їздить на дачу та займається обробкою присадибної ділянки. Під час телефонної розмови з матір`ю дитини, [PERSON] , спеціалістом Управління з`ясовано, що вона не заперечує проти спілкування бабусі з малолітнім [PERSON] , але за час розгляду цього питання в суді, [PERSON] не зверталася до неї щодо надання можливості спілкування з онуком. Взагалі, [PERSON] , протягом останніх двох років не зверталася до матері дитини з приводу її участі у вихованні онука. Тож, [PERSON] , з її слів, поведінка [PERSON] та мета її звернення до суду є незрозумілою. Зі слів матері [PERSON] , за час розгляду даної справи в суді, бабуся жодного разу не запитала у матері про життя, здоров`я та успіхи у навчанні онука, не передавала йому ніяких подарунків. Дитина була згодна спілкуватися з бабусею у вільний від навчання час. Враховуючи вищезазначене, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього онука, [PERSON] , [INFO] щочетверга з 18.00 до 20.00. Зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини, її бажання, розкладу дня та інших обставин, що мають істотне значення (а.с. 188-189). Свідок [PERSON] в суді пояснив, що вона знає позивача років вісім як він переїхав, живе навпроти, поганого нічого не чула. Він був гарний батько, завжди гуляв із сином [PERSON] . Про відповідачку також нічого поганого не чула. З кінця жовтня 2022 року позивач не живе з відповідачкою, вона була свідком переїзду відповідачки. Спеціаліст [PERSON] в суді пояснила, що вона за запитом матері зустрічалася з дитиною, щоб дослідити її психоемоційний стан. [PERSON] був з мамою і співмешканцем у гарному психоемоційному стані. Вони малювали за методиками. Спочатку він був веселий, спокійний, врівноважений. При малюванні родини він на першому плані намалював маму, потім [PERSON] (співмешканця), дідуся [PERSON] . На другому малюнку він намалював постать тата, та на її запитання він сказав, що боїться його, бо бачив як той б`ється. Але батько для нього був значимим, бо згадував як вони раніше проводили раніше час. За методом «Зачарована родина», мама лисичка, він- зайчик, а батько- у вигляді великого ведмедя, пояснивши, що він злий. Метод «Будиночки» - в одному дитина позначила Макса, маму і себе, а в другому себе і друзів. Батька він не поселив, а окремо намалював, пояснивши, що він його боїться, бо він може битися. У дитини амбівалентні почуття, оскільки він однаково любить і маму і тата. Зазначила, що корекція має бути покроковою. Якщо мама переконає дитину, що батько гарна людина, він помилився, тобто відбудеться відпущення цього факту, що батьки не лаються, не воюють, і покроково має бути взаємодія. Якщо дитина проти спілкування з батьком, то це говорить про травму, він не пережив ситуацію, що відбулася. Треба поступово, щоб дитина звикла повернутися до попередньої ситуації. Дитина має самостійно приймати рішення чи називати батьком співмешканця. При ній дитина називала співмешканця [PERSON] . Для хлопчика дуже важливий батько. До 8-10 років у дитини немає критичного мислення. Все, що скажуть батьки, діти не піддають сумніву. Якщо мати буде говорити, що батько помилився, то відбудеться відпущення цієї ситуації дитиною. В її присутності з боку матері не було налаштування дитини проти батька. Ні в одній з відповідей дитина не згадувала бабусю. Якщо бабуся не буде згадувати тригерну ситуацію, то можна дитині з нею спілкуватися. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України. Жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частини шоста - восьма статті 7 СК України). Відповідно до частини першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції про права дитини). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно частини першої, другої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (частини перша - третя статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною\~як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). Відповідно до часини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частини перша, друга статті 141 СК України). Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частини першої - третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини перша, друга статті 159 СК України). Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм національного законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21). Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося ЄСПЛ, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Статтею 141 СК України\~передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини другої\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із вимогами\~статті 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України\~передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Згідно з частинами першою та другою\~статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частин п`ятої та шостої\~статті 19 СК України\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Слід враховувати те, що дитина та її батьки мають право встановлювати та підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно для забезпечення найкращих інтересів дитини. Під час судового розгляду встановлено, що позивачі мають постійне місце проживання, не мають негативних звичок, здійснюють спроби піклування про дитину, про його виховання та навчання, тому суд вважає, що їх спілкування з дитиною не буде перешкоджати його нормальному розвиткові. З огляду на встановлені обставини суд приходить до висновку про те, що між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу участі батька та бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Частиною 2 ст.\~159\~СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні позивачів з дитиною, суд приймає до уваги висновки Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, які є такими, що відповідатимуть якнайкращим інтересам дитини, її віковим потребам. При цьому суд погоджується з висновком третьої особи стосовно способу участі батька у вихованні сина в присутності матері малолітньої дитини, враховуючи встановлені вироком суду обставини завдання у присутності сина позивачем тілесних ушкоджень [PERSON] , що негативно позначилось на психоемоційному стані дитини. Слід звернути увагу, що усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, відповідачка має можливість морально підготувати дитину до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з малолітньою дитиною. Також необхідно відмітити, що таке спілкування за необхідності можливе за присутності психолога, участь якого забезпечується в залежності від обставин, які складуться при виконанні рішення суду. Участь психолога при спілкуванні з дитиною може забезпечити як позивач, так і відповідачка. Враховуючи поведінку позивача, з метою забезпечення інтересів дитини суд вважає, що доцільним буде побачення батька з дитиною проводити у громадських місцях культурно-розважального характеру (парки, театри та інші громадські місця), що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають віку і стану здоров`я дитини, та виключно з добровільної згоди дитини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що права позивачів порушені та підлягають захисту, а тому необхідно зобов`язати відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та усунути такі перешкоди в спілкуванні та вихованні дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із частковим задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивачів судовий збір у розмірі по 1073 грн. 60 коп. на користь кожного з позивачів.

Outcome: partial