Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи 20.01.2025 року представник АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" Ушакевич М.П. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову посилається на те, у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» (далі Банк) запустив новий проєкт monоbank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monоbank». Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, який виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в Банку опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 18.11.2021 року між банком та [PERSON] підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Цією анкетою-заявою відповідач просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] , на який встановити кредитний ліміт на суму, указану в мобільному додатку. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняла пропозицію Банку та погодилася із тим, що анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (далі Договір). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських пocлyг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі І Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту в розмірі 15\~000,00 грн. Відповідач, зі своєї сторони, умов Договору не дотримала, повернення кредиту у визначені строки та розмірі згідно тарифів не здійснювала, через що перед Банком має заборгованість за тілом кредиту в сумі 34\~529,31 гривень, яку станом на дату звернення до суду із цим позовом не погасила. 24.03.2025 року від представника [PERSON] адвоката Оліярника Г.І. через систему електронний суд надійшло письмове пояснення в якому сторона відповідача позов визнала частково. Представник відповідача зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості від 04.11.2024 року кредитна карта відповідача знаходилася у пільговому періоді до 30.04.2024 року, заборгованість на вказану дату становила 16 397,25 грн. З травня місяця 2024 року у позивача виник обов`язок нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, які слід розрахувати наступним чином: відсотки за травень 2024 року: 16397,25 грн. (заборгованість станом на 30.04.2024 року) *3,1% (відсотки за користування кредитними коштами) = 508,31 грн. Заборгованість (тіло кредиту та відсотки) станом на травень 2024 року становить: 16397,25+508,31=16905,56 грн. Відсотки за червень 2024 року: 16 905,56 грн. (заборгованість станом на 31.05.2024 року) *3,1% (відсотки за користування кредитними коштами) = 524,07 грн. Заборгованість (тіло кредиту та відсотки) станом на червень 2024 року становить: 16 905,56+524,07= 17 429,63 грн. Відсотки за липень 2024 року: 17429,63 грн. (заборгованість станом на 30.06.2024 року) *3,1% (відсотки за користування кредитними коштами) = 540,32 грн. Заборгованість (тіло кредиту та відсотки) станом на липень 2024 року становить: 17429,63 + 540,32 = 17 969,95 грн. Відсотки за серпень 2024 року: 17 969,95 грн. (заборгованість станом на 31.07.2024 року) *3,1% (відсотки за користування кредитними коштами) = 557,07 грн. Заборгованість (тіло кредиту та відсотки) станом на серпень 2024 року становить: 17 969,95 грн. + 557,07 = 18 527,02 грн. Відсотки за вересень 2024 року: 18 527,02 грн. (заборгованість станом на 31.08.2024 року) *6,2 % (відсотки за користування кредитними коштами) = 1 148,67 грн. Заборгованість (тіло кредиту та відсотки) станом на вересень 2024 року становить: 18 527,02 грн. + 1 148,67 = 19 675,69 грн. Відсотки за жовтень 2024 року: 19 675,69 грн. (заборгованість станом на 30.09.2024 року) *6,2 % (відсотки за користування кредитними коштами) = 1 219,89 грн. Заборгованість (тіло кредиту та відсотки) станом на жовтень 2024 року становить: 19 675,69 грн. + 1 219,89 = 20 895,58 грн. Відсотки станом на 04 листопад 2024 року: 20 895,58 грн. (заборгованість станом на 31.10.2024 року) *6,2 % (відсотки за користування кредитними коштами) = 1 295,52грн./30*4= 172,74 грн. Заборгованість (тіло кредиту та відсотки) станом на 04 листопада 2024 року становить: 20 895,58 грн. + 172,74 = 21 068,29 грн. 21.03.2025 року відповідачем було здійснено часткову оплату по вищевказаному договору на користь позивача в сумі 6000,00 грн. Сума боргу, що підлягає стягненню згідно договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку» №26201318499550 від 18.11.2021 року становить: 21 068,29 грн. (заборгованість станом на 04.11.2024 року) 6000,00 грн. = 15 068,29 грн. Відповідно, відповідач визнає суму 15 068,29 грн. як таку, що має бути сплачена відповідно до умов договору. Представник позивача,\~28.03.2025\~року через\~систему «Електронний\~суд» подала\~письмові пояснення\~в яких\~зазначила,\~що не\~дивлячись на\~взяті на\~себе зобов`язання,\~відповідач не\~дотримується умов\~Договору,\~а саме\~не здійснює\~повернення кредиту\~в терміни\~та на\~умовах,\~визначених Умовами\~та Правилами. Виписка про рух коштів від 27.03.2025 року підтверджує факт руху кредитних коштів на рахунку відповідача, відкритому в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», тобто її заборгованість становить 28 529,31 грн. (31 557, 31 грн. 3028, 00 грн. = 28 529,31). Сторона позивача підтвердила, що [PERSON] внесла кошти 21.03.2025 р. в розмірі 6 000,00 грн. на погашення заборгованості. Станом на дату подання позовної заяви 14.01.2025 р., заборгованість відповідача становила 34 529, 31 грн. Це підтверджується у тому числі розрахунком заборгованості. Як відображено у виписці про рух коштів від 27.03.2025 року, а також зі «скріншоту» мобільного додатку «monobank», який відповідач надав разом зі своїми поясненнями по справі, на рахунку [PERSON] наявний від`ємний залишок. Це означає, що відповідач не тільки використав наданий банком кредитний ліміт, але й перевищив його. Як було зазначено у позовній заяві, кредитний ліміт відповідача складає 15 000, 00 грн. Отже, заборгованість відповідача складає 15 000, 00 грн. (розмір кредитного ліміту) + 13 529, 31 грн. (від`ємний залишок на рахунку) = 28 529, 31 грн. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з`явилася. В позовній заяві просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з урахуванням поданих розрахунків. (а. с. 9 зворот). Відповідач в судові засідання не з`являлася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 81, 113). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 22.01.2025 року постановлено цивільну справу № 154/342/25 передати на розгляд Іваничівському районному суду Волинської області. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 17.02.2025 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання 11.03.2025 року відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача. У судове засідання, призначене на 25.03.2025 року сторони не з`явилися, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, розгляд справи відкладено на 14.04.2025 року. В судове засідання 14.04.2025 року сторони не прибули. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що сторона відповідача в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. ІV. Обставини справи, встановлені судом 18.11.2021 року [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в Банку при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank / Universal Bank», таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідач просила відкрити на її ім`я рахунок та встановити на нього кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. У п.2 вказаної анкети-заяви зазначено, що пільговий період користування кредитом становить 62 календарні дні, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Довідкою Банку від 16.12.2024 року підтверджено відкриття відповідачу 18.11.2021 року поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення на нього кредитного ліміту в сумі 15 000,00 гривень. До анкети-заяви банк долучив копію паспорта та картки платника податків відповідача, а також копію Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank/Universal Bank» (далі Умови і правила). Відповідно до детального розрахунку заборгованості Банку у відповідача за указаним кредитним договором утворилась заборгованість станом на 04.11.2024 року в сумі 34\~529,31 грн. Згідно з рухом коштів по картці відповідача, розмір кредитного ліміту становить 15000,00 грн. та (16557,31 3028,00) = 13\~529,31 грн. від`ємний залишок на рахунку, що в сукупності становить 28\~529,31 грн. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ч.1 ст.207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. У частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 18.11.2021 року підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та їй було встановлено ліміт використання кредиту в розмірі 15\~000,00 грн. [PERSON] визнала, що її УЕП для вчинення правочинів та платіжних операцій є аналогом власноручного підпису, а також те, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після підписання цього договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання відкрити відповідачу рахунок та надати в користування кредитні кошти, а у відповідача - оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжної картки згідно з тарифами та повернути кредитні кошти. За положеннями ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Відповідач не надала своєчасно банку (позивачу) грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у терміни та на умовах, визначених умовами та правилами, а також тарифами. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання. Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 34 529,31 грн., однак у поданому поясненні підтвердив факт погашення [PERSON] 21.03.2025 року заборгованості в розмірі 6000,00 грн. Отже розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає, як зазначено в письмовому поясненні від 28.03.2025 року - 28\~529,31 грн. Ця сума підтверджується копією виписки про рух коштів від 27.03.2025 у якій відображено зарахування коштів на рахунок, переказ коштів для третіх осіб, зняття кредитних коштів відповідачем, оплата кредитними коштами товарів, послуг та ін. Розрахунок заборгованості, що проведений представником відповідача суд оцінює критично, оскільки такий проводиться починаючи з травня 2024 року та з розрахунку суми заборгованості - 16397,25 грн. станом на 30.04.2024 року, в подальшому розраховуючи суму відсотків, остаточна сума бралася для подальшого розрахунку до 04.11.2024. Однак, суд звертає увагу на п.5.10.1 Розділу ІІ «Загальні умови випуску та обслуговування Платіжних карток» згідно якого розрахунковим періодом для погашення відсотків за Кредитом вважається календарний місяць, наступний за звітним місяцем. Клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його поточного рахунку за рахунок власних коштів, а в разі їх відсутності за рахунок кредитного ліміту, в розмірі відсотків, які підлягають сплаті за цим Договором, з 1 числа до останнього календарного місяця. Як вбачається з наданого банком розрахунку, відсотки за кредитним договором розраховувалися виходячи із розміру залишку поточної заборгованості за кредитом, що був актуальний у останній день місяця, оскільки дійсно як вбачається з наданого розрахунку така сума не є сталою та змінюється протягом місяця. Таким чином, врахувавши, що відповідач фактично не заперечує щодо дійсності отримання карти Монобанку для особистих потреб та розрахунків нею, підтверджує, що фактично користувалася нею, не згідна з сумою заборгованості лише в частині розрахунку, що спростований вище судом, позовні вимоги у даному випадку підлягають до задоволення в сумі 28529,31 грн. Більше того, відповідачем не спростовано доводів позивача щодо отримання та використання кредитних коштів, відтак Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що узгоджується із усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду. Окремо суд вважає необхідним зазначити, що заперечення відповідача щодо нарахування відсотків (необхідності їх списання) є безпідставними, виходячи з наступного. Так, 17.03.2022 року набрав чинності п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, у подальшому дію воєнного стану було неодноразово продовжено, він триває і станом на час розгляду даної справи. Суд ще раз звертає увагу на те, що згідно з Тарифами банку, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами базова відсоткова ставка у 3,1% на місяць нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,2% на місяць нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості. За порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відповідно до Розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0, 00001 % річних. На час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Офіс уповноваженого з прав людини Верховної Ради надав роз`яснення про особливості виконання зобов`язань за кредитом в умовах воєнного стану. Зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону «Про споживче кредитування» № 1734, які передбачають, що починаючи з 24.02.2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. Відтак, громадяни не несуть відповідальність перед фінансовою (кредитною) установою, якщо прострочать зобов`язання за кредитом: - у випадку прострочення зобов`язань за кредитом не буде нараховано штрафні санкції, зокрема штраф, пеня та інші платежі, які вказані у кредитному договорі; - кредитор не має права підіймати процентну ставку за користування кредитом у випадку невиконання зобов`язань. За винятком, коли договір передбачає встановлення змінюваної процентної ставки; - всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 року за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для заборони кредитору у нарахуванні позичальнику в умовах воєнного стану саме відсотків за користування кредитом. Також суд приймає до уваги позицію сторони позивача зокрема щодо зазначення про те, що базова відсоткова ставка не є відповідальністю за невиконання умов договору, а є платою за користування кредитними коштами. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № CF_96674 від 25.12.2025 (а.с. 11). Відтак приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково в сумі 28 529,31 грн., що становить 82,6 % від заявленої суми, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 82,6 % судового збору у сумі 2501,13 грн. На підставі статей 207, 526, 549, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial