Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

07.11.2024 [PERSON] ,\~в особі представника адвоката Кока Станіслава Анатолійовича звернулась до суду із позовом, в якому просила суд встановити факт проживання [PERSON] з її матір`ю - [PERSON] , на час смерті останньої, визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] . Враховуючи істотне погіршення самопочуття [PERSON] , в червні 2023 року позивач забрала її до свого будинку за адресою: [ADDRESS] , з метою постійного догляду за матір`ю. Тож за життя, [PERSON] постійно мешкала разом з [PERSON] однією родиною та вела з нею спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач 2 - її брат [PERSON] . Останній не звертався у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б звернулися за оформленням спадщини, померла не мала, а [PERSON] від спадщини не відмовилась і продовжила опікуватись майном померлої і після її смерті. Враховуючи, що [PERSON] фактично проживала на час смерті матері однією сім`єю з нею, позивач вважала, що є спадкоємцем, оскільки фактично прийняла спадщину після матері, як спадкоємець першої черги, на підставі ч.1\~ст.1261 ЦК України. 21.08.2024 позивачка звернулась до Другої дніпровської державної нотаріальної контори, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що і спонукало [PERSON] звернутися до суду. 11.11.2024 суддя відкрив у справі загальне позовне провадження та призначив підготовче судове засідання. Крім того, судом було витребувано у Другої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, після смерті [PERSON] . 09.12.2024 на адресу суду надійшла копія спадкової справи № 403/2024, після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 16.01.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кок С. А. підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача територіальної громади міста Дніпра в особі ДМР проти позову заперечила, просила у позові відмовити у зв`язку з попуском строків на подання заяви на прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, вказав, що на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] не претендує. Свою позицію виклав у письмовій заяві на адресу суду від 25.11.2024. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані сторонами докази судом встановлено таке. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.12.2023, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Останнім місцем проживання [PERSON] , був будинок за адресою: [ADDRESS] , де вона мешкала разом з донькою - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її діти: донька [PERSON] та син [PERSON] . Останній, хоча і звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте із пропуском строку встановленим ст. 1270 ЦК України, у зв`язку з чим державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є. було винесено постанову від 21.08.2024 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців, які б звернулися за оформленням спадщини, померла не мала, а [PERSON] від спадщини не відмовилась, і продовжила опікуватись майном померлої і після її смерті. 21 серпня 2024 року [PERSON] зверталася до Другої дніпровської державної нотаріальної контори з відповідною заявою щодо оформлення свідоцтва про право на спадкове майно, проте, згідно постанови від 21.08.2024 державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є. було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснила, що є сусідкою [PERSON] , постійно спілкується з її родиною. Їй відомо, що позивачка разом з родиною доглядали [PERSON] , купували продукти, возили до лікарні, після того, як здоров`я [PERSON] остаточно погіршилось, приблизно влітку 2023 року її дочка [PERSON] забрала матір до себе, поставила на облік в лікарні, доглядала [PERSON] до смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] донька з родиною здійснила поховання, продовжила утримувати спадкове майно. Свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснив, що є сусідом [PERSON] . Остання десь навесні або в літку 2023 року привезла до себе матір, яка з того часу постійно проживала у позивачки. Позивачка забезпечувала матір, поставила на облік в лікарні, відвідувала з нею лікаря. [PERSON] померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Поховання спадкодавиці організовувала позивачка зі своєю родиною. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на спадщину не претендує. Між ним та сестрою була домовленість, що оскільки [PERSON] доглядала матір до самої смерті, то й спадщина має відійти саме сестрі. Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, виклав правову позицію відповідно до якої зазначив, що за змістом норми\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем. Аналогічно й реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 по справі №404/2163/16-ц. Відповідно до правової позиції викладеної в ухвалі ВССУ від 03.11.2010 провадження № 6-7165св09, сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~про своєчасність прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 24.01.2011 провадження №6-2064св10, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не інше реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Відповідно до положень\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 та ч. 2\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5\~ст. 1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З урахуванням положень ч.1 ст.\~15\~та ст.\~392 ЦК України\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи позивача, суд дійшоввисновку, що вимоги позову законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка позбавлена можливості захистити свої спадкові права в позасудовому порядку та реалізувати своє право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є. постановою від 21.08.2024 було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки є спадкоємцем першої черги та постійно проживала з нею на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Інший спадкоємець [PERSON] , у визначений ст. 1270 ЦК України строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, в судовому засіданні підтвердив, що на спадщину не претендує, оскільки в нього та позивачки є домовленість про перехід спадщини саме сестрі [PERSON] . Факт проживання [PERSON] разом з позивачкою також підтверджується довідкою № 175 від 16.07.2024 КНП «ЦПМД «НСР», а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на те, що позивачка постійно проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, у встановлений ст. 1270 ЦК України не подала заяву про відмову від спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем. Тому суд вирішив задовольнити позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також про визнання за позивачкою права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved