Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

02.05.2023 року комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості з централізованого опалення та гарячої води за період з 01.10.2010 року по 31.01.2022 року у сумі 74030,68 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та отримують за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячої води згідно чинного законодавства. Відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2010 року по 31.01.2022 року у сумі 74030,68 грн., яку сторона позивача просить суд стягнути з відповідачів на свою користь. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.07.2023 року позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячу воду за період з 01.10.2010 року по 31.01.2022 року у сумі 74030 гривень 68 копійок. Стягнуто з [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за опалення\~та гарячу\~воду на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору по 894,67 грн. з кожного. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2024 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 11 липня 2023 року по цивільній справі №645/1740/23 задоволено. Скасовано заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11 липня 2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 05.02.2025 року представником позивача Редька С.І. подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до яких представник позивача просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 2080 гривень 20 копійок, а також судовий збір з [PERSON] , [PERSON] по 894 гривень 67 копійок з кожного. 08.04.2025 року представником позивача [PERSON] подано заяву, зі змісту якої вбачається, що залишок боргу складає 2080, 12 грн за період з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року, на підтвердження чого надав відомість про нарахування та оплату за послуги теплопостачання та підігрів води. Крім того, направив заяву, в якій вказав, що [PERSON] судовий збір сплачено в повному обсязі. Разом з тим, просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судовий збір в розмірі по 894, 67 грн. з кожного. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, 08.04.2025 року надав заяву, якою просив розглядати справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просив суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України. Разом з тим, 12.12.2023 року відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування позовної давності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі отримують теплову енергію у вигляді опалення та гарячої води, які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі». За вищевказаною адресою відкритий абонентський рахунок № [NUMBER] . В обґрунтування розміру позовних вимог позивачем надано розрахунки заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та за послуги з постачання гарячої води за період з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року в розмірі 2080 гривень 12 копійок. Позивач посилається на те, що відповідачами не в повному обсязі виконуються обов`язки щодо сплати вартості послуг з теплопостачання. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст .4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача, за відсутності іншого погодженого строку, сплачувати отримані житлово-комунальні послуги щомісяця. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити послуги з теплопостачання виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживачів послуг. Відповідно до п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, які діяли на момент виникнення заборгованості, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). При цьому правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено обов`язок з оплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачі не в повному обсязі виконували свої обов`язки з оплати послуг теплопостачання, які фактично були надані КП «Харківські теплові мережі». Недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідач [PERSON] подала заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності. Згідно зі\~статтею 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4\~статті 267 ЦК України). Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі не виконували свої обов`язки з оплати послуг теплопостачання, які фактично були надані КП «Харківські теплові мережі». Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"\~(зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року. У подальшому термін дії карантину продовжувався постановами Кабінету Міністрів України. Тобто, Закон установлює, що: "під час дії карантину, строки, визначені\~статтею 257 ЦК України\~продовжуються на строк дії такого карантину". З цього слідує, що у разі закінчення процесуального строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення "Цивільного кодексу України доповнено, зокрема п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року. Позивачем, з урахуванням наданих уточнень, нарахована заборгованість за період з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року. Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою 02.05.2023 року та період нарахування останнім заборгованості за надані послуги, який становить з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року, то трирічний строк позовної давності позивачем не пропущено. Таким чином, стороною позивача заявлено суму заборгованості в розмірі 2080,12 грн. у межах строку давності (за період з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року). Враховуючи викладене, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість з постачання теплової енергії та за послуги з постачання гарячої води за період з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року в розмірі 2080 гривень 12 копійок. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Суд, враховуючи заяву представника позивача Редька С.І. від 08.04.2025 року, в якій останній вказує, що відповідач [PERSON] сплатила судовий збір в повному обсязі, стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» судовий збір в розмірі по 894 гривень 67 копійок з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved