Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в особі представника позивача - Бистрякової А.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року, посилаючись на те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником первісного кредитора ТОВ «Мілоан» та має право вимоги до відповідачки. Представник позивача пояснює, що вищевказаний Договір був укладений в електронній формі з використанням відповідачкою [PERSON] електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора шляхом підтвердження згоди через Особистий кабінет, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Вказує, що на виконання умов вищезазначеного Договору первісним кредитором - ТОВ «Мілоан» було перераховано відповідачці [PERSON] грошові кошти у сумі 5000,00 грн. Стверджує, що відповідачка [PERSON] не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 17740,00 грн., з яких: 4200,00 грн. основний борг; 12590,00 грн. заборгованість за відсотками; 950,00 грн. заборгованість за комісією. Зазначає, що 26.06.2023 року на підставі Договору відступлення права вимоги №99-МЛ право вимоги за вищевказаним Кредитним договором було передано позивачу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Вказує, що 04.12.2023 року позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було направлено відповідачці письмову вимогу про погашення заборгованості, однак жодних дій щодо добровільного виконання умов договору відповідачкою вчинено не було, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду. На підставі викладеного, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в особі представника позивача - Бистрякової А.С., просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] , на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», юридична адреса: 790218, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ЄДРПОУ: 35234236, банківські реквізити: IBAN: [NUMBER] відкритий в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО: 300614, заборгованість за Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року у розмірі 17740,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2024 року було відкрито спрощене провадження у справі №727/14310/24 (провадження №2/727/2635/24) за позовом ТОВ\~«ФК\~«Кредит-Капітал»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості; призначено судове засідання на 22\~січня 2025\~року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 березня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Білотіл П.П. про витребування доказів; витребувано у ТОВ ФК «Контрактовий дім» інформацію щодо перерахування 21.02.2023 року первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок [PERSON] коштів в сумі 5000,00 грн. згідно платіжного доручення 94136977; виконання ухвали доручено ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (04080, м. Київ, вул. Межигірська, 82а, корп. Б, офіс 312). В судове засідання призначене на 04.04.2025 року представник позивача ТОВ\~«ФК\~«Кредит-Капітал» Бистрякова А.А. не з`явилась, однак згідно змісту спрямованої до суду представником ТОВ\~«ФК\~«Кредит-Капітал» - Білотілом П.П. відповіді на відзив останній просив розглянути справу у відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім цього, згідно з спрямованої до суду відповіді на відзив представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Білотіл П.П. зазначає, що вищевказаний Кредитний договір №6551983 від 21.02.2023 року був укладений між відповідачкою [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Мілоан» в електронній формі шляхом застосування відповідачкою одноразового ідентифікатора. Зазначає, що такий спосіб укладення договору відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію», а сам факт підписання підтверджує факт ознайомлення відповідачки з умовами договору, правилами надання фінансових послуг та добровільне волевиявлення на його укладення. Вказує, що відповідно до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач набув статусу нового кредитора і отримав право вимоги до відповідачки у межах зобов`язань за кредитним договором. На основі викладеного представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Білотіл П.П. просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання призначене на 04.04.2025 року не з`явилась, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутності. Крім цього, згідно зі спрямованим до суду відзивом на позов відповідачки [PERSON] , остання зазначає, що вона всупереч вимог закону не була належним чином повідомлена про зміну кредитора, наявність заборгованості, її розмір та вимогу про погашення такої заборгованості. Вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження набуття ним права вимоги саме щодо її заборгованості. Зауважує, що додане позивачем платіжне доручення свідчить лише про часткову оплату вартості всього портфеля боржників, що складається з 2713 осіб, без конкретизації щодо [PERSON] . Крім цього, з долученого представником позивача Акту приймання-передачі не вбачається передачі конкретного права вимоги щодо неї. Відповідачка стверджує, що матеріали справи не містять належних первинних документів на підтвердження перерахування грошових коштів саме на її рахунок, а копія платіжного доручення ТОВ «Мілоан» не містить жодних даних про ідентифікацію отримувача, а також відмітки банку про проведення транзакції. На основі викладеного, відповідачка [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позову ТОВ\~«ФК\~«Кредит-Капітал» в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 21.02.2023 року між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «Мілоан» (первісним кредитором) був укладений Договір про споживчий кредит №6551983 (а.с.11-13), відповідно до змісту якого первісним кредитором 21.02.2023 року було надано відповідачці кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 97 днів (до 29 травня 2025 року), а відповідачка [PERSON] , в свою чергу зобов`язалась повернути зазначені грошові кошти у вищевказані строки, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до пп.1.3.1, 1.3.2 вищевказаного Кредитного договору вбачається, що розрахунок заборгованості по вищевказаному кредиту складається з двох періодів, зокрема: пільгового періоду, який складає 7 днів та настає з дати видачі кредиту та завершується 28.02.2023 року (рекомендована дата платежу) та поточного періоду, який складає 90 днів, що настають з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 29 травня 2025 року (останнього дня строку кредитування). Згідно з п.1.4 Договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за кредитом в рекомендовану дату платежу 28.02.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 29 травня 2025 року (останнього дня строку користування). Згідно з п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 950,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п.1.5.2 Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 700,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно з п.1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 13500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Пунктом 1.5 вищевказаного Кредитного договору визначено, що загальна орієнтовна вартість кредиту для позичальника з урахуванням тіла кредиту становить 20150,00 грн. Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням її банківської карти № [NUMBER] . Вищевказані умови та правила містяться також у долучених представником позивача до позовної заяви копіях Анкети-заяви №6551983 від 21.02.2023 року (а.с.15 зворот - 16) та копії паспорту споживчого кредиту 6551983 від 21.02.2023 року (а.с.14 зворот). Вищевказаний Договір про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року був підписаний відповідачкою [PERSON] о 18:03 год. 21.02.2023 року із застосуванням її електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «J96211» (номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: +38(050)540-19-80), у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується Довідкою Генерального директора ТОВ «Мілоан» [PERSON] №б/н від 14.10.2024 року (а.с.15). На виконання умов вищевказаного Договору про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року первісним кредитором - ТОВ «Мілоан» було спрямовано на зазначений в Договорі картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується копією Платіжного доручення №94136977 від 21.02.2023 року (а.с.16 зворот). Зазначене також підтверджується заявою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 25.03.2025 року (а.с.74-75), а також копією квитанції до платіжної інструкції №19409-1333-29710066 від 21.02.2023 року (а.с.78). Таким чином, первісним кредитором - ТОВ «Мілоан» належним чином було виконано свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, зокрема шляхом надання відповідачці [PERSON] кредитних коштів в розмірі 5000,00 грн., в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. При цьому, відповідачка [PERSON] в порушення умов вищевказаного Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконала, зокрема не сплатила в передбачені Договором строки заборгованість по тілу кредиту, а також не сплатила відсотки за користування кредитом, що також не заперечується відповідачкою у спрямованому до суду відзиві на позов. Так, згідно виписки з особового рахунку за Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року (а.с.18 зворот) та Відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №6551983 (а.с.17-18), вбачається, що сума боргу [PERSON] по вищевказаному Кредитному договору становить у розмірі 17740,00 грн., з яких: 4200,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 12590,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950 грн. заборгованість за комісіями. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідачки [PERSON] вищезазначеної заборгованості за вищевказаним Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року. Разом з тим, суд не може погодитись з вищезазначеними розрахунками заборгованості відповідачки [PERSON] , які зазначені позивачем у спрямованих до суду виписки з особового рахунку за Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року (а.с.18 зворот) та Відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №6551983 (а.с.17-18), виходячи з наступного. Так, відповідно до вищевказаного п.1.4 Кредитного договору передбачено, що строк кредитування відповідачки за вищезазначеним Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року становить 97 днів та закінчується 29 травня 2025 року (останній день строку кредитування). Разом з тим, з вищевказаних виписки з особового рахунку за Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року (а.с.18 зворот) та Відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №6551983 (а.с.17-18) вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувались первісним стягувачем поза межами строку кредитування, зокрема до 10.06.2023 року включно. При цьому, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. При цьому, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, про те, що первісним кредитором неправомірно нараховувались відповідачці [PERSON] проценти за користування кредитними коштами в період з 30.05.2023 року по 10.06.2023 року включно. При цьому, пунктом 2.3.1 вищевказаного Кредитного договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Водночас, розділ 6 Вищевказаного Договору містить відомості щодо порядку (технології) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Так, п.6.1 вищезазначеного Кредитного договору передбачено, що Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Проаналізувавши вищевказані умови та правила, які погоджені сторонами та викладені у вищевказаному Договорі про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року, суд приходить до висновку, що сторонами з метою пролонгації строку кредитування мала б бути укладена додаткова угода в електронній формі, якою б сторони узгодили строк продовження кредитування та відповідно проценти кредитування. Разом з тим, доказів укладення відповідної додаткової угоди представником позивача суду так і не було надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені у вищевказаних розрахунках проценти за користування кредитом, що нараховані первісним кредитором [PERSON] , мають бути обмежені передбаченим Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року строком кредитування. Тобто проценти за користування кредитом у розмірі 1512,00 грн., які нараховані первісним кредитором відповідачці [PERSON] після 29.05.2023 року мають бути виключені з розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року. Крім цього, враховуючи відсутність доказів пролонгації вищевказаного кредиту з розрахунку заборгованості [PERSON] необхідно виключити комісію за пролонгацію кредиту, що становить 600,00 грн. (150 + 150 + 150 + 150). А також, слід зарахувати списану первісним кредитором комісію за пролонгацію кредиту у розмірі 600,00 грн. (150 + 150 + 150 + 150) в рахунок оплати останньою відсотків за користування кредитом (а.с.17-18). Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупний розмір заборгованості відповідачки [PERSON] за Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року становить 15028,00 грн., з яких: 4200,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 9878,00 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 950,00 грн. заборгованість за комісією. При цьому, судом встановлено, що 26.06.2023 року право вимоги первісного кредитора - ТОВ «Мілоан» до відповідачки [PERSON] за Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 було передано ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», що підтверджується Договором відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року (а.с.19-23), платіжною інструкцією АТ «Райффайзен Банк» від 26.06.2023 року (а.с.24), Актом прийому-передачі Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року (а.с.23 зворот) та Витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року (а.с.24 зворот). Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в передбаченому законом порядку, перейшло право вимоги первісного кредитора ТОВ «Мілоан» до відповідачки [PERSON] , а тому суд приходить до висновку, що позивач має право на звернення до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за вищевказаним Кредитним договором у розмірі 15028,00 грн., з яких: 4200,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 9878,00 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 950,00 грн. заборгованість за комісією. При цьому, суд вважає хибним посилання відповідачки, на те, що позивачем нібито не надано належних та допустимих доказів на підтвердження набуття ним права вимоги саме щодо її заборгованості, оскільки зазначене спростовується спрямованими до суду представником позивача вищевказаними Актом прийому-передачі Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року (а.с.23 зворот) та Витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року (а.с.24 зворот). Крім цього, судом не береться до уваги посилання відповідачки на те, що позивачем було частково оплачено ціну Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року, що, на її думку свідчить, про те, що в матеріалах справи відсутні докази переходу прав вимоги щодо її заборгованості від первісного кредитора до позивача, виходячи з наступного. Так, відповідно до п.1.1 вищевказаного Договору кредитор (ТОВ «Мілоан») передає (відступає) новому кредиторові (позивачу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові грошові вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованостей). Згідно з пунктом 6.1 вищевказаного Договору вбачається, що кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів, які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфелю заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається, станом на дату підписання цього Договору складає 40485531,21 (сорок мільйонів чотириста вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять одну) гривню (двадцять одну) копійку. Відповідно пп.7.1, 7.2 вищевказаного Договору визначено, що в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати підписання цього Договору сплачує Кредиторові плату в розмірі 1115408,23 (один мільйон сто п`ятнадцять тисяч чотириста вісім) гривень (двадцять три копійки). При цьому, оплата прав вимоги, що підлягає відступленню згідно цього Договору щодо кожного окремого боржника визначається згідно з Додатком №1 до цього Договору. Днем здійснення оплати вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитора. Пунктом 8.1 Вищевказаного Договору передбачено, що кредитор зобов`язаний протягом 180 робочих днів з моменту підписання цього Договору, за умови своєчасної повної оплати компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги відповідно до пп.7.1. 7.2 цього Договору, передати новому кредитору всю документацію щодо прав вимоги до боржників зазначених у реєстрі. Факт здійснення між Сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним Актом приймання-передачі (Додаток №5 до цього Договору), підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі сторін. При цьому, новий кредитор (позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») в передбачені Договором спосіб та строки здійснив оплату компенсації у розмірі 1115408,23 грн., що підтверджується платіжною інструкцією АТ «Райффайзен Банк» від 26.06.2023 року (а.с.24), а тому первісним кредитором ТОВ «Мілоан» на підставі п.8.1 Договору було передано новому кредитору (позивачу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») всю документацію щодо прав вимоги до боржників зазначених у реєстрі. Вказане у відповідності до умов вищевказаного Договору підтверджується вищезазначеним Актом прийому-передачі Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року (кількість боржників:2713) (а.с.23 зворот). При цьому, відповідно до спрямованого до суду представником позивача Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року (а.с.24 зворот), вбачається, що серед інших прав вимоги від первісного кредитора - ТОВ «Мілоан» до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором №6551983 від 21.02.2023 року у розмірі 17740,00 грн. Таким чином, враховуючи також здійснення позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новим кредитором) попередньої оплати ціни вищевказаного Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 року, на переконання суду, представником позивача належним чином доведено право позивача на звернення до суду із вищезазначеним позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за вищевказаним Договором про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року. Крім цього, твердження відповідачки про відсутність в матеріалах справи первинних банківських документів, які б свідчили про спрямування їй первісним кредитором - ТОВ «Мілоан» кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] , яка зазначена нею в укладеному з первісним кредитором ТОВ «Мілоан» Договорі про споживчий кредит №6551983 від 21.02.2023 року, спростовується спрямованими представником позивача суду документами, зокрема копією квитанції до платіжної інструкції №19409-1333-29710066 від 21.02.2023 року (а.с.78) та копією Платіжного доручення №94136977 від 21.02.2023 року (а.с.16 зворот). При цьому, відповідачка [PERSON] як особа, яка має вільний доступ до своїх банківських рахунків та карток, не спростувала відповідними виписками з банку відсутність у неї вищевказаної банківської картки № [NUMBER] , а також не заперечила з посиланням на відповідні докази відсутність 21.02.2023 року поповнення її вищевказаної банківської картки первісним кредитором ТОВ «Мілоан» на 5000,00 грн. Так, згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин, а також не спростовують наведені судом твердження. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», інтереси якого представляє [PERSON] , до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково, а саме, виходячи з вищевказаних обґрунтувань, в сумі 15028,00 грн. Крім цього, з відповідачки [PERSON] , на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача сплачений останніми при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2059,04 грн., виходячи з розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial