Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 30 липня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було кладено договір кредитної лінії № 315499275, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 100,00 грн, шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання передбачені договором не виконала, в результаті чого у неї утворилась заборгованість в розмірі 32 673, 50 грн, з яких 10 100,00 грн - заборгованість по кредити, 22 573,50 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом. В ході укладення договорів факторингу позивач набув права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 315499275 від 30 липня 2024 року. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 32 673, 50 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 26 березня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляд у справи не заперечував. Відповідач заяв, клопотань, відзиву не надав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 315499275, який підписаний позичальником електронним підписом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитодавець зобов?язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 10 100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит. Згідно з п. 2.3. Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 10 100,00 грн 30 липня 2024 року (що е датою надання кредиту). Із п. 7.1. Договору, слідує, що рекомендована (не обов?язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 29 серпня 2024 року, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов?язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами Договору. Відповідно до п. 7.2 - 7.3. Договору в обов?язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7.Договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 29 серпня 2029 року. Згідно з п. 7.4. Проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: - протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов?язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; - після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов?язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Також, під час укладення вищевказаного договору кредитної лінії, відповідачем 30 липня 2024 року підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту продукту "Смарт" до Договору № 315499275 від 30 липня 2024 року, в якому викладені умови надання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кредитних коштів відповідачу. Відповідачу кредитні кошти були перераховані в обсязі та у строк, визначені умовами договору, що підтверджено довідкою ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", відповідно до якої 30 липня 2024 року товариством було ініційовано платіжну операцію, особа отримувача [PERSON] , сума платіжної операції 10 100,00 грн. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" умови договору виконало в повному обсязі, відповідач умов договору не виконала, коштів не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість. 01 жовтня 2024 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали договір факторингу № МВ-ТП/2, згідно з умовами якого ТОВ "Таліон Плюс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно боржників ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", зокрема до [PERSON] за договором кредитно лінії № 315499275 від 30 липня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. В силу положень ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Так, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] за договором кредитної лінії № 315499275 від 30 липня 2024 року становить 32 673, 50 грн, з яких 10 100,00 грн - заборгованість по кредити, 22 573,50 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом. На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договорів кредиту, встановив, що права позивача порушені відповідачем, а тому вони підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 673, 50 грн. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: договір про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року, додаткову угоду № 205 від 30 грудня 2024 року, акт приймання передачі наданих послуг від 30 грудня 2024 року, платіжну інструкцію, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЧН 000666, ордер на надання правничої допомоги СВ 1116266. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу 5 000,00 грн.

Outcome: approved