Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Адвокат Алфьорова О.А. в інтересах [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.04.2012 року між позивачем то відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №111 та видано свідоцтво про шлюб Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Сторони мають спільну сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені вже кілька місяців. З того часу вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Дитина мешкає з відповідачем. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги. Внаслідок цього їхнє подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам та принципам позивача. Позивач вважає, що його шлюб з відповідачем розпався остаточно. Примирення між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Позовні вимоги щодо місця проживання дитини не заявлялися. На підставі викладеного представник просила шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Алфьорової О.А. до суду подано заяву з проханням розглянути за відсутністю позивача та його представника. Проти прийняття судом заочного рішення суду не заперечують. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис №111 від 24 квітня 2012 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24 квітня 2012 року серії [NUMBER] , виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №175. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач не просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по справі, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved