Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулось в грудні 2024 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №002/13411991-SP від 20.05.2022р., в розмірі 18442.11 грн., за кредитним договором №002/13271366-СК_SB від 20.12.2021р., в розмірі 12819.06 грн., та судові витрати. Позов обґрунтував тим, що 20.05.2022р. [PERSON] уклав з АТ «Таскомбанк» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб 002/13411991-SP, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку та беззастережно приєднався до умов Договору. Також, 20 грудня 2021 року відповідач уклав з АТ «Таскомбанк» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/13271366-СК_SB, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку та беззастережно приєднався до умов Договору. Строк дії Кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. При цьому, після закінчення зазначеного періоду, строк дії Кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків, якщо: Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії Кредитного ліміту; направлення Клієнтом до Банку письмової заяви про відмову від користування лімітом та/або про закриття Поточного рахунку. 15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 20.12.2021 року Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №002/13411991-SP в розмірі 12819.06 грн. та за кредитним договором №002/13271366-СК_SB в розмірі 12819.06 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.05.2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. 20.05.2022 року [PERSON] власноруч підписав Заяву-анкету №1051529 щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank (а.с.9-12). У вищевказаній заяві [PERSON] просив АТ «Таскомбанк» відкрити йому поточний рахуноку національній валюті України на його ім`я та встановити Ліміт кредитування. Зокрема, [PERSON] засвідчив, що вся інформація та документи, надані ним Банку в тому числі через Мобільний додаток, є повними та достовірними у всіх відношеннях, зобов`язався повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації; засвідчив генерацію ключової пари. Згідно розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «ФК «ЄАПБ», [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №002/13411991-SP від 20.05.2022р. за період з 15.05.2024 року по 31.10.2024 року в розмірі 18442.11 грн., з яких: 9999.81 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 8442.30 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. загальна заборгованість по комісії; 0 грн. пеня/штрафи (а.с.13). 20 грудня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] погоджено та підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування (а.с.14-16) у якому зазначено анкетні данні позичальника, а також прохання відкрити йому вкладний рахунок на умовах Договору, що розміщений на сайті Банку, тут є більше умов, але не додано тарифи і підтвердження отримання відповідачем кшотів. Згідно розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «ФК «ЄАПБ», [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №002/13271366-СК_SB від 20.12.2021 року за період з 15.05.2024 року по 31.10.2024 року в розмірі 12819.06 грн., з яких: 8998.86 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 3820.20грн. загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. загальна заборгованість по комісії; 0 грн. пеня/штрафи (а.с.17). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати від боржника повернення всієї суми кредиту. При порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Водночас, позивачем в договорі (анкеті-заяві від 26.12.2021р.) не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання банківських послуг, оскільки в анкеті-заяві не закріплено домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Окрім того, суду не надано доказів, що підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів на рахунок, який відкрито до заяви-анкети, а також відсутня виписка по рахунку, яка і мала б підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості. Щодо договору (заява-договір) від 19.12.2021р. то не долучено Тарифи, як невід`ємна частина договору та не надано доказу надання таких коштів відповідачу. На підтвердження наявності та розміру заборгованості по обох договоах позивачем надано лише розрахунок заборгованості, з якого неможливо встановити за яким саме номером кредитної карти його проведено та з якою процентною ставкою нараховувалась така заборгованість. Отже, розрахунок заборгованості сам по собі не може бути належним та допустимим доказом ні надання відповідачу у користування кредитних коштів, ні видачі картки, ні наявності заборгованості та її розміру, оскільки розрахунок нічим не підтверджується та його правильність перевірити неможливо, а виписка по рахункам,за обома договорами відкритим на ім`я [PERSON] не долучена позивачем до позовної заяви. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розміру є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Проте, під час розгляду справи позивачем не було надано відповідних доказів на підтвердження наявності чи відсутності заборгованості та її розміру, а саме, виписки по рахунку, яка є первинним документом, належним підтвердженням наявності та розміру заборгованості. Розрахунок заборгованості, як такий, без надання доказів про те, які умови кредитування досягнуто між сторонами на час укладення договору не є підтвердженням наявності заборгованості та правильності цього розрахунку. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві та у який саме спосіб кредитної картки та розміру наданого кредиту у виді встановленого ліміту на певну суму, руху коштів на відкритому рахунку, тому перевірити судом розмір нарахованих як суми боргу, так і процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим. Представник позивача участі в судовому засіданні не брав,скориставшись правом подати заяву про розгляд справи без його участі. Так, правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду. Тобто, стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на видану останньому платіжну картку, позивач не надав до суду жодного належного доказу, яким би підтвердив викладені обставини. За таких умов в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі, тому відсутні підстави їх стягнення. Суд не може погодитися з тим, що сам лише факт підписання заяви-анкети свідчить про видачу кредиту відповідачу, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону, а жодних відомостей з цього приводу така анкета-заява не містить. Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2020 року по справі № 703/3063/18 прийшов до висновку, що в зв`язку з ненаданням банком доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу. На підставі викладеного, оскільки позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову за недоведеністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed