Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 жовтня 2012 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у них з відповідачем народилася дочка - [PERSON] . [INFO] у нас народилась друга дитина - [PERSON] . Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте протягом останнього року сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Наразі вони проживають окремо, спільне господарство та бюджет у них відсутній. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Більше того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточне і змінювати його не буде, оскільки примирятись з відповідачем не має наміру, між ними відсутнє почуття любові. Вони разом не мешкають. Спільні малолітні діти мешкають разом з нею. Крім того, оскільки позивач належним чином не надає матеріальну допомогу на дітей, наразі також пред`являє вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відповідач працює, проте можливо неофіційно. Інших дітей, крім двох спільних, відповідач на утриманні не має. Утримувати дітей самотужки надзвичайно важко, адже діти потребують додаткових затрат на лікування та посилене харчування. Вважає, що аліменти необхідно стягувати саме у твердій грошовій, враховуючи неофіційний характер доходу відповідача, він може сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн. на дитину. Відповідач перебуває в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між ними не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача в неї немає. Просить розірвати шлюб між ними, стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття (тобто до [INFO] ), а також судові витрати зі сплати судового збору. Представник позивача [PERSON] та позивач до початку судового засідання надали заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 20 жовтня 2012 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №536 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 жовтня 2012 року. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 24 січня 2013 року та серії [NUMBER] від 21 січня 2014 року. Факт проживання дітей разом з позивачем сторонами не оспорюється. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Щодо стягнення аліментів на утримання дітей суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В цей же час, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1. ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, є працездатною особою, доказів щодо наявності у нього на утриманні інших непрацездатних осіб суду не надано, а тому вважає, що відповідач має можливість платити аліменти на утримання дітей у розмірі, зазначеному позивачем. Враховуючі викладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивача звільнено від плати судового збору за даною вимогою, а також на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею за подання позовної заяви за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved