Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивач\~позовні вимоги\~мотивує тим,\~що 04.01.2023\~року між\~АТ КБ\~«ПриватБанк» та\~відповідачем укладений\~договір про\~надання банківських\~послуг за\~яким [PERSON] \~ наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підставі укладеного договору відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 50000 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивальника строком на 36 місяців зі встановленням річної ставки у розмірі 18%. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 05.08.2024 року, виникла заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 37305,20 грн.. яку представник позивач просить суд стягнути з відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовні заяві вказав, розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 10). Відповідач викликався в судове засідання через оголошення розміщене на сайті «Судова влада України», в судове засідання не прибув (а.с.118). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 09.09.2024 р. відкрито провадження у справі (а.с.108). 02.04 2025 р. постановлена ухвала, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим 04.01.2023 року підписав паспорт кредиту , після чого з ним за допомогою пароля був підписаний кредитний договір на підставі якого АТ КБ «ПриватБанк» надав в у кредит грошові кошти у розмірі 50000,0 грн., строком на 36 місяців (а.с.79-94). Відповідач користувався наданими йому кредитним коштами, що підтверджується витягом за договором за період з 04.01.2023 по 08.08.2024р. (а.с.73). Відповідач належним чином умови договору не виконує внаслідок чого, станом на 05.08.2024 року, виникла заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 37305,20 грн., з яких: 34722,21 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2582,99 грн. заборгованість за відсотками (а.с.75-78). Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Положеннями ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст.\~530\~ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).\~ Ст.\~525\~ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №б/н від 04.01.2023 року не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 37305,20 грн., що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції від 12.08.2024 р. (а.с.1) позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,4 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved