Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.09.2000 позивач був прийнятий до АТ «Одеський припортовий завод», наказ №307-к від 19.09.2000. 06.11.2024 позивач був звільнений з займаної посади за власним бажанням п.1 ст.38 КЗпП України, наказ №587-к від 28.10.2024. В день звільнення 06.11.2024 позивачу була видана трудова книжка та повідомлено про відсутність розрахунку, оскільки відсутні кошти у товариства З липня 2023 року по листопад 2023 року АТ «Одеський припортовий завод» не сплачувало заробітну плату, ця сума складає 33694,64 грн, яку позивач просить суд стягнути на його користь. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.03.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі, справа призначена у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.282-284 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Одеський припортовий завод» з 21.09.2000 по 06.11.2024 та був звільнений 06.11.2024 на підставі наказу №587-к від 28.10.2024 за власним бажанням за п.1 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-7). Згідно довідки АТ «Одеський припортовий завод» №739 від 25.03.2025 заборгованість по виплаті заробітної плати відповідача перед [PERSON] за період з липня по листопад 2023 року складає 33694,64 грн. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст.233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст.47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, а саме - в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, позивач заявив про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, так як повідомлення про розрахунок заборгованості отримано 16.01.2025. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом 20.02.2025, тобто у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про нараховані та невиплачені йому суми. Оскільки позивач не пропустив строк звернення до суду передбачений ст.233 КЗпП України, тому суд вважає що підстави для поновлення строку звернення до суду за вирішенням трудового спору відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з АТ «Одеський припортовий завод» на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період\~з липня\~по листопад\~2023\~року у\~розмірі 33694,64 грн.

Outcome: approved