Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 75289418 від 20.06.2021 року у розмірі 38120,13 грн та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмір 13000,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що 20.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір № 75289418, відповідно до умов якого відповідачу (позичальнику) було надано позику у розмірі 11250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином виконало свої зобовязання за Кредитним договором, надавши відповідачу кошти у позику. В свою чергу, відповідач заборгованості за договором не погашає, проценти за користування позичковими коштами не сплачує, у звязку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. 22.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором № 75289418 від 20.06.2021 року. Згідно з договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за Договором № 75289418 від 20.06.2021. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору позики, його заборгованість на день звернення з позовом до суду становить 38120,13 грн, з яких: 11250,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом), 26868,29 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1,84 грн нараховані 3 % річних. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 01 листопада 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Сторонам встановлені процесуальні строки для подачі заяв по суті. Відповідач [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог\~ст.178\~ЦПК України не подав, хоча судом йому було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Дяченко В.Є. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Систематично відповідачем подавались заяви про відкладення судових засідання, з посиланням на сімейні обставини, проте поважність неявок в судові засідання відповідачем не підтверджена, відтак суд розцінює чергову заяву про відкладення судового засідання, як зловживання правами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Положеннями ст.\~280\~ЦПК\~України\~передбачається, що\~суд може ухвалити \~заочне \~рішення\~на підставі\~наявних\~у\~справі доказів\~за\~одночасного\~існування таких умов: 1) відповідач\~належним\~чином повідомлений\~про\~дату,\~час\~і\~місце судового\~засідання; 2) відповідач\~не\~з`явився в\~судове\~засідання\~без поважних\~причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач [PERSON] , будучи\~належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 75289418 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до пп. 2.1 -2.3 пункту 2 якого: сума кредиту становить 11250,00 грн, процентна ставка (базова за день) - 1,99 %, строк дії кредиту - 30 днів (з можливістю продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосуванням автопролонгації), знижена процентна ставка 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 % за день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08 % (копія договору позики - а.с. 9). Згідно додатку №1 до договору позики, таблиця загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит: загальна вартість кредиту 13600,69 грн, строк повернення кредиту 20.07.2021 року (копія додатку № 1 - а.с. 10). Договір позики було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписувався відповідно до ст. 12 Закону з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором ТС39Ls4VTm. Відповідач кошти отримав одноразово, шляхом переказу грошових коштів у розмірі 11250,00 грн на карту № [NUMBER] , яка була вказана відповідачем при укладенні договору (повідомлення ТОВ ФК «Фінансова компанія Фінекспрес» - а.с. 27-28, повідомлення ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - а.с. 29-32). Положеннями ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеного цим Законом. Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови одержання позики, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору позики на таких умовах шляхом підписання цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 22.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором № 75289418 від 20.06.2021 року. За договором загальна сума заборгованості на момент відступлення права вимоги 38120,13 грн, з яких тіло позики 11250,00 грн, відсотки на дату відступлення права вимоги 26868,29 грн (копія договору, додатків до договору, копія реєстру боржників, витяг з реєстру боржників а.с. 22-26, 33-38, 42, 43,44-47, 48). 10.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі за Договором позики № 75289418 від 20.06.2021 року. За договором загальна сума заборгованості на момент відступлення права вимоги 38120,13 грн, з яких тіло позики 11250,00 грн, відсотки на дату відступлення права вимоги 26868,29 грн (копія договору, копія реєстру боржників, копія акту зарахування зустрічних однорідних вимог, витяг з реєстру боржників а.с. 39, 49-55, 56-59, 60). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за позикою становить 38120,13 грн, з яких тіло позики 11250,00 грн, відсотки на дату відступлення права вимоги 26868,29 грн, 3 % річних 1,84 грн (розрахунок заборгованості а.с. 40). Згідно з ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування за договором № 75289418 від 20.06.2021 року був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 2350,69 грн за період з 20.06.2021 по 20.07.2021, виходячи з розрахунку: 11250,00 грн. (тіло кредиту) х 0,70 % (відсоткова ставка) х 30 днів (строк позики). Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за договором споживчого кредиту в сумі 26868,29 грн. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам\~ЦК України\~та висновкам Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~і охоронна норма ч. 2\~ст. 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Зі змісту укладеного між сторонами договору, вбачається, що\~\~ кредит надається строком на 30 днів з 20.06.2021 року по 20.07.2021 року (строк кредитування). Порядок пролонгації договору передбачений п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які відповідачем не погоджувались та не підписувались. Пролонгація дії кредитного договору без ініціативи позичальника за змістом Правил пов`язується виключно з не поверненням кредитних коштів у визначений договором строк, що не узгоджується з Правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від\~\~27 липня 2021 року за № 910/18943/20 відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що не повернення позичальником кредитних коштів у визначений договором строк, за відсутності\~\~активних дій відповідача, є неправомірною поведінкою, а саме не поверненням кредиту у визначений договором строк, що виключає\~\~право кредитодавця нараховувати після спливу 30-денного періоду кредитування\~\~проценти, визначені за користування кредитними коштами у розмірі\~\~встановленому договором В даному випадку права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного\~ст. 625 ЦК України,\~\~вимог про що\~\~останній не заявляв. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що\~\~відповідач [PERSON] \~\~повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі Договору № 75289418 від 20.06.2021 року, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в сумі 2350,69 грн, вказаний розмір заборгованості погоджений сторонами договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність\~ підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11250,00 грн, суми заборгованості за відсотками у розмірі 2350,69 грн, а також 3 % у розмірі 1,84 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частин першої, п. 1, 2 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до положень частин першої, другої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до частин четвертої-шостої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При подачі позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просило стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, копію вартості послуг АО «Лігал Ассістанс», копію заявки на надання юридичної допомоги № 351 від 14.08.2024 року, копію витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року та копію платіжної інструкції № 0440600000 від 10.06.2024 року, згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 13000,00 гривень (а.с. 68-74). Відповідачем не надано доказів невідповідності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу критерію реальності адвокатських витрат, неспівмірності понесених позивачем витрат на адвокатські послуги, необхідності та підстав їх зменшення. Оскільки позивачем підтверджено належними та допустимими доказами розмір витрат понесених ним на правову допомогу,\~\~а відповідач не заявляв про їх неспівмірність складності справи чи обсягу виконаної адвокатом роботи, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 4638,83 грн. При подачі позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме у розмірі 864,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial