Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

В лютому 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір № 3989487 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 20000,00 грн зі сплатою процентів у розмірі 60 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №26-07/2024 про відступлення права вимоги за кредитними договорами. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Кредитним договором, відповідач має заборгованість у розмірі 32060,00 грн, яка складається з: 20000,00 - прострочена заборгованість за кредитом; 12060,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, яку позивач просить суд сягнути на його користь з відповідача, а також стягнути суму судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутності у суду підтвердження про отримання відповідачем повідомлення про розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, просила задовольнити позовні вимогу у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 3989487, відповідно до п. 1.2. якого сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 12.01.2022 року (п. 1.3. Договору). Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 60 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з п. 2.3.1.2. Договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно з п. 4.2. Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4. Договору, укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Отже, підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Вказаний Кредитний договір, у т.ч. Додаток 1 до Договору, що містить Графік платежів за договором про споживчий кредит 3989487 від 12.01.2022, Додаток № 2 до Договору, що містить Паспорт споживчого кредиту № 3989487, разом з Анкетою-заявою на кредит №3989487 був укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом відповідача. (а.с. 16-22) На підтвердження позовних вимог в матеріалах справи містяться правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» в редакції від 17.12.2021). (а.с. 23-27) Під час укладання Кредитного договору ТОВ «Мілоан» було проведено ідентифікацію клієнта [PERSON] . Так, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) Z51068 було здійснено 12.01.2022 року з номеру мобільного телефону [NUMBER] , що підтверджується відповідною довідкою генерального директора ТОВ «Мілоан». (а.с. 28) Довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 10.01.2025 року підтверджується факт успішного проведення платежу за умовами вищевказаного Кредитного договору, а саме, здійснення 12.01.2022 року перерахування коштів за Договором 3989487 у сумі 20000,00 грн на карту за № [NUMBER] . (а.с. 28) У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] умов Кредитного договору №3989487, у останньої утворилась заборгованість перед первісним кредитодавцем у загальному розмірі 32060,00 грн, яка складається з: 20000,00 - заборгованість за кредитом; 12060,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. (а.с. 29) 26.07.2024 року було укладено Договір факторингу №26-07/24, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3989487 від 12.01.2022 року. (а.с. 6, 31-38) Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 3989487 від 12.01.2022 року, відповідачем після відступлення на його користь права грошової вимоги за вищевказаним Кредитним договором, додатково будь-яких нарахувань за договором не здійснювалось. Так, станом на 20.01.2025 року у відповідача перед позивачем за вказаним Кредитним договором наявна заборгованість у загальному розмірі 32060,00 грн, яка складається з: 20000,00 - заборгованість за кредитом; 12060,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. (а.с. 30) Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Судом встановлено, що 12.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір №3989487 в електронній формі. У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе кредитних зобов`язань за умовами Кредитного договору №3989487, у відповідача [PERSON] перед первісним кредитором ТОВ «Мілоан» утворилась заборгованість у загальному розмірі 32060,00 грн, яка складається з: 20000,00 - заборгованість за кредитом; 12060,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. (а.с. 29) 26.07.2024 року було укладено Договір факторингу №26-07/24, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3989487 від 12.01.2022 року. (а.с. 6, 31-38) Так, у відповідача перед позивачем за вказаним Кредитним договором наявна заборгованість у загальному розмірі 32060,00 грн, яка складається з: 20000,00 - заборгованість за кредитом; 12060,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. (а.с. 30) Жодних додаткових нарахувань заборгованості за вищевказаним Кредитним договором № 3989487 від 12.01.2022 року, після відступлення на прав грошової вимоги до позивача, останнім не здійснювалось. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалась, заперечень, власних доводів щодо обставин справи та доказів на їх підтвердження до суду не надала, не спростувала наявність вищевказаної заборгованості перед позивачем та її розмір за Кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за вказаним Кредитним договором у загальному розмірі 32060,00 грн. Також ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 5 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 9000,00 грн. надано договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс»; прайс-лист з видами послуг та ціною роботи; заявку на надання юридичної допомоги №24 від 02.12.2024 року; витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року. (а.с. 11-16) Суд, враховуючи доведеність понесених позивачем витрат на правову допомогу та відсутність від відповідача клопотання про зменшення їх розміру, вважає заявлений до стягнення розмір вказаних витрат у сумі 9000,00 грн обґрунтованим та доведеним, та таким, що підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved