Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), - щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до дня закінчення навчання сином в навчальному закладі, або до досягнення ним 23 річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку. Від сумісного життя у сторін народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати із відповідачем. У зв`язку із досягненням повноліття постановою державного виконавця було завершено виконавче провадження про стягнення аліментів на його утримання. Разом з тим, [PERSON] з 01.09.2023 навчається у Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького на денній бюджетній формі навчання. В зв`язку з продовженням навчання син потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, та витрати на навчання, харчування, проживання, проїзд до місця навчання, придбання одягу, взуття, засобів гігієни, додаткової літератури, забезпечення певного рівня дозвілля та культурного розвитку тощо несе винятково позивач. Через скрутне матеріальне становище [PERSON] важко забезпечувати сина всім необхідним, а відповідач [PERSON] в добровільному порядку таку допомогу відмовляється надавати. При цьому, відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не є інвалідом, будь-яких захворювань чи медичних протипоказань у нього до праці відсутні, офіційно не працевлаштований, у службі працевлаштування, як особа, що шукає роботу, не зареєстрований, а тому, отримуючи не обліковані доходи та маючи можливість офіційно працевлаштуватися, отримує та може отримувати відповідний рівень доходів, щоб мати можливість забезпечувати необхідні потреби для повнолітньої дитини за час навчання. А оскільки, позивач не спроможна самостійно нести витрати, пов`язані з навчанням сина, відповідач зобов`язаний та має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею 23 років, а тому вона вимушена звертатись до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина до закінчення ним навчання з метою захисту та забезпечення найкращих інтересів повнолітньої дитини. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 23.10.2024 відкрито спрощене судове провадження у справі та призначено судове засідання. 17.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву посилається на те, що 04.06.2020 рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області його було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] . Зазначив, що обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначений статтею 199 СК України, не виникає у батьків, позбавлених батьківських прав. Тому, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина,щодо якого він позбавлений батьківських прав. 27.01.2025 позивачем надано відповідь на відзив, у які остання вказала, що покликання відповідача [PERSON] на наявність рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.06.2020, яким його було позбавлено батьківських прав відносно сина, як на підставу відсутності в нього обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, визначений ст.199 СК України, є надуманим та суперечить принципу рівності прав та обов`язків батьків. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Варениця В.С. надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, де вказав, що заявлені вимоги підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у заявлених вимогах. З урахуванням ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України, та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Зважаючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, дійшов наступних висновків. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02.07.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 02.07.2009 складено відповідний актовий запис № 118. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , про що 10.10.2006 складено відповідний актовий запис № 326, виданого Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області. Батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом установлено, що ухваленим 17.01.2018 Яворівським районним судом Львівської області рішенням змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 12.03.2009 у справі №2-591/2009, та надалі вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 19.07.2022 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17.01.2018 по цивільній справі № 460/4120/17, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідки деканату медичного факультету № 2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького № 1936 від 18.07.2024, [PERSON] є студентом (наказ про зарахування № 879-ст від 10.08.2023) 2 курсу медичного факультету №2, (наказ про переведення №730-ст від 05.07.2024), 28 група, денна бюджетна форма навчання, за спеціальністю 222 «Медицина», освітньо-кваліфікаційний ступінь - магістр. Дата закінчення навчання - 30.06.2029. Відомості щодо спільного проживання позивача та її сина підтверджуються копією витягу №11745 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 29.07.2024, згідно з якою у буд. [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] . Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з принципів змагальності, процесуальних особливостей розгляду справ про стягнення аліментів, розподілу обов`язку доказування у таких справах, суд ураховує при визначенні розміру аліментів таке. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Надані у справу докази свідчать про те, що син сторін [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання на денній бюджетна формі навчання медичного факультету №2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького. Відтак, навчання на бюджетній основі на денній формі, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження його власного доходу, який би задовольняв потреби, пов`язані з навчанням у закладі, форма навчання, яка позбавляє можливості належного працевлаштування, переконує суд у тому, що син сторін потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням ним навчання. У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги матеріальне становище сина сторін, його навчання на денній формі навчання, внаслідок чого останній позбавлений можливості самостійно отримувати достатній для забезпечення життєдіяльності дохід, а відповідач, є працездатною особою, а відтак суд приходить до висновку, що останні зобов`язаний та має можливість надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію сторін та їх матеріальне становище, та зважаючи на рівність батьківських обов`язків і з метою дотримання справедливого балансу між захистом прав сина та прав відповідача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Оцінюючи посилання відповідача на те, що його позбавлено батьківських прав щодо повнолітнього сина, чим виключено обов`язок надавати утримання сину [PERSON] , суд зазначає таке. За статтею 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Як наведено у висновку з питань застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20) стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відтак, ураховуючи право повнолітнього сина сторін на отримання освіти та особистий розвиток, обов`язок батьків забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, положення ч. 1 ст. 166 СК України, якими не передбачено звільнення позбавлену батьківських прав особу від обов`язку матеріального утримання, суд висновує, що позбавлення відповідача батьківських прав не звільняє його від обов`язку утримання ним повнолітнього сина, пов`язаної з її навчанням. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved