Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

30 жовтня 2024 року позивач з використанням засобів поштового зв`язку звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 червня 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2024 року, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 03 березня 2025 року, клопотання представника відповідача про надання строку для примирення - задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення терміном один місяць. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 березня 2025 року поновлено провадження в даній справі. У судове засідання позивач не з`явилася, раніше подавала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник у судове засідання після наданого строку для примирення не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 25 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 807 (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). За змістом позову, подружні відносини подружжя припинило, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду\~на викладене,\~враховуючи,\~що примирення\~між позивачем\~та відповідачем\~не відбулося,\~суд дійшов\~висновку,\~що подальше\~збереження шлюбу\~між сторонами\~суперечитиме інтересам\~позивача,\~а тому\~шлюб підлягає\~розірванню,\~а позов - задоволенню.

Outcome: approved