Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Сновської міської ради\~Корюківського району Чернігівської області, у якому просить стягнути з останнього безпідставно отримані грошові кошти в сумі 26157,78 грн. Позов обґрунтований тим, що в серпні 2021 року за місцем роботи позивача до Сновської міської ради надійшла від приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи бюджетника від 10.08.2021, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи позивача. Так, 17.05.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. видала виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №14411, відповідно до якого звернено стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за період 09.04.2021 року по 07.05.2021 року коштів в сумі 22800 грн. На підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №066385946. Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та зареєстрований в реєстрі за №14411, визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 22.02.2022 року. За цей час, Сновською міською радою було відраховано з заробітної плати позивача кошти в сумі 26157,78 грн. 04.09.2022 позивач звернувся до приватного виконавця з заявою, в якій просив повернути утримані кошти. Приватний виконавець повідомив, що утримані кошти в сумі 26157,78 грн. надіслав на рахунок роботодавця, тобто відповідача. Позивач зазначає, що на неодноразові його усні звернення щодо повернення коштів відповідач не реагував, тоді звернувся з письмовою заявою. У відповідь на заяву позивача, відповідач повідомив, що у нього відсутні правові підстави для повернення коштів. На підставі викладеного позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення засідання, явку уповноваженого представника не забезпечив. До Щорського районного суду Чернігівської області 07.04.2025 р. надійшов відзив на позов, в якому відповідач визнав позовні вимоги та просив розгляд справи провести без участі представника відповідача. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Суд, враховуючи вищенаведене, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Аналіз статті 1212 ЦК дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов?язань виникає за таких умов: ???набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; ???відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов?язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведене,\~беручи до\~уваги визнання\~позову відповідачем,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовних\~вимоги позивача,\~оскільки ті\~знайшли своє\~підтвердження на\~підставі поданих\~письмових доказів,\~а тому\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивачабезпідставно отримані грошові кошти в сумі 26157,78 грн. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1211,20 грн. З наведеного слідує, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позову, що складає 605,60 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 605,60 грн.

Outcome: approved