Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Голіней Л.Д., звернулася до суду з позовом до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за життя її брат [PERSON] отримав право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом № 691678 від 10.04.1996 року. Після його смерті померлого було видано Державний акт на право приватної власності на землю від 10.04.2001 року серії Р1 № 183298, та в подальшому дана земельна ділянка була внесена до публічної кадастрової карти, присвоєно кадастровий номер. Після смерті брата [PERSON] відкрилася спадщина, заведена Спадкова справа № 7790585. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . 27.11.2024 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки державний акт на право власності на землю на ім`я [PERSON] , був виданий після його смерті. Також позивачем було проведено оцінку об`єкта нерухомості, та вартість земельної ділянки, кадастровий номер 2624081200:02:005:0111 становить 48366.59 грн. На підставі наведеного позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2624081200:02:005:0111. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 06.12.2024 було відкрито провадження по справі та в порядку досудової підготовки витребувано від приватного нотаріуса Шушкевич С.М. копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; у Івано-Франківському обласному нотаріальному архіві копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Надвірнянського районного суду від 17.02.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Голіней Л.Д. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснила, що позивач уклала шлюб, у зв`язку з чим її дошлюбне прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». Батько позивача помер в 1996 році, брат помер у 1999 році. Брат за життя отримав право на земельну частку (пай), який успадкувала мати позивача. У 2020 році померла мати позивача, після чого позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено. Ні позивач ні її померла мати не порушили реєстрації. Те що в архіві не знайдено такого рішення, не доводить що його не було. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Представник відповідача Переріслянської сільської\~ради Надвірнянського\~району Івано-Франківської\~областіКапущак О.Р. в судовому засіданні не заперечувала, що позивач має право на цю земельну ділянку, але має сумніви щодо законності видачі державного акту після смерті брата позивача, тому вважає, що позивач має право на земельну ділянку, але на підставі сертифікату, а не державного акту. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до наступних висновків. Кожна особа має право у порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України) Статтями 12,13,81,89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.5). Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.6). 19.01.1980 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим її дошлюбне прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.6). Брат позивача [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , де його батьками також зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.37, зворот.) За життя брат позивача [PERSON] отримав право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серії ІУ-НМ № 691678 від 10.04.1996 року (а.с.9). Брат позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] родичам померлого було видано Державний акт на право приватної власності на землю від 10.04.2001 року серії Р1 № 183298 на ім`я [PERSON] , та в подальшому дана земельна ділянка була внесена до публічної кадастрової карти, їй присвоєний кадастровий номер 2624081200:02:005:0111 (а.с.10-16). Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом першої черги стала його мати [PERSON] оскільки померлий за час свого життя належним йому майном на випадок своєї смерті не розпорядився та заповіту не склав. Згідно із витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 7790585 спадкова справа 41373180 після смерті брата позивача [PERSON] заведена 19.12.2006 року в Надвірнянській районній державній нотаріальній конторі (а.с.17). Мати позивача та померлого [PERSON] [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 78). Однак, спадкове право на земельну ділянку (пай), розташовану на території Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, що належала померлому [PERSON] , юридично оформлене не було. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 22.01.2020 року (а.с.18). \~ \~ \~ \~Позивач \~ [PERSON] \~згідно ст.1261\~ЦК України\~є спадкоємцем\~майна померлої\~матері [PERSON] \~за законом\~першої черги,\~оскільки померла\~за \~життя заповіту\~не склала. Інших спадкоємців, передбачених законом, немає. 27.11.2024 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Шушкевич С.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері на земельну ділянку з кадастровим номером 2624081200:02:005:0115 (а.с.54). Постановою приватного\~нотаріуса Надвірнянського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Шушкевич\~С.М.\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті [PERSON] \~на земельну\~ділянку,\~площею 0,5600\~га,\~кадастровий номер\~2624081200:02:005:0111,\~позивачу [PERSON] \~було відмовлено,\~оскільки \~нотаріусом було встановлено, що державний акт на право власності на землю на ім`я брата позивача [PERSON] , був виданий після його смерті (а.с.19, 52). Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ 09-09 № 0142, брату позивача [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 13, 69 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району, на підставі рішення Гаврилівської сільської ради народних депутатів від 15.03.1996 року № 4, згідно запису, вчиненого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №142 (а.с.9). На підставі рішення 8-ї сесії 3-го демократичного скликання Гаврилівської сільської ради народних депутатів від 14/04-2000 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії РІ №183298, що зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0229/1, який підтверджує право власності\~ [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,56 га, яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10); земельній ділянці присвоєний кадастровий номер № номер 2624081200:02:005:0111,\~ що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-16). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, вартість земельної ділянки кадастровий номер 2624081200:02:005:0111 становить 48366.59 грн. (а.с.20-21). З інформації, наданої архівним відділом Надвірнянської районної військової адміністрації № 13/01-14 від 24.01.2025 вбачається, що в зданих рішеннях восьмої сесії Гаврилівської сільської ради третього демократичного скликання від 14.04.2000 відомість про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] в с. Гаврилівка, урочище «Сиголовка» не знайдено (а.с.59). В судовому засіданні представник відповідача поставила під сумнів законність видачі після смерті [PERSON] державного акту на ім`я останнього, проте не заперечувала спадкове право позивача на земельну ділянку. Суд зауважує, що відповідно до ч.4\~ст.25 ЦК України\~цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Отже, судом встановлено, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,56 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті останнього, тому суд приходить до висновку, що у [PERSON] право власності на цю земельну ділянку не виникло, а тому таке не увійшло до складу спадкового майна після його смерті. Разом з тим, оскільки матеріалами справи встановлено, що\~\~брату позивача [PERSON] за життя \~належало право на земельну частку (пай) площею 13,69 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району, на підставі рішення Гаврилівської сільської ради народних депутатів від 15.03.1996 року № 4, згідно запису, вчиненого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №142, то таке право увійшло до складу його спадкового майна. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1\~ст.131 ЗК України\~також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р.\~Про судову практику у справах про спадкування\~згідно\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.ст.1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування. За змістом статті 392\~ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст.\~1,\~2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.17 Розділу\~10\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, викладених в п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Зважаючи на те, що державний акт був виданий після смерті спадкодавця [PERSON] , тобто після втрати ним правоздатності, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене є підставою для визнання права на земельну ділянку в судовому порядку. Відповідно до норм ч. 1 ст.\~15\~та ч. 1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В\~ст. 16 ЦК України\~законодавець способами захисту цивільних прав та інтересів судом визначив, зокрема, визнання права. Згідно з положеннями даної норми суд може захистити цивільне право або інтерес і іншим способом, що встановлений договором або законом, а також може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої\~статті 13 цього Кодексу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відтак, за встановлених обставин, враховуючи, що спадкодавець\~ [PERSON] набув права на земельну частку (пай), яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, яку після його смерті успадкувала мати [PERSON] , але юридично не оформила свого спадкового права; тому суд вважає, що позивач [PERSON] , як єдиний спадкоємець, \~набула право на неї і за нею слід визнати в порядку спадкування за законом право на вказану земельну ділянку на підставі сертифікату про право на земельну ділянку, що буде належним та ефективним способом захисту її права.

Outcome: partial