Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У лютому 2025р. представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивачки на користь відповідача вартість витрат на правничу допомогу у розмірі 60244,64 грн. Заяву мотивовано тим, що сторона відповідача понесла витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вказаної справи, разом з тим, оскільки у задоволенні позову відмолено у повному обсязі, то з позивачки на користь відповідача має буто стягнуто 60244,64 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 05 березня 2025р. справу призначено до розгляду в судове засідання. До судового засідання на адресу суду надійшло клопотання сторони позивача про зменшення заявленої відповідачем суми витрат на правову, посилаючись на не співмірність понесених витрат на правничу допомогу, з огляду на складність виконаної роботи та непропорційність до предмету спору. Також у клопотанні було наголошено на тому, що позивачка не працює, є пенсіонером, інших доходів, крім пенсії, у неї немає. Крім того, сторона позивача зазначила, що відповідач, будучи державним підприємством, має штатних юристів юридичного департаменту, а отже, залучення інших адвокатів для представництва останнього в суді не було необхідним. В судовому засіданні позивачка та представник позивача заперечили щодо задоволення заяви, з підстав, викладених у відповідному клопотанні; представник відповідача підтримав заяву, з підстав, наведених у ній. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025р. позов [PERSON] до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» про визнання незаконним та скасування наказу, в частині оголошення простою; стягнення різниці між середнім заробітком та оплатою за простій було залишено без задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України це один з видів судових витрат. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом встановлено, що 02 червня 2023р. між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Клименко і Партнери», в особі Керуючого партнера Клименка А.Р. було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №5/980/USE-13.3-42-Д/Г-23, за умовами якого (п. 1.1. договору), предметом договору є надання Адвокатським об`єднанням усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту (відповідачу) у судовій справі №761/14795/23, а клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених цим договором. 17 січня 2025р. між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Клименко і Партнери», в особі Керуючого партнера Клименка А.Р було підписано Акт №7-590 про надану в суді першої інстанції професійну правничу (правову) допомогу за договором №5/980/USE-13.3-42-Д/Г-23 від 02 червня 2023р., згідно якого, сума наданих адвокатом послуг складає 60244,64 грн. Судом встановлено, що відповідачем фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги в сумі 60244,64 грн, про що свідчать наступні копії документів, які наявні у матеріалах справи: платіжна інструкція №1565 від 02 червня 2023р., платіжна інструкція №549 від 20 лютого 2025р. Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019р. у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019р. у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019р. у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019р. у справі № 915/237/18). Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial