Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (надалі Підприємство), в якому просив стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати за час його роботи на посаді виконуючого обов`язки директора Волинської філії вказаного підприємства у сумі 109 893,35 грн., а також суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по заробітній платі в розмірі 109 893,35 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати за час роботи на посаді менеджера регіонального виробничого віділу вказаного підприємства у сумі 62 780,90 грн., а також середній заробіток за весь час затримки у виплаті заробітної плати на цій посаді в такому ж розмірі (62 780,90 грн.) Крім цього, позивач просив стягнути 10 141,53 грн. вихідної допомоги при звільненні у відповідності з ч.1 ст.40, ст.44 КЗпП України, а також судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що у період з 22.12.2020 по 07.07.2021 року працював у ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на посаді виконуючого обов`язки директора Волинської філії ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння садивного матеріалу, а з 01.10.2021 по 30.12.2022 - на посаді менеджера регіонального виробничого віділу вказаного підприємства. \~ \~ \~ \~30.12.2022 року наказом по підприєпству № 369-к позивач був звільнений у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, однак на момент звільнення за підприємством існувала заборгованість з виплати заробітної плати за минулий період і розрахунку при звільненні з ним не проведено. Крім цього, не виплачено вихідну допомогу при звільненні у відповідності з ч.1 ст.40, ст.44 КЗпП України в сумі 10 141,53 грн. Забргованість відповідача перед ним по заробітній платі підтверджується довідками підприємства, які додано до позовної заяви, а також відомостями форми ОК-5. \~ \~ \~ \~Позивач через свого представника звертався до відповідача з письмовим зверненням про врегулюванні спору, однак відповіді не отримав. У зв`язку з цим, просить стягнути наявну заборгованість на його користь в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді відкрито провадження у цій справі та постановлено здійснювати судовий розгляд по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 13.08.2024 року витребувано від відповідача письмові відомості первнинного бухгалтерського обліку про нарахування і фактичне одержання [PERSON] сум заробітної плати. \~ \~ \~ \~18.09.2024 року судом отримано пояснення відповідача щодо способу виплати [PERSON] нарахованої заробітної плати, в яких зазначено, що виплата сум заробітної плати здійснюється підприємством на банківські картки працівників, відкритих в АТ "Ощадбанк". У письмовій заяві від 22.10.2024 року представник відповідача просив розглядати справу без участі відповідача. ( а.с.85) \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані сторонами та витребувані за клопотанням сторін докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] працював у ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» у період з 22.12.2020 по 07.07.2021 року на посаді виконуючого обов`язки директора Волинської філії, а з 01.10.2021 по 30.12.2022 - на посаді менеджера регіонального виробничого віділу вказаного підприємства, що підтверджується відомостями з трудової книжки, а також письмовим повідомленням відповідача ( а.с.9-13). При цьому, відповідач не заперечував вказаних обставин. Отже, у вищевказний період часу між сторонами існували трудові правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~ \~ \~ \~За правилом ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановленіст. 116 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Крім того, ч. 1 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. \~ \~ \~ \~Незважаючи на вищенаведені приписи норм трудового законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин у цій справі, ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» не виплатило в повному обсязі заробітну плату [PERSON] за періоди його роботи в підприємстві на посадах в.о. директора Волинської філії, а також менеджера регіонального виробничого віділу вказаного підприємства, що підтверджується документально матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Так, згідно довідок Підприємства (а.с.17-18) [PERSON] за роботу на посаді Регіонального менеджера нараховано дохід за період з 01.10.2021 по 31.12.2022 - 42 019,34 грн.; на посаді в.о. директора Волинської філії за період з 01.01.2021 по 07.07.2021 - 133 465, 59 грн., а всього 175 484.93 грн. \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду відповідачем, у порядку витребування доказів, додатково підтверджено часткову виплату [PERSON] сум заробітної плати, до яких включено суми нарахованих податків і зборів у сумі 99 465,59 грн.. Різниця невиплаченого доходу становить 34 000 грн. На ці обставини вказують відомості Головного управління ДПС у Рівненській області. ( а.с.60-61) Водночас, з урахуванням банківських виписок по рахунках [PERSON] , представник позивача в судовому засіданні просив стягнути з відповідача заборгованість із невиплаченої заробітної плати за вищевказаний період часу в розмірі 31 724 грн. 31 коп. і, оскільки така заборгованість охоплюється документально підтвердженою сумою боргу, то суд доходить висновку про підставність таких позовних вимог позивача, однак у межах суми - 31724,31 грн.. \~ \~ \~ \~Крім цього, відомості Головного управління ДПС у Рівненській області вказують на те, що [PERSON] виплачено дохід відповідачем за період робти з 01.10.2021 по 31.12.2022 в розмірі - 44045,84 грн. Водночас, звертаючись із цим позовом до суду, позивач стверджує, що за цей період часу його роботи на посаді менеджера йому мав би бути виплачений дохід у розмірі 168 270 грн.,99 коп., який складається з 52 148,30 грн. + 70 222,69 грн., а також мінімальна заробітна плата, що не нараховувалась і не виплачувалась в розмірі 45 900 грн. (квітень-червень, серпень-вересень 2022). \~ \~ \~ \~Здобутими в ході судового розгляду відомостями, а саме даними первинного бухгалтерського обліку підтверджується часткова виплата [PERSON] заборгованості із заробітної плати за вказаний період ( а.с.112-125) . Водочас з цих ваідомостей видно, що заробітна плата [PERSON] виплачувалась, в тому числі через іншу юридичну особу. У зв`язку з цим, позивач визнає таке виконання відповідачем свого обов`язку з виплати заробітної плати частково та зазначає про наявність заборгованості по заробітній платі на посаді менеджера в розмірі 57 424,12 грн., яка складається із заборгованості по нарахованій і невиплаченій заробітній платі в сумі 15 524,12 грн. та розміру мінімальної заробітної плати яка мала бути йому нарахована і виплачена за роботу на цій посаді у квітні-червні, серпені-вересені 2022 - 45 900 грн.. \~ \~ \~ \~Невиплату вказаного розміру заборгованості по заробітній платі позивач підтверджує відомостями з АТ "Державний ощадний банк України про те, що на його зарплатний рахунок у період з 22.12.2020 по 20.12.2022 надходжень і зарахувань не було. ( а.с. 141) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. \~ \~ \~ \~Як вбачається із роз`яснень, даних в пункті 20, частині 5 пункту 25постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці`не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченоїст. 117 КЗпП України. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставіст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. \~ \~ \~ \~Таке ж роз`яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положеньстатті 233 Кодексу законів про працю Україниу взаємозв`язку з положеннямистатті 117 цього кодексу. \~ \~ \~ \~Аналіз наведених положень ст. 117 КЗпП України свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судовому засіданні просив стягнути середній заробіток за весь час затримки у виплаті заробітної плати у розмірі такої заборованості за період з 01.01.2021 по 07.07.2021 в сумі 31 724,31 грн., а також за період з з 01.10.2021 по 31.12.2022 в сумі 62 780,90 грн. При цьому, суд погоджується з доводами позивача, що розрахунок вказаного розміру середнього заробітку визначається, виходячи із середнього заробітку за один робочий день - 482,93 грн, сумарно відповідає шестимісячному строку, визначеному ст.116 КЗпП України. \~ \~ \~ \~З підстав вище наведеного суд доходить висновку, що розмір середнього заробітку, який розрахований позивачем відповідає положенням ст.ст.116,117 КЗпП України, відповідачем не спростований, а відтак є підставним і таким, що підлягає стягненню на коритсь [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також, відповідно до ст.44 КЗпП України на користь [PERSON] підлягає стягненню вихідна допомога при його звільненні у розмірі середнього місячного заробітку, що становить 10 141,53 грн., позаяк матеріалами справи підтверджується, а саме довідкою підприємства про доходи ( а.с.17-18) та письмовими даними щодо виплачених [PERSON] сум ( а.с.112-125), що така вихідна допомога позивачу виплачена не була. \~ \~ \~ \~Враховуючи вище наведене у сукупності, приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду частково знайшов своє підтвердження факт невиплати [PERSON] заробітної плати за час його роботи у відповідача, то позовні вимоги позивача підлягають до задоволення також частково. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial