Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

06 лютого 2025 року представник позивача адвокат Мудревська Я.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Роменської міської ради Сумської області, в якому просить: визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і складається з житлового будинку А1-1, веранди а2-1, сараю Б1-1, літньої кухні В1-1,гаражу Г1-1 погрібу Д1, вбиральні Е1-1, огорожі №1, хвіртки №2, воріт №3, колодязя №4, загальною площею 59,7 кв. м., житловою площею 39,2 кв.м. Позов мотивовано тим, що [PERSON] придбав будинок без оформлення договору купівлі-продажу, фактично віддавши грошові кошти продавцю без оформлення розписки, житловий будинок знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час, де власник проживає невідомо. Позивач добросовісно володіє нерухомим майном більше 10 років, зареєстрований та фактично проживає у житловому будинку з дружиною та сином та внуком, по мірі своїх сил та коштів здійснює поточний ремонт, підтримує подвір`я у належному стані, обробляє город та збирає врожай. Користується житловим будинком відкрито, безперервно, не приховуючи факту знаходження майна в його володінні, також володіння не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Позивач сплачує за водопостачання, електроенергію, розподіл газу, газопостання, що підтверджується рахунками, які находять на [PERSON] , та квитанціями про сплату за житлово-комунальні послуги. За інформацією з Державного земельного кадастру за вищевказаною адресою земельна ділянка не сформована, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про зареєстровані права відсутні. Для вирішення питання оформлення права власності на домоволодіння, в якому [PERSON] проживає більше 10 років, він звернувся до державного реєстратора Бочечківської сільської ради Конотопського району Сумської області, але йому було відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок, відповідно до рішення про в проведенні реєстраційних дій від 11.12.2024 №76562635. Ухвалою судді від 07 лютого 2025 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року по справі закрито підготовче провадження, призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пояснили обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача в клопотанні до суду просив справу розглядати без його участі та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до довідки (виписки з погосподарської книги) від 28.11.2024 №560 за громадянином [PERSON] в [ADDRESS] відкритий номер об`єкта ПГО 0804 -01 в погосподарській книзі №19 на 2021-2025 роки, власник житлового будинку та погосподарських споруд [PERSON] , який зареєстрований з 31.08.2004, з ним зареєстровані: з 01.09.1978 р. дружина [PERSON] , з 30.07.2008 р. син - [PERSON] . Згідно з довідкою № 22, виданою Виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області від 27.01.2025, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і має наступний склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - онук. Відповідно до довідки КП «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» від 08.08.2024 №952 згідно з архівними інвентаризаційними даними станом на 01.01.2013 реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не проводилася. Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 03.02.2025 №02.1-25/371 Виконавчого комітету Роменської міської ради, зазначено, що з часу створення Роменської міської територіальної громади відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №723-р «Про затвердження адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області», Роменською міською радою не приймалося рішення про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки старости виконавчого комітету [PERSON] (Великобубнівський старостинський округ) від 03.02.2025 № 58 в книзі приватизації земельних ділянок за гр. [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , відсутні відомості про приватизацію ним земельної ділянки за цією адресою. За інформацією з Державного земельного кадастру за вищевказаною адресою земельна ділянка не сформована, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про зареєстровані права відсутні. [PERSON] звернувся до державного реєстратора Бочечківської сільської ради Конотопського району Сумської області, але йому було відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок, відповідно до рішення про в проведенні реєстраційних дій від 11.12.2024 №76562635, посилаючись на те, що заявником не подано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об`єктом нерухомості, що унеможливлює проведення реєстрації права власності на об`єкт нерухомості. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , сплачує за водопостачання, електроенергію, розподіл газу, газопостання, що підтверджується рахунками, які находять на ім`я [PERSON] та квитанціями про сплату за житлово-комунальні послуги. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , суду пояснила, що вона проживає по сусідству з [PERSON] , який живе в [ADDRESS] , близько 50 років, десь з 1975 року, разом з родиною, доглядають за домогосподарством, роблять там ремонти, платять за комунальні послуги, обробляють город, до цього жив там [PERSON] і донька [PERSON] , виділяла земельну ділянку сільська рада, а люди самі будували будинок. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , суду пояснила, що з 1978 року [PERSON] проживає разом з сім`єю і до цього часу, безперервно, обробляють земельну ділянку, побудували нові сараї, доглядають за будинком, їй говорила свекруха, що до них там жив дід [PERSON] , як там став жити [PERSON] їй не відомо, можливо у сільраді переписали на них. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Давність володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про визнання права власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 28 квітня 2020 року у справі № 552/1354/18. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо власника житлового будинку за вказаною адресою, що дало б можливість суду розглянути обставину набуття права власності за набувальною давністю, у порядку ст. 334 ЦК України. Окрім іншого, згідно ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу. При цьому, суб`єкти господарювання та громадяни, яким стало відомо про нерухоме майно, що не має власника або власник якого невідомий, повідомляють про це органи місцевого самоврядування, на території якого воно розміщене. Процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна врегульована Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. п. 82 - 88 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок). У разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна заявником є орган місцевого самоврядування, а саме його уповноважений представник, відомості про якого містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за нотаріально посвідченою довіреністю, дійсність якої перевіряється за допомогою Єдиного реєстру довіреностей. Заяву про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна формує державний реєстратор / нотаріус за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під час розгляду заяви державний реєстратор / нотаріус встановлює наявність (відсутність): - державної реєстрації прав на майно, щодо якого подано таку заяву; - державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно - у разі коли підставою для взяття на облік нерухомого майна є відмова власника від права власності на таке майно (п. 76 Порядку; ч. 3 ст. 347 Цивільного кодексу; ч. ч. 1, 2 ст. 142 Земельного кодексу). За результатом розгляду заяви державний реєстратор може прийняти рішення щодо: 1) взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, за результатом якого вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості; 2) відмови у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна, з таких підстав: - безхазяйне майно не підлягає обліку відповідно до закону; - із заявою звернулася неналежна особа; - у Державному реєстрі прав, у тому числі його архівній складовій частині, наявні записи про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, щодо якого подано заяву про взяття на облік; - у Державному реєстрі прав відсутні записи про припинення права власності на нерухоме майно у зв`язку з відмовою власника від права власності на таке майно. Взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в день прийняття відповідної заяви, без справляння адміністративного збору. Датою та часом взяття на облік вважаються дата та час реєстрації заяви, за результатом розгляду якої державний реєстратор прийняв рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. За результатом розгляду заяви подані документи зберігають суб`єкт державної реєстрації прав, нотаріус протягом трьох років. Процедура формування заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та перелік відомостей, що вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, передбачені п. п. 13 та 36 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (зі змінами). У статті 335 Цивільного кодексу також закріплено, що після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду в комунальну власність. Справи про передачу безхазяйної нерухомої речі в комунальну власність розглядає суд у порядку окремого провадження за правилами, встановленими ст. ст. 329 - 333 Цивільного процесуального кодексу. З наведеного вбачається, що за умови дотримання належної процедури, що викладена вище, яка повинна мати наслідком передання безхазяйного нерухомого майна у комунальну власність, тільки у даному випадку у позивача може виникнути спір із органом місцевого самоврядування щодо визнання права власності на житловий будинок із господарськими спорудами, а відтак, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Окрім іншого судом відзначається, що у даному випадку відповідачем, у особі Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, визнається право власності позивача [PERSON] на житловий будинок та господарські споруди за адресою: [ADDRESS] , що засвідчено відповідною довідкою за №560 від 28.11.2024 р. (а.с.5 зворотній бік). Таке право власності [PERSON] не заперечується і у рішенні державного реєстратора від 11.12.2024 р. за №76562635, оскільки відмову у проведенні реєстраційної дії останнім прийнято з підстав того, що заявником не подано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об`єктом нерухомості (а.с.13). При цьому, Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Суд зазначає, що наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір, оскільки за своїм змістом спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. З цього приводу у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі №139/122/14-ц (провадження №61-3238св22) зазначено, що: «під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право». Встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини у своїй сукупності загалом свідчать про відсутність спору про право, оскільки таке право відповідачем не заперечується та визнається. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі положень ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed