Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачем перебували з 12 грудня 2008 року по 22 вересня 2017 року у шлюбі, від якого у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач ніяким чином не піклується про свою дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами своєї доньки, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального само усвідомлювання, не надає дитині доступу для культурних та інших духовних цінностей, тобто, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Крім того, згідно довідки ГУНП в Донецькій області, інформація про нинішнє місце знаходження та місце проживання відповідача на території України відсутня. Вищезазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. В подальшому уточнила позовні вимоги, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його дитини - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач, та її представник [PERSON] не з`явились, надали до суду заяву, в якій просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутність. Відповідач належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Служба у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за їх відсутності, рішення просив ухвалити з урахуванням висновку. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.07.2017 року, до повноліття дитини. Відповідно до паспорту серії [NUMBER] від 21.03.2009 року, виданого Слов`янським МВ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012791057 від 23.10.2024 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Згідно з Довідкою Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 11 Слов`янської міської ради Донецької області № 02-19-296 від 18.10.2024 року, [PERSON] , [INFO] , учениця 7-А Слов`янського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 11.Батько [PERSON] контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Згідно з Довідкою Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 7088/303/04-2017 від 14.06.2017 року, [PERSON] , [INFO] у розшуку Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а також за іншими відділами та відділеннями Національної поліції України не перебуває. Заяви про безвісне зникнення або смерть останнього до правоохоронних органів не поступали. З метою встановлення місця знаходження [PERSON] було проведена звірка з лікувальними закладами та відділеннями СМЕ Слов`янськ, проте перераховані заходи позитивного результату не надали. [PERSON] був перевірений за списками звільнених полонених. Наразі інформації про місце знаходження та місце проживання [PERSON] на території України не володіють. Висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно роз`яснень, наданих у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї доньки [PERSON] , адже він з донькою не спілкується, не цікавиться її здоров`ям, фізичним та духовним розвитком, не виконує своїх батьківських обов`язків з її утримання та виховання. Таке байдуже ставлення [PERSON] до своєї доньки судом розцінюється як самоусунення від участі у житті власної дитини. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] . З іншої сторони відповідачем в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав. Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved