Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, всього в сумі 12 725 грн. 44 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 14.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101612415, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 4000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом у термін, встановлений договором. 26.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №107-МЛ/Т, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №101612415 від 14.12.2023. [PERSON] зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконала. Станом на 26.04.2024 заборгованість становить всього 12 752 грн. 44 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 3680 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам 8 645 грн. 44 коп., заборгованість за комісією 400 грн. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 березня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви від 09.04.2025 просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає частково. Вказала, що не погоджується про стягнення заборгованості в розмірі 12\~752 грн. 44 коп., вважає за необхідне стягнути суму 4\~000 грн., яка зазначена у графіку платежів. Зазначає, що кредит є строковий і надавався на 15 днів, відповідно після спливу строку, позивач не має права нараховувати відсотки та комісії. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 14.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №101612415, відповідно до п. 1.3 умов якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 4000 грн. строком на 105 днів і складається з пільгового та поточного періоду. Згідно п. 1.3.1 пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.12.2023. Відповідно до п. 1.3.2 поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.03.2024., що спростовує доводи відповідача, щодо надання кредиту на 15 днів. Відповідно до положень п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту складає 400,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.2 договору, проценти протягом пільгового періоду становлять 900 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти протягом поточного періоду становлять 8280 грн., які нараховуються за ставкою 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до положень п. 2.3 договору передбачена пролонгація договору. Підтвердженням добровільного укладення [PERSON] кредитного договору є Анкета-заява позичальника від 14.12.2023, в якій зазначені особисті дані відповідача. Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.\~11\~та ст.\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №78551056 від 14.12.2023. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101612415, наданого первісним кредитором ТОВ\~«Мілоан» відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 4000 грн., 29.12.2023, 09.01.2024 провела сплату комісії за пролонгацію. Також, судом встановлено, що 26.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №107-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі Реєстру боржників від 26.04.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до Витягу реєстру боржників від 04.02.2025 до договору факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12 752 грн. 44 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 3680 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам 8 645 грн. 44 коп., заборгованість за комісією 400 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога від 04.02.2025 про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості. За правилами ч. 1 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.\~203\~ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до положень ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.\~12\~цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved