Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 вересня 2021 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про зобов`язання [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , та встановити [PERSON] порядок участі у вихованні доньки у наступний спосіб та згідно графіку: кожну суботу з 12.00 год по 20.00 год, без присутності матері, з правом забирати доньку з навчального закладу та по місцю проживання, без обмеження адреси прогулянок, з відвідуванням дитячих закладів та місць дозвілля і проведення відпочинку; два рази на місяць забирати доньку з ночівлями до свого місця проживання без присутності матері: з 12.00 год суботи до 18.00 год наступного дня (неділі); спільний відпочинок: половину (в рівній кількості днів для кожного з батьків) осінніх, зимових, весняних та літніх канікул, з правом виїзду батька з дитиною за межі країни без присутності матері на оздоровлення, відпочинок та екскурсії; спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, без обмеження у часі; у свята: дні народження (самої дитини, батька, бабусі з боку батька), Новий рік, 9 травня, Різдво, Великдень і т.д., у період хвороб доньки безперешкодне відвідування за місцем її фактичного знаходження. В обгрунтування позову вказав, що 31.08.2013 року було укладено шлюб між ним та відповідачкою, який розірвано 17.06.2017. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Ініціатором розірвання шлюбу була відповідачка, він же бажав зберегти сім`ю. В період сімейного життя вони з дружиною та донькою проживали у квартирі його матері, де відповідачка була зареєстрована до 2019 року. Після розірвання шлюбу на протязі певного часу спорів і непорозумінь стосовно його спілкування з дитиною не виникало, матеріальну допомогу він надавав добровільно, з позовом про стягнення аліментів відповідачка не зверталася. Влітку 2018 року відповідачка з донькою виїхала з м.Харкова до своїх батьків у м.Гадяч, не повідомивши його і не узгодивши з ним місця проживання дитини. Під час знаходження доньки у м.Гадяч почали виникати непорозуміння щодо зустрічей з дитиною, оскільки треба було погоджувати завчасно можливість зустрічей. Відповідачка вигадували різну справи, створювала штучні перешкоди у спілкуванні з донькою. У травні 2020 року відповідачка повернулася до м.Харкова та попросила згоду на реєстрацію місця проживання дитини, яку він надав. Вважав, що тепер у нього не буде перешкод у спілкуванні з дитиною. Однак, відповідач почала говорити, що спілкування необхідно обмежити, оскільки дитині необхідно адаптуватися після переїзду. Деякий час він не зустрічався з дитиною, але потім помітив, що відповідачка налаштовує дитину проти нього. За його враженням, влаштувавши своє особисте життя, вона хотіла викреслити його з життя дитини. Пізніше вона звернулася до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. Стверджує, що ніколи не відмовлявся від своєї доньки і буде боротися за своє право виховувати її. Він намагається налагодити нормальний зв`язок з дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, забезпечення усім необхідним. Його права, як батька, порушені, права доньки на участь батька в її життя теж порушені, за примхою матері дитина проживає без батька. Вказує, що має рівні права з матір`ю на виховання та спілкування з дитиною, тому звернувся з позовом до суду. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2021 року відкрито провадження по справи за правилами загального позовного провадження. Від відповідача [PERSON] , в особі представника [PERSON] , до суду надійшов відзив на позов, в якому прохала у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву вказала, що відповідачка з позивачем перебувала у шлюбі з 31 серпня 2013 року, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . 19 червня 2017 року шлюб розірвано, дитина продовжила проживати з відповідачкою. З 2017 по 2018 року відповідачка з дитиною проживали у [ADDRESS] , остання відвідувала дитячий садок-ясла № 55. З 2018 по 2019 рік дитина з відповідачкою мешкали у батьків відповідачки у м.Гадяч, дитина відвідувала дитячий садок № 10. З 2019 року вони мешкали у м.Харків, з травня 2020 року зареєстровані та поживають у [ADDRESS] . Весь цей час батько участі у життя дитини не приймав. Мати самостійно забезпечувала достатній рівень життя дитини, її розвиток та лікування. Позивач дитиною не цікавився, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, не піклувався про фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не приймав участі у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкувався з дитиною для самоусвідомлення, що він є батьком дитини. З моменту останньої зустрічі батька з дитиною пройшло чотири роки, дитина батька не пам`ятає та не сприймає. Дитина на даний час має гармонійні відносини з матір`ю, доброзичливі стосунки з чоловіком матері, бажання спілкуватися з батьком не виявляє. Вказує, що батько продовжує нехтувати своїми батьківськими обов`язками, не вживає відповідних заходів з метою належної участі у житті та вихованні дитини. У зв`язку із систематичним та винним ухиленням позивача від виконання батьківських обов`язків, змушена була звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Зазначає, що ніколи не чинила перешкод і завжди доводила до відома доньки, що у неї є тато. Вона повідомила дитину про факт відвідування її батьком школи, після чого помітила зміни у настрої дитини та у її поведінці, після чого звернулася до спеціаліста-практичного психолога. За висновком психодіагностики [PERSON] прагне дистанціюватися від батька та дитини, не відчуває потреби в емоційному чи фізичному контакті з ним. Вважає, що всі твердження позивача у позові не відповідають дійсності, а є заходом реагування на пред`явлений позов про позбавлення батьківських прав. Вважає запропонований графік та спосіб участі батька у вихованні дитини неприйнятним, оскільки він не забезпечить інтересів дитини та може завдати їй шкоди. У зв`язку із необґрунтованістю та недоведеність позовних вимог прохає відмовити у позові. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказує про надуманість доводів відповідачки, а доводи не підтвердженими належними доказами. Вважає, що відношення доньки до батька сформоване саме за допомогою матері, а саме негативного ставлення як до її колишнього чоловіка. Вважає це втручанням у приватне життя дитини, яке матиме негативні наслідки у майбутньому. Відповідачкою не доведено, що після розлучення вона намагалася з достатньою увагою пояснити дитині, що розлучення та непорозуміння між батьками не є її провиною, що вона залишиться їхньою улюбленицею, що мати схвалює її спілкування з батьком. Відповідачкою не надано доказів своєчасного звернення матері до дитячого психолога, задля уникнення можливих негативних наслідків стресу у дитини після розлучення батьків. Доводи відповідачки, що батько не цікавиться життям дитини не ґрунтуються на фактах, а саме відвідування ним шкоди, заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав, звернення до суду з цим позовом. Вважає, що відповідачка ніколи не надавала значення інтересам та почуттям позивача, знехтувала його батьківськими правами задля свого особистого життя. Від відповідача [PERSON] , в особі представника [PERSON] , до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказала, що жодні подані позивачем документи не підтверджують факт наявності перешкод у спілкуванні з дитиною. Подану копію відповіді з ХЗОШ № 58 прохає не брати до уваги як доказ, оскільки він поданий з порушенням норм УПК України. Звертає увагу, що ані позивач, ані його представник не зверталися до відповідачки з метою мирного врегулювання спору, комунікації між сторонами та зустрічей із дитиною. Тому вважає, що метою спору є існування відкритого судового провадження. Дії, які вчиняються позивачем не відносяться до виховання дитини, забезпечення її духовного та фізичного розвитку. Прохала відмовити у позові. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24 січня 2022 року закрито підготовче провадження по справі, викликано свідків. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Андрієнко Г.В. від 27 лютого 2023 року справу прийнято до провадження на підставі розпорядження голови Верховного Суду № 2/0/9/-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану». Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2023 року скасовано, справу направлено до Октябрського районного суду м.Полтави для продовження розгляду. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2023 року витребувано докази по справі, а саме з Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради належним чином засвідчені копії матеріалів, які були розглянуті 02.11.2021 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради з питання щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та належним чином засвідчені копії протоколів засідання Комісії. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18 січня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Гадяцької міської ради, доручено виготовити висновок щодо можливих способів участі [PERSON] у спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Савченко Л.І. від 12 квітня 2024 року справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024 року. Призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2024 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, вжито заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання [PERSON] надавати можливість спілкуватися дитині [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , визначивши час спілкування [PERSON] з його донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом застосування будь-яких доступних каналів телекомунікаційного зв`язку Viber, Telegram, WhatsApp кожної середи з 19:00 до 20:00, кожної суботи та неділі з урахування графіку та режиму дня дитини до ухвалення рішення суду у справі № 643/15931/21 та набранням ним законної сили . Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року поновлено строк для подання доказів представнику відповідача та представнику позивача, приєднано докази по справі, задоволено клопотання про опитування малолітньої [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні, закрито підготовче провадження по справі. Від сторін надійшли заяви про залишення без розгляду задоволених раніше клопотань про виклик свідків. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дуже любить свою доньку, хоче з нею спілкуватися та приймати участь у її вихованні та житті. Протягом сімейного життя він весь час працював, щоб забезпечити сім`ю, тому йому було дуже боляче, коли дружина від нього пішла до іншого чоловіка. Після розлучення вона обіцяла, що буде давати дитину, але всіляко намагалася зробити, що у неї є якісь справи. Він надсилав аліменти, але вона їх не отримувала, прохала залишити дитину в спокої. Вважає, що все залежить від відповідачки, вона має великий вплив на дитину, а він хоче з нею спілкуватися. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, прохала його задовольнити. Прохала врахувати, що на дитину має вплив мати та її батьки. Саме створення нової сім`ї відповідачкою, негативні емоції, неповага до позивача стали підставою для появи позову про позбавлення батьківських прав. Позивач завжди діяв в якнайкращих інтересах дитини, не здійснював публічних сварок, не викликав уповноважених органів для того, щоб відповідач все таки виконала обіцянки і після адаптації дитини надала можливість йому бачитися з донькою, що врешті призвело до віддалення дитини. [PERSON] начебто і не заперечує проти спілкування дитини з батьком, але в той же час їй все рівно як здійснюється зв`язок з батьком. Позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов та запереченнях. Додатково вказала, що після того, як вона з позивачем не проживали разом, батько приїжджав до дитини в м.Гадяч у квітні 2017 року, потім ще двічі. Дитина до нього ніяк не відносилася, постояла півгодини на вулиці та пішла додому. Позивач жодного разу не телефонував та не попереджав, що приїде. Коли вони повернулися до Харкова, дитина пішла в садочок, він їй не телефонував. Про те, що повернулася, не говорила. Заперечує, що забороняла позивачу бачитися з дитиною. Вона з ним не спілкується, так як не хоче. На стягнення аліментів не подавала, а надіслані позивачем кошти не отримує. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні прохала у задоволенні позову відмовити, вказала, що позовна заява не була уточнена, враховуючи сьогоднішні реалії, задоволення заяви не буде забезпечувати інтереси дитини. Вказала, що у справі немає інформації, де позивач працює, проживає. Дитина з ним не хоче спілкуватися, перешкод відповідачка у цьому йому не чинить, а позивач цього не довів. Цей спір побудований на позові про позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні у присутності представника органу опіки та піклування Гадяцької міської ради Ясницької І.В. була заслухана думка малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що на даний час навчається у Гадяцькому ліцеї № 2, в 5 класі. Живе у бабусі з дідусем та мамою в м.Гадяч з початку війни з 2022 року. Займається повітряною гімнастикою та виготовлення паперових драконів. Знає, що опитують її у суді про її біологічного батька, вона так його називає, оскільки не любить. Він не згадував про неї 7 років, а в цьому році об`явився. У них була зустріч, неприємна для неї, вона посиділа пару хвилин, обернувшись спиною. Вона спитала у мами чи можна їй вийти до уроків та пішла. Татом його не називає, так як він її не любив. Мама розповідала, що він лицемірний. Говорила, що як будеш обирати собі хлопця, вона скаже чи такий він, так як вона зрозуміла свою помилку як одружилася. Спілкуватися з ним вона не хоче, так як у неї є рідний батько, який її любить. З ними він не проживає, так як живе за кордоном. Шанс батькові давати не буде, так як він не спілкувався з нею 7 років, вона була йому не потрібна. Представник Служби у справах дітей Гадяцької міської ради Ясницька І.І. у судовому засіданні підтвердила, що дитина не змінила свою думку, як і під час бесіди у Службі у справах дітей. Пояснення дає вільно, але не заперечує, що бабуся має вплив на дитину. 31 січня 2025 року від представника Служби у справах дітей Гадяцької міської ради Панасенко О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (том 3 а.с.150). Суд, заслухавши учасників справи, думку малолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами був укладений шлюб 31.08.2013 року, який розірвано рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19.06.2017 року (том 1 а.с.18-19). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 лютого 2014 року виданим Відділом РАЦС по місту Харкову РС Харківського УЮ, а/з225 (том 1 а.с.17). Позивач [PERSON] з 14.11.2018 року проживає за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с.11), у квартирі, яка належить його матері [PERSON] (а.с.20, 22). Відповідач [PERSON] з донькою [PERSON] також були зареєстровані за цією, а з 08.05.2020 року та 20.05.2020 року відповідно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с.15-16). Після розірвання шлюбу [PERSON] з дитиною деякий час проживали у м.Гадяч у батьків відповідачки, потім повернулися до м.Харків, а з лютого 2022 року проживають знову у м.Гадяч. З листа начальника Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 01.09.2021 року слідує, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , за час проживання характеризується задовільно, у відношенні до нього скарг немає, за місцем мешкання не конфліктує (том 1 а.с.26). Згідно повідомлення завідувача КЗ «Дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок) № 55 Харківської міської ради» від 31.05.2021, [PERSON] з 05.09.2017 по 31.07.2018 у дитячому садку не з`являвся, не відвідував батьківські збори, не брав участі у заходах, які проводилися дошкільним закладом. За весь період навчання не звертався до вихователя та до завідувача з приводу успішності та розвитку дитини (том 1 а.с.55). З довідки виданої Дошкільним навчальним закладом № 10 «Казка» Гадяцької міської ради від 28.04.2021 року слідує, що [PERSON] дійсно була вихованкою ЗДО № 10 «Казка», батько дитини [PERSON] з 2018 року до 2020 року жодного разу не був у садочку, не цікавився життям доньки, не брав участі у батьківських зборах (том 1 а.с.58). На звернення [PERSON] від 10.09.2021 року, директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 58 14.09.2021 року повідомлено, що коли він прийшов до школи 03.09.2021 року під час 2-го уроку, заступник директора з виховної роботи намагалася дати йому можливість поспілкуватися з класним керівником та його донькою, але не змогла цього зробити, так як класний кабінет був зачинений, а вчитель не відповідала на дзвінки телефону. Йому порадили прийти до школи після закінчення занять у 2-В класі. Того ж дня о 13.00 він зустрівся з класним керівником та його повідомили, що мати забрала дитину до закінчення занять за сімейними обставинами. В подальшому, після його ідентифікації як батька дитини, ніяких перешкод у спілкування з донькою в ХЗОШ № 58 не може бути. Повідомлено, що уроки у дитини закінчуються о 13.00, після цього вона залишається в групі продовженого дня до 17.00, з якої її забирає мати або [PERSON] , відповідно до заяви матері (том 1 а.с.82). За звернення [PERSON] було проведено психологічне дослідження [PERSON] , [INFO] , та виготовлений Психологічний висновок від 30.09.2021 року, згідно якого [PERSON] не включає біологічного батька до кола сім`ї та найближчого оточення, не визнає його батьківську роль. Дитина не позиціонує біологічного батька як найріднішу особу, що надає їй почуття захищеності, спокою та безпеки. Не потребує емоційного та фізичного контакту з ним. На адресу батька [PERSON] були обрану лише недивні висловлювання. Батько для дитини це фігура, яка викликає страх та бажання дистанціюватися, бо він є у очах дитини потенційною загрозою її благополуччю та можливою причиною розлучення з матір`ю (том 1 а.с.66-68). З довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 17.12.2021 року № 3039 слідує, що [PERSON] на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває (том 1 а.с.128). Згідно з Сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду від 12.12.2021 року, у [PERSON] ознаки наркологічного захворювання відсутні (том 1 а.с.129). Відповідно до Довідки ПП «Український ресорсний центр» від 13.12.2021 року № 13/12, [PERSON] дійсно працює з 01 листопада 2021 року за основним місцем роботи та займає посаду Слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів (том 1 ас.131), характеризується позитивно (том 1 а.с.132), отримує доходи (том 1 а.с.133). З Акту обстеження умов проживання [PERSON] від 29.10.2021 року слідує, що за місцем проживання позивача створені необхідні умови для тимчасового перебування дитини (том 2 а.с.107). З переписки сторін через смс-повідомлення вбачається, що [PERSON] цікавився справами та місце знаходження доньки 25.02.2022, 27.02.2022, 01.03.2022, вітав дитину з Днем народження 22.01.2023 (том 3 а.с.20-21). Згідно квитанцій від 30.08.2023, 04.10.2023, 10.11.2023, 15.12.2023, 16.01.2024, 15.02.2023, 11.03.2024, 18.05.2024, 09.07.2024, 23.08.2024 пересилав кошти у сумі 2000 грн., 3000 грн., 3000 грн., 3000 грн., 3000 грн., 3000 грн., 3000 грн., 3000 грн., 3000 грн., 4800 грн. відповідно (том 3 а.с.22-40). Однак [PERSON] вказані кошти умисно не отримувала. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , № 600 від 04.11.2021 року, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає недоцільним встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (том 1 а.с.110-111). 07 червня 2024 року до суду надійшло клопотання представника Служби у справах дітей Гадяцької міської ради Панасенко О.В. про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Також повідомила, що [PERSON] до служби не звертався, тому надати висновок щодо можливих способів участі [PERSON] у спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] , немає можливості (том 2 а.с.193). 26 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання представника Служби у справах дітей Гадяцької міської ради Панасенко О.В. про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Також повідомила, що надати висновок щодо можливих способів участі [PERSON] у спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] , немає можливості, так як [PERSON] 22 серпня 2024 року не з`явився на запрошення служби для проведення бесіди з дочкою [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , надавши копію повістки про проходження ВЛК (том 2 а.с.211-212). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята\~статті 7 СК України). Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою\~статті 7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного (сімейного) права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; перевага балансу інтересів; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. За\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієїКонвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду\~від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі№ 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша\~статті 151 СК України). Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу Українивстановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі\~ст.\~142\~СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Статтею 150\~СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159\~СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач вказує, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, налаштовуючи дитину проти нього. Судом встановлено, що відповідачці байдуже, чи буде дитина спілкуватися з батьком, матеріальної допомоги від нього отримувати не бажає, не сприяє відновленню контактів дитини з батьком. Із зібраних у справі доказів, зокрема, заслуханої думки дитини, вбачається, що на неї мають вплив мати та бабуся, з якими вона проживає. Мама негативно висловлювалася про батька, говорила малолітній дитині, що він лицемір, що вона буде радити їй, якого хлопця обирати, оскільки сама зробила помилку, вийшовши заміж за батька, чим сформувала у дитини неприязне відношення до батька. Судом встановлено, що батько деякий час не приймав активної участі у вихованні доньки через різні фактори, однак на даний час наполягає на своєму бажанні приймати участь у житті дитини. Таким чином, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, формуючи у дитини негативне враження про батька, у зв`язку з чим дитина не хоче з ним зустрічатися, спілкуватися по телефону. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині є доведеними. Позовні вимоги щодо визначення порядку участі у вихованні з дитиною (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга\~статті 159 СК України), суд вважає за необхідне задовольнити частково, враховуючи, що змінилися обставини з часу звернення до суду з позовом, а саме зміна місця проживання дитини, вік дитини, введення в Україні воєнного стану Указом Президента України № 64/22 від 24.02.2022 з подальшим його продовженням. Суд вважає за можливе в інтересах дитини встановити [PERSON] наступний порядок участі у вихованні доньки: кожної другої суботи з 12.00 по 20.00 без присутності матері, з правом забирати доньку з навчального закладу чи за місцем проживання, без обмеження адреси прогулянок, з відвідуванням дитячих закладів та місця дозвілля, проведення відпочинку, враховуючи бажання та за згодою дитини [PERSON] , [INFO] ; два рази на місяць забирати доньку до свого місця проживання без присутності матері з 12.00 суботи до 18.00 наступного дня (неділі), враховуючи бажання дитини [PERSON] , [INFO] , та за її згодою; спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, без обмеження у часі; у свята, у період хвороби дитини безперешкодне відвідування безпосередньо за місцем її фактичного знаходження. Суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про недоцільність встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки він не є обґрунтованим та мотивованим, у ньому лише викладені факти щодо перебування сторін у шлюбі, наявність у них спільної дитини, результати обстеження місця проживання, наявність відкритого судового провадження по справі про позбавлення батьківських прав. Обгрунтування та мотивації недоцільності участі батька у вихованні дитини у висновку не викладено. Неможливість надання висновку щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , Службою у справах дітей Гадяцької міської ради зумовлена неявкою [PERSON] до Служби з поважних причин, а саме проходженням ВЛК. Пояснень щодо неможливості повторного виклику [PERSON] до Служби повідомлення останньої не містить. З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими частково у редакції, викладеній в мотивувальній частині.

Outcome: partial