Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини посилаючись на те, що він зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Його батьки [PERSON] та [PERSON] проживають з 1995 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 30.07.2008 року вони усиновили його, однак оскільки батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, то запис про батька зазначений зі слів матері. [INFO] помер його дід [PERSON] (батько [PERSON] ), після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки. Він в шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Масловської І.Ю. із заявою про прийняття спадщини. Дружина померлого [PERSON] та онук померлого [PERSON] написали відмову від прийняття спадщини. На підставі заяв було заведено спадкову справу. 17.10.2024 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють родинні стосунки між спадкодавцем та спадкоємцем. Він з 2008 року (з моменту усиновлення) фактично проживав однією сім`єю з [PERSON] в будинку [ADDRESS] . На даний час він також продовжує проживати за вказаною адресою. З моменту усиновлення [PERSON] сприймав його як рідного онука, завжди допомагав у його вихованні, давав йому кишенькові кошти, купував подарунки, солодощі, одяг. Він також доглядав за дідом, допомагав по господарству та на городі, купував ліки та продукти харчування. Вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. А тому просив встановити факт його проживання із покійним [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з [INFO] по день смерті останнього [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 лютого 2025 року відкрито провадження по справі. Заявник в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти задоволення вимог заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані заявником документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і встановлення фактупроживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд прийшов до висновку, що факти, викладені в заяві знайшли своє повне підтвердження дослідженими по справі доказами, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] народився заявник [PERSON] , а [INFO] його усиновила [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про усиновлення та копією свідоцтва про народження (а.с.6-7). [PERSON] та [PERSON] проживали з 1995 року без реєстрації шлюбу, тому в свідоцтві про народження заявника [PERSON] батько записаний зі слів матері. Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.8), його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після його смерті приватним нотаріусом [PERSON] заведено спадкову справу, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11). Заявник [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину законом, однак постановою приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Масловської І.Ю. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю можливості встановлення родинних стосунків (а.с.12-13). Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду №644/6274/16-ц від 22.08.2018 року та в постановах Верховного Суду №461/4689/15-ц від 21.03.2019 року, №520/8495/17 від10.10.2019 року, №712/1294/17 від 17.10.2019 року, №186/421/17 від 09.01.2020 року, №346/5702/18 від 09.06.2021 року. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживають з спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Як встановлено судом, заявник [PERSON] та померлий [PERSON] проживали однією сім`єю в будинку [ADDRESS] з 2008 року по день смерті, що підтверджується довідкою №2 від 02.01.2025 року, виданою виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області (а.с.14). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №4 від 02.01.2025 року (а.с.15), заявник [PERSON] проживає за вищезазначеною адресою без реєстрації. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-26), заявник [PERSON] з 2008 року проживав однією сім`єю з [PERSON] , який вчив заявника майструвати, водив його на риболовлю, купував солодощі та одяг. Заявник завжди допомагав [PERSON] поратися по господарству та на городі, купував продукти та ліки. Між ними були хороші сімейні відносини, вони вели спільне господарство. Крім того, факт проживання однією сім`єю заявника та померлого [PERSON] з 2008 року також підтверджується фотознімками (а.с.27-31). У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд вважає, що встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років заявника [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить право заявника на оформлення спадщини після його смерті. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, за можливе встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , більше п`яти років до часу відкриття спадщини, починаючи з 30 липня 2008 року по день смерті [PERSON] , за адресою [ADDRESS] ,задовольнивши вимоги заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved