Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

28.02.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 10.11.2021 між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим станом на 30.01.2025 утворилась заборгованість в загальній сумі 48\~194,80грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 39\~737,97грн., заборгованості за простроченими відсотками 8456,83грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн.\~ \~ Ухвалою суду від 07.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує, просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Крім того , просить розстрочити йому виконання рішення суду у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, що ускладнює виконання рішення суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634\~ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.\~Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610,611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.\~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Суд встановив, що між сторонами 10.11.2021 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту (до 200000,00грн) на картковий\~рахунок з\~використанням платіжної\~картки «Універсальна»,з кінцем строком повернення, що відповідає строку дії картки (12 місяців з пролонгацією), зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 42,0% річних, у раз прострочення 84,0% річних. Вказаний кредитний договір є договором приєднання і складається із Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] , особисто підписавши Заяву, Умови та правила надання банківських послуг, прийняв на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, зокрема, здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним обов`язковими щомісячними платежами мінімальний розмір обов`язкового платежу становить 5% від заборгованості, але не менше 100,00грн. щомісячно, у разі прострочення 10% від заборгованості, але не менше 100,00грн. щомісячно. Згідно з випискою з банківського рахунку та розрахунком заборгованості відповідач активно користувався кредитними коштами, але несвоєчасно та не в повному розмірі здійснював їх повернення та сплату процентів, у зв`язку з чим станом на 30.01.2025 утворилась заборгованість в загальному розмірі 48\~194,80грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 39\~737,97грн., заборгованості за простроченими процентами 8456,83грн. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з п.1 ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. В даному випадку, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. \~ \~ \~ \~ Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений письмовим документом і підписаний сторонами. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору та його чинність, як і факт отримання кредитних коштів, користування ними, часткове їх повернення, виникнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі відповідач [PERSON] не оспорював. У зв`язку з цим, ці обставини в силу ст.82 ЦПК України не підлягають окремому доведенню. Таким чином,\~позов АТ\~КБ «ПриватБанк» слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача 50% понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20грн., а інші 50% - повернути позивачу з державного бюджету. Вирішуючи заяву відповідача [PERSON] про розстрочку виконання рішення суду, суд виходить з такого. Відповідно до п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення суду також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення; Згідно зі ст.124,129 Конституції України, ст.18 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з ч.1 ст.33 вказаного Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Відповідно до\~ст.435\~ЦПК України\~за заявою\~сторони суд,\~який розглядав\~справу як\~суд першої\~інстанції,\~може відстрочити\~або розстрочити\~виконання рішення. Підставою\~для цього\~є обставини,\~що істотно\~ускладнюють виконання\~рішення або\~роблять його\~неможливим. Вирішуючи\~питання про\~відстрочення чи\~розстрочення виконання\~судового рішення,\~суд також\~враховує: 1)\~ступінь вини\~відповідача у\~виникненні спору; 2)\~щодо фізичної\~особи -\~тяжке захворювання\~її самої\~або членів\~її сім`ї,\~її матеріальний\~стан; 3)\~стихійне лихо,\~інші надзвичайні\~події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Так, суд враховує, що відповідач [PERSON] розлучений, має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є дитиною-інвалідом, самостійно виховує та утримує дитину, офіційно не працевлаштований, єдиним офіційним доходом родини в 2024 році була соціальна допомога на дитину-інваліда. Крім того, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. в Україні з 24.02.2022р. введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією рф, який діє до теперішнього часу. Листом №2024/02.0-7.1\~від 28.02.2022р. Торгово-промислова\~палата України\~засвідчила,\~що військова\~агресія рф\~проти України\~є форс-мажорною\~обставиною (обставиною\~непереборної сили,\~яка об`єктивно унеможливлює належне виконання зобов`язань за укладеними договорами тощо). Виходячи із\~завдань цивільного\~судочинства,\~принципів верховенства\~права,\~справедливості,\~пропорційності,\~оцінивши повідомлені\~відповідачем [PERSON] \~обставини \~скрутне матеріальне\~становище,\~враховуючи розмір\~заборгованості,\~підстави та\~період її\~виникнення,\~загальну економічну\~ситуацію в\~країні,\~в т.ч.\~пов`язану із\~воєнним станом\~в Україні,\~суд вважає\~їх такими,\~що істотно\~ускладнюють виконання\~судового рішення,\~у зв`язку\~з чим\~заяву відповідача\~ [PERSON] \~слід задовольнити\~та розстрочити\~йому виконання\~цього рішення\~суду на\~12\~(дванадцять)\~місяців з дня ухвалення такого рішення шляхом погашення заборгованості щомісячно рівними частинами по 4117,17грн, виходячи із загальної суми коштів, які підлягають стягненню на користь позивача, - 49\~406,00грн (загальна сума заборгованості 48\~194,80грн.\~+\~судовий збір\~1211,20грн)\~

Outcome: approved