Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив: -змінити розмір аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.04.2019 року у справі №686/7160/19 та стягувати з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) останньої щомісячно; -стягнути з [PERSON] на його користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 17\~786,90 гривень та 1\~148,81 гривень інфляційних втрат за період з 01.01.2024 року по 14.10.2024 року; -стягнути з [PERSON] на його користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 27\~792,00 гривень та 1\~795,01 гривень інфляційних втра за період з 01.01.2024 року по 14.10.2024 рік. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.09.2001 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. У вказаному шлюбі в них з відповідачкою народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося та рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.04.2018 року їх шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з ним. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.04.2019 року у справі №686/7160/19 з [PERSON] на його користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] були стягнуті аліменти у загальному розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 18.03.2019 року та до повноліття дітей. Після досягнення старшим сином [PERSON] повноліття він продовжив утримувати сина, оскільки той продовжив навчатися у зв`язку із чим потребував матеріальної допомоги. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2020 року у справі №686/16313/20 з [PERSON] на його користь, на утримання повнолітнього сина [PERSON] були стягнуті аліменти у розмір частки заробітку (доходу) останньої починаючи з дня набрання чинності вказаним рішенням і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж досягнення ним 23 років. Вказані рішення суду щодо сплати аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки від заробітку (з урахуванням виключення частки, яка припадала на сина [PERSON] після досягнення ним повноліття) (виконавче провадження №59231966) та на утримання сина [PERSON] на період його навчання (ВП №65592363) [PERSON] належним чином не виконувала. Згідно довідок, які видані Другом відділом ДВС у м. Хмельницькому заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №59231966 (на утримання сина [PERSON] ) за період з 01.01.2024 року становить 17\~786,90 гривень, а у виконавчому провадженні № 65592363 (на утримання сина [PERSON] ) 27\~792,00 гривень. Зазначив, що після досягнення старшою дитиною сином [PERSON] повноліття, розмір аліментів, який стягується на утримання іншого неповнолітнього сина [PERSON] склав 1/6 частку від заробітку відповідями (вказаний розмір був визначений державним виконавцем з вируванням частки, яка припадала на сина [PERSON] ). Такий розмір аліментів є замалим, не відповідає мінімально гарантованому рівню забезпечення дитини у віці від 6 до 18 років та не може забезпечити його гармонійний розвиток. З огляду на викладене вважав, що належний розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] та який би забезпечував мінімальні потреби дитини у розвитку має становити частку від заробітку останньої. Крім того, оскільки відповідачка належним чином не виконувала рішення суду по сплаті аліментів як на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , так і на повнолітнього сина [PERSON] остання зобов`язана сплатити неустойку (пеню) за весь період прострочення. Розмір неустойки за прострочення сплати аліментів у виконавчому провадженні №59231966 за період 287 календарних днів становить 91\~672,33 гривень, а у виконавчому провадженні №65592363 173\~483,80 гривень, проте такий розмір не може перевищувати 100% заборгованості. Крім того, у зв`язку із знеціненням гривні відповідачка зобов`язана сплатити за вказаний період інфляційні втрати, які у виконавчому провадженні №59231966 становлять 1\~148,81 гривень, а у виконавчому провадженні №65592363 1\~795,01 гривень. У поданому відзиві відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволені. Зазначила, що дійсно з 02.09.2001 року вона перебувала з позивачем у зареєстрованому шлюбу. У вказаному шлюбі в них народилося двоє дітей: сини [PERSON] та [PERSON] . Сімейне життя з позивачем не склалося та за рішенням суду від 22.05.2018 року їх шлюб був розірваний. Зазначила, що твердження позивача про те, що в період шлюбу вона взяла у борг на особисті потреби грошові кошти, не відповідають дійсності. Так, дійсно у період шлюбу вона брала у борг грошові кошти, проте виключено на потреби родини. При цьому саме за пропозицією позивача вона вимушена була виїхати на заробітки до іншої країни аби погасити наявні борги. Просила врахувати, що вона ніколи не ухилялася від виховання дітей, та навіть перебуваючи за кордоном намагалася підтримувати з ними спілкування надавала їм матеріальну допомогу (старшому сину придбала ноутбук для навчання, а молодшому електросамокат). Просила врахувати, що перебуваючи за кордоном вона тяжко працює, винаймає житло, оплачує комунальні послуги та майже решту всіх зароблених коштів перераховує дітям. Крім того, за рішенням суду з неї стягнуті на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частки від доходів на період його навчання. З огляду на викладене вважала, що підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з неї на утримання сина [PERSON] з 1/6 до частики її заробітку не має. Позивачем не доведено факт зміни її матеріального стану в сторону покращення. Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати аліментів зазначила, що такі вимоги є безпідставними, оскільки положення ст.625 ЦК України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача подала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2018 року (справа №686/3454/18) шлюб, зареєстрований Пироговецькою сільською радою Хмельницького району 02.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.04.2019 року (справа №686/7160/19) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 року і до повноліття дітей. Вказане рішення набуло чинності та 28.05.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом був виданий відповідний виконавчий лист №686/7160/19, який був звернутий до примусового виконання та на його підставі постановою державного виконавця Другого відділу ДВС міста Хмельницького від 30.05.2019 року було відкрито виконавче провадження №59231966. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2020 року (справа №686/17804/20) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 20\~383,60 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за період з березня 2019 року по 10 липня 2020 року включено. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2020 року (справа №686/16313/20) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Вказане рішення набуло чинності та 19.01.2021 року Хмельницьким міськрайонним судом був виданий відповідний виконавчий лист, який був звернутий до примусового виконання та на його підставі постановою державного виконавця Другого відділу ДВС міста Хмельницького від 16.06.2021 року було відкрито виконавче провадження №65592363. Згідно довідки №96409 від 11.10.2024 року, яка видана Другим відділом ДВС у місті Хмельницькому за період з 01.01.2024 року по 01.09.2024 рік заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа №686/16313/20 становить 27\~792,00 гривень. Згідно довідки №96409 від 11.10.2024 року, яка видана Другим відділом ДВС у місті Хмельницькому за період з 01.01.2024 року по 10.10.2024 рік заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа №686/7160/19 становить 17\~786,90 гривень. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Щодо зміни розміру аліментів. Приписами статті 51 Конституції України, ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень частин 1 та 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є незмінним та у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів той з батьків, з яким проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже при вирішенні питання щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів з`ясуванню підлягає чи змінився матеріальний і сімейний стан, стан здоров`я як платника, так і стягувача аліментів, дитини, на користь якої присуджені аліменти, у порівнянні із станом, який існував на момент призначення таких аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач та його представник не надали доказів відповідних змін матеріального становища відповідача в сторону поліпшення з часу ухвалення попереднім рішенням суду, яким був визначений розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Сам по собі факт, що станом на даний час на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/6 частки доходу відповідачки, не є підставою для збільшення такого розміру, оскільки по суті такий розмір був визначений судом з урахуванням обов`язку відповідача утримувати ще одну дитину сина [PERSON] . При цьому суд звертає свою увагу на те, що після досягнення старшою дитиною [PERSON] повноліття за рішенням суду з відповідачки на користь позивача на утримання цієї дитини на період її навчання стягнуто аліменти у розмірі частки від доходу. Щодо стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідно до статті 195 СК України\~заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору\~судом. Як передбачено\~статтею 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що одним із основних обов`язків батьків є матеріальне утримання дитини, тобто забезпечення дитини мінімально необхідними благами, які необхідні для її життя та виховання. У разі ухилення батьків від виконання зобов`язання утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття суд може присудити з них на користь іншого з батьків або законного представника, з яким проживає дитина, кошти на її утримання (аліменти). У разі виникнення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), виконавець обчислює її розмір виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Один із батьків, із якого присуджені аліменти, зобов`язаний сплачувати їх, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до боржника передбаченої законом відповідальності. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2021 року у справі №636/3546/17). Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 1 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Зібрані докази вказують на те, що у період з 01 вересня 2024 року по 30 вересня 2024 рік (період заявлених позовних вимог щодо сплати неустойки) [PERSON] не виконувала належним чином рішення суду про стягнення аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] . За цей період на утримання сина [PERSON] було нараховано до сплати 27\~792,00 гривень аліментів, з яких сплачено 0,00 гривень, а на утримання сина [PERSON] було нараховано 17786,90 гривень, з яких сплачено 0,00 гривень. Вказана заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, яка була обізнана про свій обов`язок сплачувати аліменти, знала про відкриті виконавчі провадження, проте своєчасно та у повному обсязі визначений розмір аліментів не сплачувала. З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки зі сплати аліментів є обґрунтованими. Щодо розміру пені, яка підлягає до стягнення суд зазначає наступне. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1 ст.196 СК України). Сторони не оспорюють розмір нарахованих державним виконавцем аліментів, а з урахуванням термінів їх сплати та порядку їх зарахування, в період з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2024 рік розмір пені складає за прострочення спалити аліментів на утримання [PERSON] 27\~792,00 гривень 100% заборгованості по аліментам, який існував на той період та 17\~786,90 гривень - 100% заборгованості по аліментам на утримання [PERSON] , який існував на той період. Щодо вимог про стягнення з відповідачки інфляційних втрат за період прострочення сплати аліментів суд зазначає, до правовідносини сторін у даній справі регулюються нормами Сімейного кодексу України, до яких положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо відповідальності у випадку порушення грошового зобов`язання, не застосовуються. Сімейний кодекс України, який є спеціальним законом, чітко встановив відповідальність за несплату аліментів у вигляді пені (ст. 196 СК України). З огляду на викладене підстав для стягнення з відповідачки інфляційних втрат за несвоєчасну сплату аліментів не має. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 1137,71 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial