Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 11.10.2023 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №76842431. Даний договір укладений у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. Також, 11.10.2023 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №4941126. 14.06.2021 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.04.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №76842431 у розмірі 25143,75 грн., з яких 6412,50 грн. - заборгованість за основним боргом, 18731,25 грн. - заборгованість за відсотками, та за Договором позики №4941126 у розмірі 20081,79 грн., з яких 6000 грн. - заборгованість за основним боргом, 14081,79 грн. - заборгованість за відсотками Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 45225,54 грн. та судові витрати у справі. 1.2. Представник відповідача адвокат Василець М.С. подала до суду додаткові пояснення у справі, згідно яких [PERSON] позовні вимоги не визнає. У поясненнях вказує, що позивачем не надано до позовної заяви жодних належних доказів підписання відповідачем договору позики, перерахування коштів та отримання відповідачем позики, а наданий розрахунок заборгованості не містить ані підписів первісних кредиторів, а ні підписів позивача. Крім того зазначає, що відповідач є військовослужбовцем і на нього поширюється дія ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому він звільнений від сплати відсотків за користування кредитом. Також вказує, що на момент укладення Договору факторингу боргові зобов`язання [PERSON] ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цими договорами. Тому вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. 1.3. Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій вказує, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Доказів протилежного відзив на позовну заяву не містить. Перерахування коштів за укладеними договорами було здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази здійснюються виключно у безготівковій формі. Щодо договору факторингу зазначає, що такий укладений у відповідності до вимог чинного законодавства. Щодо звільнення від сплати відсотків вказує, що відповідач зобов`язаний був звернутися до відділення відповідної фінансової установи та надати відповідні підтверджуючі документи, що він являється військовослужбовцем для призупинення нарахування відсотків за користування кредитом, однак останній таких дій не вчинив, тому нарахування відсотків здійснювалося відповідно до умов договору. Тому вважають позовні вимоги обґрунтованими, просять задовольнити позов. 1.4 Представник відповідача адвокат Василець М.С. подала до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких вважає, що оскільки позивачем не було надано жодного первинного бухгалтерського документу, відсутня можливість встановити існування заборгованості та можливий розмір такої заборгованості. На підтвердження заборгованості позивачем надано лише розрахунок заборгованості, який не є первинним документом. Крім того, зазначає, що позивач нараховує відсотки навіть після спливу строку кредитування. Тому просить у позові відмовити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 17.10.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 13.01.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи з викликом сторін. Крім того вказаною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві та у запереченнях на відзив. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, наявний відзив, додаткових заяв та клопотань до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 11.10.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Договір позики №76842431, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 9000 грн. Строк кредитування 30 днів (п.2.1-2.2 Договору). Згідно п. 2.3 Договору процентна ставка фіксована та складає 2,5% від суми кредиту за кожен день користування. Згідно п. 4 Договору проценти нараховуються щоденно до повного погашення заборгованості, але не довше 90 днів зі спливу первісного строку користування позикою (а.с.8-9). Згідно Додатку №1 до Договору позики, сторонами погоджено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 11362,50 грн., з яких 9000 - сума кредиту за договором та 2362,50 грн. - проценти (а.с.10). Крім того, 11.10.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Договір позики №4941126 у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 6000 грн. Строк кредитування 30 днів (п.2.1-2.2 Договору). Згідно п. 2.3 Договору процентна ставка за перший день користування позикою становить 40,21%, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою - 0,01% базова процентна ставка становить 3% застосовується з другого дня користування позикою і до дати повернення позики. Згідно п. 4 Договору проценти нараховуються щоденно до повного погашення заборгованості, але не довше 90 днів зі спливу первісного строку користування позикою (а.с.12-14). Згідно Додатку №1 до Договору позики, сторонами визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.14 зворот). 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. 28.07.2021 та 11.04.2024 укладено Додаткові угоди до Договору факторингу №14/06/21 (а.с.17-20). Підписані сторонами та скріплені їх печатками Акти прийому - передачі Реєстру боржників №22 та №23 від 11.04.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.21.23). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 11.04.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №76842431 у розмірі 25 143,75 грн., з яких 6412,50 грн. - заборгованість за основним боргом та 18 731,25 грн. - заборгованість за відсотками, та за Договором позики №4941126 в розмірі 20 081,79 грн., з яких 6000 грн. - заборгованість за основним боргом та 14081,79 грн. - заборгованість за відсотками, (а.с.22,24). Розрахунок заборгованості за Договором позики №76842431 та за Договором позики №4941126 надано позивачем станом на 30.09.2024 за період з 11.04.2024 по 30.09.2024, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.11,16). Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, 22 липня 2022 року на підставі наказу прийнятий у Збройні Сили України на військову службу за контрактом. Згідно довідки в/ [NUMBER] №53/4053 від 29.11.2023 солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] (а.с.54-56). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 11.10.2023 Договору позики №76842431, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9000 грн. та Договору позики №4941126, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі. [PERSON] , будучи вільним в укладенні вказаних кредитних договорів, виборі контрагента та визначенні умов договорів, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за вказаним Договором, відповідачем не виконані. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту як за Договором №76842431, так і за Договором №4941126. Суд критично оцінює доводи відповідача викладені у відзиві, що Кредитний договір було укладено з порушенням вимог винного законодавства, оскільки такі не підтверджені жодними належними доказами. ТОВ «ФК «ЄАПБ» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про неналежне переуступлення права вимоги за договором факторингу та неправомірність здійснення відчуження права вимоги за зобов`язанням якого не існувало з огляду на наступне. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. З огляду на те, що укладений між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договір факторингу було пролонговано на підставі укладених додаткових угод до нього від 28.07.2021 та 11.04.2024, то на день укладення Договорів позики він був чинний і така обставина не може спонукати до висновку про недійсність передачі прав вимоги. Всупереч аргументам відповідача наявні в матеріалах справи Договір факторингу із витягами з реєстру прав вимоги підтверджують належне набуття позивачем права вимоги за укладеним з ним кредитним договором і сумнівів щодо цього не викликають. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками по Договору позики №76842431 та Договору позики №4941126 суд зазначає наступне. Відповідач є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою від №53/4053 від 29.11.2023, виданою в/ч [NUMBER] , проходить військову службу з 22.07.2022 по теперішній час, у зв`язку з чим, на нього поширюються пільги встановлені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відтак, у цій часині позовних вимог слід відмовити. У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 831,06 грн. (12412,50 х 3028 / 45225,54).

Outcome: partial