Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 03 жовтня 2017 року у Калинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що має спільну дитину від шлюбу [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Спору з відповідачем про місце проживання дитини немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з чоловіком різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси. Вони втратили почуття любові один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим вона наполягає на його розірванні. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19.03.2025 відкрито провадження за цим позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у справі призначено судове засідання на 11:30 год. 15.04.2025. До Калинівського районного суду Вінницької області 09.04.2025 надійшов відзив відповідача [PERSON] , згядно із яким відповідач погодився з позовними вимогами, просив їх задовільнити. У судове засідання, призначене на 15.04.2025, зявилися сторони. Позивач в судовому засіданні просила задоволити позов, заперечувала щодо надання строку на примирення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, на наданні строку на примирення не наполягав. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, заслухавши позиції сторін, приходить до наступних висновків. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03 жовтня 2017 року у Калинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Мають спільну дитину від шлюбу [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. У подружжя різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси. Вони втратили почуття любові один до одного, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. Подальше збереження шлюбу неможливе. Їх шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Виходячи з положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Позивач згідно наданих в судовому засіданні пояснень заперечує проти надання строку для примирення та збереження шлюбу, відповідач клопотань щодо надання строку для примирення не заявляв. Позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~211,20 грн., які просила стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1211,20 грн. Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ним стали віддалені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved