Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

У січні 2025 року адвокат Віхерко Н.О. в інтересах [PERSON] звернулась в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просить визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , а також на земельні ділянки за цією ж адресою площею 0,412 га, а саме: кадастровий номер 6824284700:02:002:0107 для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку площею 0,250 га, кадастровий номер 6824284700:02:002:0109 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1120 га, а також кадастровий номер 6824284700:02:002:0110 площею 0,0504 га розташовану в с. Махаринці Хмельницького району Хмельницької області. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вказаний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, членами якого станом на 15 квітня 1991 року були [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 вказаного будинку та зазначені земельні ділянки. Вказує, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна. Однак, оформити свої спадкові права на цей житловий будинок та земельні ділянки не може, оскільки будинок належав колгоспному двору, та крім того, державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №01551, виданий Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 12 вересня 1997 року на підставі рішення Коржівської сільської ради від 20 грудня 1996 року №15, тобто після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні її спадкових прав. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач - Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву, у якій розгляд справи просить проводити у відсутності представника, проти позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно відомостей погосподарської книги за 1991-1996 роки №1, с. Махаринці виконавчого комітету Староостропільської сільської ради від 29 лютого 2024 року домогосподарство, розташоване за адресою с. Махаринці (особовий рахунок [NUMBER] ) Хмельницького району рахувалось за [PERSON] , який був головою колгоспного двору, членом якого також була його дружина [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належать його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст. 13 цього ж Кодексу частки члена колгоспного двору встановлюються виходячи з рівності часток сіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частки зазначеного будинковолодіння. Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. [INFO] помер [PERSON] . 15 серпня 1997 року [PERSON] звернулась до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] 15 серпня 1997 року державний нотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори Козел О.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , що складається із сертифікату на право на земельну частку (пай). Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентарізаціїї» №1540 від 13 березня 2024 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстрований в реєстровій книзі №1 під номером №38 за [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданий виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів 04 вересня 1989 року. Крім того, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №01551, виданого Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району 12 вересня 1997 року на підставі рішення Коржівської сільської ради від 20 грудня 1996 року №15 [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,412 га, розташована на території Коржівської сільської ради народних депутатів в [ADDRESS] площею 0,25 га для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку та площею 0,162 га для підсобного господарства. Згідно витягів з Державного земельного кадастру земельні ділянки: кадастровий номер 6824284700:02:002:0110, для ведення особистого селянського господарства розташована в с. Махаринці Хмельницького району Хмельницької області площею 0,504 га, №6824284700:02:002:0107 для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку площею 0,25 га та № 6824284700:02:002:0109 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1120 га, розташовані за адресою [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі Державного акту від 12 вересня 1997 року серії ХМ 01551. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] 27 травня 1997 року; свідоцтвом про одруження позивачки; матеріалами спадкової справи №313/1997, заведеної 15 серпня 1997 року до майна померлого [INFO] [PERSON] ; копією Державного акту серії ХМ №01551; витягами з Державного земельного кадастру. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] , згідно записів у погосподарських книгах с. Махаринці виконавчого комітету Староостропільської сільської ради належав до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року його членом були [PERSON] та позивачка [PERSON] , [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , тому за нею слід визнати право власності в порядку спадкування на вказаний житловий будинок в цілому. Відповідно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 25 грудня 2024 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння, а також на земельні ділянки, які були належні [PERSON] згідно Державного акту на право власності на землю серії ХМ №01551, виданого Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району 12 вересня 1997 року на підставі рішення Коржівської сільської ради від 20 грудня 1996 року №15, оскільки вказаний державний акт був виданий після смерті [PERSON] . Ураховуючи, що рішення Коржівської сільської ради від 20 грудня 1996 року №15 про надання у приватну власність вказаних земельних ділянок [PERSON] було прийняте за життя [PERSON] , однак державний акт виданий 12 вересня 1997 року, тобто вже після його смерті, суд уважає, що вказані земельні ділянки були набуті ним на законних підставах. За таких обставин, за позивачкою, як єдиною спадкоємицею [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, яка належала йому на підставі вказаного Державного акту площею 0,412 га, а саме кадастровий номер 6824284700:02:002:0107 для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер 6824284700:02:002:0109 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1120 га та кадастровий номер 6824284700:02:002:0110 площею 0,0504, а тому її позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved