Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Короткий виклад\~позовних вимог\~та їх\~обґрунтування Виконувач обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області Пацкана Мирослава звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області збитки, спричинені внаслідок незаконного вилову риби в сумі 103229,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 03.07.2024 вироком суду [PERSON] визнано винним за ч.1 ст. 249 КК України. Згідно цього вироку суд встановив, що [PERSON] в період часу з 19:00 год. 27.04.2024 по 06:00 год. 28.04.2024, перебуваючи на водній поверхні Канівського водосховища річки Дніпро, поблизу села Хоцьки Бориспільського району на гумовому човні, використовуючи заборонені знаряддя лову, а саме: дві риболовні сітки, у період дії заборони на вилов водних біоресурсів (нерест), здійснив незаконний вилов риби виду «лящ» в кількості 44 штуки вартістю 1649,00 грн за одиницю та «карась сріблястий» в кількості 33 штуки вартістю 1581,00 грн за штуку. Такими діями [PERSON] заподіяв істотну шкоду державі в особі Циблівській сільській раді Бориспільського району Київської області на загальну суму 124729,00 грн. У відповідності до положень ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» Циблівська сільська рада Бориспільського району Київської області, як орган місцевого самоврядування, що діє в інтересах власності Українського народу, виступає від імені власника об`єктів водних біоресурсів (риби) внутрішньої водойми, що розміщена на території Циблівської територіальної громади. Тому завдану відповідачем шкоду прокурор просить стягнути на користь Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області. У позовні заяві вказано, що відповідач [PERSON] у 2024 році частково, на суму 21500,00 грн сплатив кошти до бюджету Циблівській сільській раді в рахунок відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову риби. Тому стягненню з відповідача підлягає невідшкодована частина майнової шкоди в розмірі 103229,00 грн (124729,00 грн 21500,00 грн). Посилається на положення Законів України «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», відповідно до яких громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України, у повному обсязі. Прокурор зазначив, що звертається до суду в межах повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції та у порядку ст. ст. 23,24 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України, оскільки державні органи, які за законом мають право на звернення до суду з відповідною позовною заявою в інтересах держави, проявили бездіяльність та на повідомлення прокурора про необхідність звернутись до суду з позовом про відшкодування збитків належним чином не відреагували. Завдана відповідачем шкода, заподіяна незаконним виловом рибних ресурсів, зачіпає не лише майнові та економічні інтереси держави, а й впливає на недофінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини, яка є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України. Як стверджує прокурор у контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не лише у захисті прав державних органів, а також у захисті прав та інтересів місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та спосіб, який віднесено до їх відання. Процесуальні рішення та дії у справі. Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження 21.02.2025. Відзив на позов не надав,\~інших заяв та клопотань від нього також не надходило. Зважаючи на відсутність відзиву на позов та клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд розглянув справу на підставі письмових матеріалів, поданих позивачем, як передбачено ч.5 ст. 279 ЦПК України Фактичні обставини та оцінка доказав, наданих позивачем. Згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.07.2024 у справі № 373/1381/24 [PERSON] в період часу з 19:00 год. 27 квітня 2024 року по 06:00 год. 28 квітня 2024 року, перебуваючи на водній поверхні Канівського водосховища річки Дніпро, поблизу села Хоцьки Бориспільського району Київської області, на гумовому човні марки «ELEMENT INFLATABLE BOATS», використовуючи заборонені знаряддя лову, а саме: дві риболовні сітки, у період дії заборони на вилов водних біоресурсів (нерест), умисно здійснив незаконний вилов риби виду «лящ» в кількості 44 штуки, «карась сріблястий» в кількості 33 штуки, чим заподіяв матеріальну шкоду Циблівській сільській раді на загальну суму 124729,00 грн. Вирок ухвалений на підставі Угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Вирок набрав законної сили 03.08.2024. Цим вироком [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а саме: у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду державним та суспільним інтересам, та призначено покарання у вигляді штрафу. Речові докази (предмет кримінального правопорушення): рибу лящ 44 шт. та карась сріблястий 33 шт. - звернуто в дохід держави. При ухваленні даного вироку судом не вирішувалося питання відшкодування шкоди потерпілій особі- Циблівській сільській раді Бориспільського району. Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/30862-ФХЕД від 03.06.2024, розмір шкоди, завданої водним біоресурсам України, внаслідок незаконного вилову живих водних біоресурсів, вилучених під час огляду місця події 28.04.2024, що мало місце Канівському водосховищі річка Дніпро неподалік с. Хоцьки Бориспільського району Київської області, а саме риби: лящ 44 шт., карась сріблястий 33 шт (усього 77 екз.) складає суму 124729,00 грн, що є фактичними (реальними) збитками, завданими вилученням перелічених водних біоресурсів з природного середовища. Листом від 08.01.2025 Сільський голова Циблівської сільської ради [PERSON] надав відповідь за запит прокурора, що на рахунки Циблівської сільської ради у 2024 році поступили кошти від [PERSON] за шкоду, завдану навколишньому природному середовищу у сумі 21500,00 грн. Циблівська сільська рада Бориспільського району листом від 08.01.2025, а також Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Держрибагенство) листом №1-8.4-9/188-25 від 13.01.2025; Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області листом № 2-729/227-25 від 03.02.2025 - повідомили прокурора про відсутність у них фінансової можливості на звернення до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями [PERSON] . Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання. Спірні правовідносини виникли із деліктного зобов`язання про відшкодування шкоди та регулюються нормами Цивільного кодексу України та спеціальним законодавством в сфері охорони навколишнього середовища та довкілля. Згідно зі\~ст.10\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.\~ Як слідує\~з\~положень\~ст.\~3\~Закону\~України\~«Про тваринний\~світ»\~об`єктами тваринного\~світу,\~на які\~поширюється дія\~цього Закону,\~є: дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. За змістом ч.2 ст. 63 цього Закону відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу; порушенні встановлених законодавством вимог щодо охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин. Відповідно до\~положень\~ст.ст.\~68,\~69\~Закону\~«Про\~охорону навколишнього\~природного\~середовища» застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно зі\~статтею 20\~Закону\~України\~«Про рибне\~господарство,\~промислове\~рибальство\~та охорону\~водних\~біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За правилами ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно вимог\~ч.1\~ст.\~1166\~ЦК\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору сторін, та висновки суду. Відповідно до\~положень ч.3,\~4\~ст.\~56\~ЦПК України\~у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. За правилами ч.ч.3,4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 24 Закону України про прокуратуру право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Відповідно до п. 4 Положення про Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, затвердженого постановою КМУ №895 від 30.09.2015, Держрибагенство відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України, а також контролює діяльність територіальних органів Держрибагенства. Згідно з\~підпунктом 1\~п.\~б)\~ст.\~33\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування» до\~відання виконавчих\~органів сільських,\~селищних,\~міських рад належать делеговані повноваження по здійсненню контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення. При поданні цього позову прокурором дотримані усі умови, передбачені ст.ст. 23,24 Закону України «Про прокуратуру» для звернення до суду в інтересах держави, оскільки уповноважений на це орган влади та орган місцевого самоврядування, самоусунулись від подання відповідного позову, що підтверджено письмовими матеріалами про вжиття прокурором відповідних заходів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У цій справі протиправність дій відповідача та їх наслідки встановлені вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.07.2024, яким [PERSON] засуджений за ч.1 ст. 249 КК України, а саме: за незаконне зайняття рибним добувним промислом на внутрішній водоймі (Канівському водосховищі річки Дніпро) в адміністративних межах Циблівської сільської ради Бориспільського району , що заподіяло істотну шкоду у виді реальних збитків в сумі 124729,00 грн, завданими вилучення біоресурсів (риби) з природного середовища. Статтею 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та\~законами України. Водні біоресурси можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Таким чином, природні біоресурси (риба), які незаконно вилучені [PERSON] з природного середовища - Канівському водосховищі річки Дніпро поблизу с. Хоцьки Бориспільського району Київської області є майном територіальної громади Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, якій має бути відшкодована шкода, завдана відповідачем. В позасудовому порядку із загальної суми збитків (124729,00 грн) відповідач відшкодував лише 21500,00 грн, а тому з нього на користь держави в особі Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області підлягає стягненню решта 103229,00 грн спричиненої майнової шкоди. Отже суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно з положенням ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. У даному випадку порядок виконання рішення в частині стягнення з відповідача присудженої суми суд визначає шляхом безготівкового зарахування коштів на рахунок Циблівської сільської ради, відкритий в установі банку, який зазначено прокурором в позовних вимогах згідно довідки начальника фінансового відділу сільської ради. В силу ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач на підставі п.6 ч.1 ст.\~5 Закону України\~ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. На підставі викладеного,

Outcome: approved