Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

16.10.2024 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Черкун Валентина Іванівна, в якому просять визнати причини пропуску для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що матір позивачів [PERSON] померла [INFO] та після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно (будинок та земельні ділянки, які належали спадкодавиці на праві власності). Постановою приватного нотаріуса від 18.09.2024 позивачкам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущеним строком на прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України. В обґрунтування поважності причин пропуску визначеного строку для прийняття спадщини позивачки посилаються на те, що вони хворіють на онкологічні захворювання. Після смерті матері та початку повномасштабного вторгнення рф на територію України у позивачок почалося загострення захворювань, вони перебували на лікуванні (проходили курси хіміотерапії), що унеможливлювало своєчасне звернення до нотаріуса з відповідними заявами. Крім того, місце проживання позивачів є значно відділеним від місцезнаходження спадкового майна (позивачка [PERSON] проживає у м. Дніпро, позивачка [PERSON] проживала у м. Бахмут Донецької області). Більш того, під час строку на прийняття спадщини, місце відкриття спадщини було окуповано, що унеможливлювало звернення позивачів до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка [PERSON] не мала можливості приїхати за місцем відкриття спадщини в окуповане місто та в незадоволеному стані здоров`я, що є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] проживала в місті, в якому велись активні бойові дії понад 3 місяців та змогла евакуюватись лише в червні 2022 року, що також, на думку позивачів, є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2024 року дану цивільну справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи та витребувано докази, а саме у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Черкун В.І. ( [ADDRESS] , електронна адреса: [INFO] ) таку інформацію:чи відкривалася спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та, в разі наявності, витребувати засвідчену копію такої спадкової справи; чи звертався хтось із заявою про прийняття чи відмову від спадщини, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та чи залишала вона заповіт на випадок своєї смерті. 01.11.2024 від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Черкун В.І. надійшли витребувані документи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.01.2025 року задоволено клопотання представника позивачів- адвоката Грищенко М.О. про виклик свідків та клопотання про витребування у Національної служби здоров`я України інформацію щодо медичних висновків. 31.01.2025 року на адресу суду від Національної служби здоров`я України надійшла витребувана інформація. Ухвалою суду від 03.03.2025 закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу до судового розгляду по суті на\~19.03.2025. В судовому засіданні 19.03.2025 оголошено перерву до 02.04.2025. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , та [PERSON] . Відповідачка у судові засідання не з`являлася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином, на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що з метою належного повідомлення відповідачки про розгляд даної цивільної справи судом було отримано відповідь УДМС у Запорізькій області за вих. №2301.3/9841/23.1-24 від 22.10.2024, відповідно до якої гр. [PERSON] , [INFO] , по місту Запоріжжю та Запорізькій області зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання не значиться. Також з відповіді Мінсоцполітки за вих. №810/0/290-25/19 від 13.01.2025 вбачається, що станом на 13.01.2025 інформація щодо [PERSON] в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня. Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Черкун В.І. в судові засідання не з`являлася, неодноразово надсилала суду заяви про розгляд справи за її відстуності. Представник позивачів у судовому засіданні 02.04.2025 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 08.05.1964 Пологівською сільською радою Запорізької області, 08.05.1964 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Під час шлюбу у подружжя народилось 3 доньки: [PERSON] (позивачка-1), [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08.05.1964 Пологівською сільською радою Запорізької області), [PERSON] (позивачка-2), [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16.01.1973 Пологівською сільською радою Запорізької області), та [PERSON] , [INFO] (відповідач). Позивачка1 22.02.1986 уклала шлюб з громадянином [PERSON] , після укладання шлюбу прізвище позивачки-1 змінено на « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 22.02.1986 Самарським районним відділом ЗАГС в м. Дніпропетровську). Позивачка-2 11.08.1995 року уклала шлюб з громадянином [PERSON] . Після укладання шлюбу прізвище [PERSON] -2 змінилось на « [PERSON] » та не змінювалось після розірвання шлюбу (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 11.08.1995 ВРАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя; свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане 06.09.2010 ВРАЦС по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області). В позовній заяві позивачами зазначається про те, що прізвище відповідачки також змінилось на « [PERSON] », проте у позивачів відсутні відомості щодо дати реєстрації шлюбу та відсутнє відповідне свідоцтво про шлюб. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.03.2019 Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, [INFO] помер [PERSON] (батько позивачів та відповідача). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 04.11.2021 Пологівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] померла [PERSON] (матір позивачів та відповідачки). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.10.2004, [PERSON] на праві приватної власності належав будинок [ADDRESS] , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м., житловий будинок, А, 72,9 кв.м.; сіни, а; літня кухня, Б; сарай, В; сарай, Д; сарай, Г; погріб, В; вбиральня-душ, Е; навіс, а; паркан, 1; ворота, 2; брукування, І. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №318837 свідчить, що [PERSON] також набула право власності на земельну ділянку, площею 0,2482 та, за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням: Для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі рішення виконавчого комітету Пологівської сільської ради від 19.10.1995 № 47; Рішення сесії' Пологівської сільської ради від 06.11.2009 № 17. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №144847, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 08.11.2005 за №0105527600085, [PERSON] набула право власності на земельну ділянку загальною площею 1,6870 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І. за вих. №626/02-14 від 29.10.2024, на виконання ухвали суду від 23.10.2024 у справі №335/11506/24 нотаріусом повідомлено, що 29.11.2021 було відкрито спадкову справу №243/2021 після смерті [INFO] [PERSON] . У зв`язку з окупацією м. Пологи Запорізької області усі документи по заведеній спадкові справі залишилися на окупованій території. 13.09.2024 до нотаріуса Черкун В.І. звернулися спадкоємці померлої [PERSON] та подали заяви про прийняття спадщини та поновлення провадження по вказаній спадковій справі. На підставі заяв спадкоємців було змінено місце зберігання спадкової справи та присвоєно №149/2024. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №149/2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , 13.09.2024 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І. звернулися [PERSON] та [PERSON] із заявами про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом. При цьому, в заявах заявниці вказали, що спадкова справа була заведена їх сестрою [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії за вих. №512/02-31 від 18.09.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущеним строком на прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії за вих. №511/02-31 від 18.09.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущеним строком на прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Звертаючись до суду із позовною заявою про визнання поважними причин пропуску строку на прийняття спадщини та встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, позивачки посилалися на ускладнення онкологічних захворювань після смерті матері. Так, відповідно до виписки №238/118 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення, виданої ТОВ «ЕКОДНІПРО» 29.01.2022, [PERSON] становлено діагноз злоякісне новоутворення яєчників Т1М0N0, ст.Ів.кл.гр.ІІ. На підтвердження проходження лікування, в т.ч. хіміотерапії, [PERSON] надано відповідні медичні виписки та довідки. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста, виданого 11.09.2020 НКП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут», [PERSON] встановлено діагноз злоякісне новоутворення Верхнього зовнішнього квадранта молочної залози. На підтвердження проходження лікування, в т.ч. хіміотерапії, [PERSON] надано відповідні медичні виписки та довідки. Крім того, [PERSON] в обґрунтування поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини посилалася на те, що проживала та проходила лікування в м. Бахмут, де велися активні бойові дії, і змогла виїхати лише в червні 2022 року. В судовому засіданні 19.03.2025 були допитані свідки [PERSON] (донька [PERSON] ) та [PERSON] (зять [PERSON] ), які пояснили суду, що після смерті [PERSON] та організації її поховання, яким займалися [PERSON] та [PERSON] , у останніх загострилися їх онкологічні захворювання, що потребувало невідкладного лікування та проходження курсів хіміотерапії. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивачки є доньками спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду України, які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року, 04 листопада 2015 року та 14 вересня 2016 року, винесених за результатами розгляду справ №6-85цс12, №6-1486цс15 та №6-1215цс16 відповідно, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Верховний Суд вказує на те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вищезазначене положення також викладене і у постанові третьої Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19, зокрема: «…Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду даної цивільної справи судом встановлено, що позивачки пропустили визначений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: а саме через тривалі хвороби та велику відстань місцем проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна, а також, окупацією місця відкриття спадщини та проживання в місті де велись активні бойові дії. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивачками з поважних причин було пропущено визначений строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері; позивачки в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не можуть, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат позивачами не ставилося, відповідно, судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: approved