Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

14.11.2024 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшла позовна заява у якій позивач, з урахуванням змін, просивздійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, набутого [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу, наступним чином: - визнати спільним сумісним майном подружжя, набуті [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу, транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN PASSAT. [NUMBER], 2004 року випуску, об`єм двигуна 2496 см. Куб, реєстраційний номер [NUMBER] , транспортний засіб марки (моделі) CHERY QQ, номер кузова [NUMBER] , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1083 см. Куб. реєстраційний номер - [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] , право власності на транспортний засіб марки (моделі) CHERY QQ, номер кузова [NUMBER] , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1083 см. куб. реєстраційний номер - [NUMBER] ; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки (моделі) VOLKSWAGEN PASSAT, [NUMBER] , 2004 року випуску, об`єм двигуна 2496 см.куб, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 80 000 грн; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки (моделі) CHERY QQ, номер кузова [NUMBER] , 2006 року випуску, об`єм двигуна 108.3 см. куб. реєстраційний номер - [NUMBER] в сумі 21 000 грн; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору та 30000 грн витрат на правову допомогу. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 26 листопада 2016 року Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Під час спільного проживання у позивача з відповідачем відносини не склалися внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до постійних суперечок, У зв`язку з чим з вересня 2022 року між Позивачем та Відповідачем припинено шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. З моменту припинення шлюбних відносин до 2024 року позивач матеріально утримував відповідача, у тому числі оплачував комунальні платежі за місцем проживання Відповідача, її лікування та відпочинок Відповідача з дитиною за кордоном. На даний момент позивач ініціював судовий процес по розірванню шлюбу. 14.08.2024 в ТСЦ № 8046 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, д/н [NUMBER] . номер шасі [NUMBER] з [PERSON] перереєстровано на ім`я [PERSON] на підставі договору комісії № 8196/23/1/002978 від 02.11.2023, договір купівлі-продажу №»8196/23/002978 від 03.1 1.2023, укладені в суб`єкта господарювання ТОВ «ДП УКРТРАНСАВТО». На переконання позивача, поділу підлягає вартість автомобіля марки (моделі) VOLKSWAGEN PASSAT. [NUMBER], 2004 року випуску, об`єм двигуна 2496 см. куб. реєстраційний номер [NUMBER] . Посилаючись на приписи ст. 60,69,70,71 СК України просив позов задовольнити. Ухвалою суду 20.12.2024 провадження по справі було відкрито, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. 27.01.2025 представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позов, у якому повністю заперечив проти позову та зазначив, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу стосовно придбання спірного майна (автомобілів VOLKSWAGEN PASSAT, VIN номер [NUMBER] , 2004 року випуску, об`єм двигуна 2496 см. куб. реєстраційний номер [NUMBER] та CHERRY QQ,V1N номер [NUMBER] , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1083 см. куб. реєстраційний номер [NUMBER] ) за спільні позивача та відповідача кошти. Представник відповідача зазначає, що позивачем з позовною заявою не надано доказів визначення ринкової вартості спірного майна автомобілів VOLKSWAGEN PASSAT, VIN номер [NUMBER] , 2004 року випуску, об`єм двигуна 2496 см. куб. реєстраційний номер [NUMBER] та CHERRY ОО, VIN номер [NUMBER] , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1083 см. куб. реєстраційний номер [NUMBER] , - висновків експерта оцінювача від 12.09.2024 року. Крім того, представник зазначає, що оспорювані автомобілі придбавалися виключно за готівкові кошти без будь-яких кредитів, а в період придбання автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, позивач взагалі не мав будь-яких доходів, оскільки він не працював. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, вказаних у позові. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказував на те, що відповідачка придбала автомобіль CHERRY QQ хоча і у час перебування у шлюбі, але після припинення шлюбних відносин за особисті кошти, а тому він є особистою власністю відповідачки. У поданих суду письмових поясненнях просив визнати недопустимим доказом висновок про ринкову вартість автомобілів ТОВ «ЕКСПЕРТ-АЛЬЯНС», оскільки на дату його складення автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT вже перебував у власності іншої особи, [PERSON] , а не у відповідачки. Представник вважає, що доказом вартості автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT є оцінка ТОВ «ДП УКРТРАНСАВТО», яка вказана у договорі комісії від 02.11.2023, акті огляду транспортного засобу та договорі купівлі-продажу. Крім того, представник відповідача вказує на те, що проведена оцінка транспортних засобів не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Представник також заперечив проти відшкодування витрат на правову допомогу, посилаючись на відсутність розрахунку визначення її вартості та непропорційність проведеній роботі адвоката. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.11.2016 між сторонами спору було зареєстровано шлюб. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 24.05.2024 по справі № 375/215/24 шлюб між сторонами було розірвано. 24.09.2020 за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, VIN номер [NUMBER] , 2004 року випуску, об`єм двигуна 2496 см. куб. реєстраційний номер [NUMBER] . Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що підставою для реєстрації транспортного засобу був укладений договір купівлі-продажу від 24.09.2020. 28.10.2023 за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль CHERRY QQ, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно інформації, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві від 04.02.2025, 14.08.2024 в ТСЦ № 8046 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT було перереєстровано з [PERSON] на [PERSON] , підстава - договір комісії № 8196/23/1/002978 від 02.11.2023, а договір купівлі-продажу № 8196/23/1/002978 укладено 03.11.2023. Відповідно до висновку про вартість майна, станом на 12.09.2024 ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, VIN номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , складає 160000,00 грн, ринкова вартість автомобіля CHERRY QQ, реєстраційний номер [NUMBER] , - 42000,00 грн. Судом також встановлено, що 03.11.2023 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT було продано представником відповідачки за 49000 грн. Вважаючи, що вказані автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя позивач просв визнати за ним це право, а також стягнути із відповідачки частину від ринкової вартості проданого автомобіля. Норми права, застосовані судом при вирішенні спору. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (ч. 1 ст.57 СК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ст.60 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. (ст. 69 СК України) Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч.1, ч.4 ст.65 СК України). Статтею 71 СК України передбачено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. У разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України) Вирішуючи даний спір судом враховано таке. Щодо визнання права спільної сумісної власності подружжя Позивач просить визнати право спільної сумісної власності на вказані автомобілі. Водночас, судом встановлено, що на дату звернення позивача з позовом про поділ спільного майна, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 03.11.2023 було продано. Отже, право на частку на цей автомобіль від відповідачки за договором купівлі-продажу перейшло до третьої особи, [PERSON] , що свідчить про припинення права спільної власності подружжя на час звернення до суду із зазначеним позовом. Позивач не заявив позовні вимоги до [PERSON] щодо вказаного автомобіля, що є самостійною підставою для відмови у позові у цій частині. Щодо автомобіля CHERRY QQ, позивач поряд із вимогою визнати право спільної часткової власності на цей автомобіль, іншими позовними вимогами просить право власності на автомобіль вцілому визнати за відповідачкою із одночасним стягненням із неї вартості частини автомобілів. ВП ВС у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц, зазначила, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна. Для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідними. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна. Отже, такий спосіб захисту прав [PERSON] , як визнання автомобілів спільним сумісним майном подружжя є неефективним, і така позовна вимога не може бути задоволена. Щодо автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2020 за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT. Отже, [PERSON] придбала автомобіль у період шлюбу, який було укладено між сторонами спору 26.11.2016. За таких обставин, враховуючи те, що презумпція спільності майна, набутого за час шлюбу, визначена ст. 60 СК України, сторонами не спростована, суд дійшов висновку, що вказаний автомобіль став об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Водночас, судом встановлено, що на дату звернення позивача з позовом про поділ спільного майна, вказаний автомобіль, 03.11.2023, було продано. Позивач просив стягнути із відповідачки на його користь частину ринкової вартості автомобіля. Згідно висновку Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду в постанові від 05 квітня 2019 року у справі № 645/4711/15-ц (61-40897св 18), один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Доказів того, що позивач при відчуженні відповідачкою спірного автомобілю надав свою згоду на таке відчуження, матеріали справи не містять та не підтверджуються самим позивачем. Доказів того, що кошти від реалізації відповідачкою автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT використані на потреби сім`ї, матеріали справи також не містять. Отже, вартість спільного майна подружжя, в даному випадку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, відчуженого відповідачкою без згоди позивача, суд має врахувати при поділі цього майна. Сторона відповідача наполягала на тому, що визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суд має керуватися тим, що у договорі купівлі-продажу та акті огляду автомобіля визначена його ринкова вартість, яка дорівнює вартості його продажу. Однак, при розгляді даної справи суд враховує, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний, в тому числі враховуючи сталу практику з цього питання Верховного Суду, врахувати дійсну вартість майна. При розгляді даної справи суд враховує також позицію Великої палати Верховного суду, викладену в постанові від 10.04.2024 у справі № 496/1059/18, згідно з якою відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) суд касаційної інстанції дійшов таких висновків: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. На таку ж правову позицію вказує і Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Відповідно до висновку про вартість майна, станом на 12.09.2024 ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, VIN номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , складає 160000,00 грн. Інших висновків щодо ринкової вартості вказаного автомобіля матеріали справи не містять. Суд не враховує оцінку вказаного автомобіля, зазначену у договорі комісії від 02.11.2023, акті огляду транспортного засобу та договорі купівлі-продажу, оскільки у вказаних документах вказана узгоджена сторонами вартість транспортного засобу, а не ринкова чи експертна. Суд не враховує у якості доказу спростування вартості автомобіля накладну від 16.04.2023 № 1607/2-1 (а.с.174), оскільки оцінка вказаного автомобіля була проведена вже після цього ремонту. Крім того, із вказаної накладної не вбачається факту оплати вартості ремонту, що не може також впливати на зміну розміру часток подружжя у цьому спільному майні. Крім того, своїм правом провести оцінку вказаного автомобіля відповідачка не скористалася. У суду немає підстав вважати недопустимим доказом висновок про вартість майна, зроблений ТОВ «ЕКСПЕРТ-АЛЬЯНС», оскільки оцінка здійснена повноважним оцінювачем, за допомогою порівняльного підходу, станом на дату розгляду справи, що відповідає правовому висновку, зробленому у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц. Адвокат Воронкова О. І. під час проведення оцінки вказаних автомобілів, вже мала повноваження представника Квача О. А., оскільки, як вбачається із наданого суду ордеру АР № 1226608 (а. с. 150), договір на представництво інтересів позивача було укладено 09.08.2024, при тому, що висновок про вартість майна складено 12.09.2024. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Судом встановлено, що вказаний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності сторін спору. Отже, [PERSON] є співвласником вказаного майна, що давало йому право замовити оцінку ринкової вартості вказаного автомобіля. Те, що на дату проведення оцінки автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT відповідачка продала, не свідчить про недопустимість вказаного висновку як доказу. З урахуванням того, що вказаний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності сторін спору, а також того, що відповідачка відчужила вказаний автомобіль без згоди позивача, з урахуванням відсутності доказів використання виручених коштів на потреби сім`ї, суд вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь частини ринкової вартості автомобіля є законною та обгрунтованою. Щодо автомобіля CHERRY QQ Позивач просив визнати за відповідачкою право власності на вказаний автомобіль, а на його користь стягнути частину його вартості. Вирішуючи спір у цій частині, суд дійшов таких висновків. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ВП ВС від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом ч. 4 ст. 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом ч. 2 ст. 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки в неподільній речі. Судом встановлено, що право власності на автомобіль CHERRY QQ відповідачка набула 28.10.2023, тобто у період шлюбу, але після припинення шлюбних відносин із позивачем. Факт припинення шлюбних відносин із вересня 2022 року сторони спору визнали. Водночас відповідачкою, представник якої наполягав на тому, що автомобіль є її особистою власністю, не доведено того факту, що автомобіль було придбано нею за її особисті кошти. Довідки ОК-5 та ОК-7 надані стороною відповідача, свідчать про отримання доходів відповідачкою, але не доводять факту придбання за ці кошти вказаного автомобіля. Крім того, також не доведено і того, що вказані кошти є особистою власністю відповідачки. Відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Водночас, суд звертає увагу на те, що у даній справі відповідачка не заявляла вимогу до суду про визнання вказаного автомобіля її особистою приватною власністю. Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2022 року у справі № 504/1126/19, дійшов висновку, що на майно, набуте дружиною, чоловіком у період шлюбу, але за час окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, поширюється презумпція права спільної сумісної власності подружжя. Тому у разі виникнення спору щодо цього майна спростувати вказану презумпцію має та сторона, яка вважає це майно особистою приватною власністю. Правові підстави для визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені у статті 57 СК України, у пунктах 1-3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. За таких обставин, враховуючи те, що презумпція спільності майна, набутого за час шлюбу, визначена ст.60 СК України, сторонами не спростована, суд дійшов висновку, що вказаний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. При вирішенні спору щодо даного автомобіля, суд застосовує також правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), зміст якого наведено вище. Відповідно до висновку про вартість майна, станом на 12.09.2024 ринкова вартість автомобіля CHERRY QQ, реєстраційний номер [NUMBER] , - 42000,00 грн. За таких обставин, з урахуванням того, що спірний автомобіль зареєстрований за відповідачкою, яка ним користується, суд дійшов висновку, що вимога про виділення автомобіля у власність відповідачки і стягнення з неї на користь позивача грошової компенсації, підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із чотирьох заявлених позовних вимог, судом задоволено три, тобто 75%. За таких обставин, із відповідачки на користь позивача належить стягнути (2429,64 грн. х 75%) 1822,23 грн витрат по сплаті судового збору. При ухваленні даного рішення суд не вирішує питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу, враховуючи заяву представника позивача, зроблену у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial