Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

У березні 2025 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою в обґрунтування якої посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого згідно з розпорядженням (наказом) №11 Чернівецького автотранспортного підприємства 17727 (правонаступник ТО В «Денисівка») від 04.12.1996 року на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , а також членам моєї сім`ї. Також, йому належить земельна ділянка для ведення садівництва на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю площею 0,0440 гектарів від 26.08,2004 року, виданого на підставі рішення Чернівецької міської ради №124 від 26.12.2002 року, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, у свідоцтві про право власності на житло та в Державному акті на право приватної власності на землю не вірно зазначено його прізвище, зокрема вказано « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », як зазначено у його паспорті громадянина України, що був виданий 23.12.2005 року Першотравневим РВ УВМС України в Чернівецькій області. З метою усунення вказаної описки він звертався до державного реєстратора Чернівецької міської ради та ТзОВ «Денисівна», натомість отримав роз`яснення про неможливість усунення відповідних помилок у позасудовому порядку. Вважає, що вказана вище розбіжність у написані його прізвища у правовстановлюючих документах виникла через невірний переклад з російської на українську мову. З урахуванням вище наведеного, звернувся до суду з вище вказаною заявою та просив встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 04.12.1996 року виданого Чернівецьким автотранспортним підприємством 17727 на підставі розпорядження (наказу) №11 від 04.12.1996 року на ім`я « [PERSON] » та Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧВ № 008367, яка розташована за адресою [ADDRESS] , виданий на ім`я « [PERSON] ». В судове засідання заявник не з`явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, від представника Чернівецької міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги просила вирішувати на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 04.12.1996 року на підставі розпорядження (наказом) №11 Чернівецького автотранспортного підприємства 17727 (правонаступник ТО В «Денисівка») від 04.12.1996 року заявнику та членам його сім`ї було видано свідоцтва про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Також, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 26.08,2004 року, виданого на підставі рішення Чернівецької міської ради №124 від 26.12.2002 року заявнику також належить земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,0440 гектарів, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, у вказаних документах зазначено прізвище заявника « [PERSON] », а у паспорті громадянина України, що був виданий 23.12.2005 року Першотравневим РВ УВМС України в Чернівецькій області, вказано його прізвище « [PERSON] » (а/с 7). Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту \~належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.\~\~\~\~ Суд\~приходить до\~висновку,\~ що\~ \~наведені вище\~обставини \~підтверджують,\~ що\~ у\~ свідоцтві\~ про\~право власності\~ \~на квартиру\~ та\~у Державному\~акті на\~право \~приватної \~власності \~на землю\~ дійсно допущено помилку в частині написання прізвища заявника та наведеними вище доказами в їх сукупності підтверджується, що вказане свідоцтво та державний акт дійсно належить [PERSON] , оскільки його ім`я та по батькові, що вказані у зазначених документах збігаються з ім`ям та по батькові, що вказані у паспорті громадянина України. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення даного факту необхідне заявниці для вирішення питання про оформлення права власності на спадкове майно. Враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту належності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , вказаних вище правовстановлюючих документів. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved