Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

У грудні 2024 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 37 123 грн. 12 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. Ухвалою Ленінського міського суду м. Полтави від 24.12.2024 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача\~в судовому\~засіданні проти\~позовних вимог\~заперечила,\~просила застосувати\~строк позовної\~давності.\~В письмовому\~відзиви зазначила,\~обов`язок\~по укладанню\~договору про\~надання житлово-комунальних\~послуг покладено\~законодавцем як\~на споживача,\~так і\~на виконавця.\~Згідно із\~нормами закону\~споживачі зобов`язані\~оплатити житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними.\~Тобто,\~звертаючись з\~позовом про\~стягнення заборгованості\~за певний\~проміжок часу\~(у\~даному випадку\~ з\~травня 2018\~року)\~позивач вправі\~заявляти позовні\~вимоги про\~стягнення вартості\~витрат \~за фактично\~надані ним\~послуги саме\~за цей\~проміжок часу.\~Проте,\~зі змісту\~позову та\~наданого розрахунку\~вбачається,\~що за\~травень місяць\~2018\~року позивач\~нараховує постачання\~гарячої води\~в кількості\~105\~метрів кубічних,\~вартість яких,\~з розрахунку\~існування тарифу\~81,39\~грн.,\~становить \~7123,45\~грн.\~Такі об`єми\~споживання не\~відповідають дійсності\~і вказують\~на штучне\~подовження позивачем\~строків позовної\~давності,\~шляхом зарахування\~ймовірних нарахувань\~за попередні\~періоди, що є недопустимим і суперечить чинному законодавству та існуючій судовій практиці. Тому, вказана сума 7123,45 грн, та сума коригування в розмірі 47,52 грн. не можуть бути включені до заборгованості за заявлений позивачем проміжок часу. Окрім цього, позивачем у наданому суду розрахунку, не відображено проплату, здійснену 16.05.2028 року згідно квитанції №11724 в розмірі 570,55 грн. Внаслідок вищевказаного, оскільки необгрунтовано вказаний позивачем об`єм споживання гарячої води у 105 м3 в травні місяці 2018 року та включена до загального розрахунку сума вартості такого об`єму, призвели до неправильного нарахування як 3-х відсотків річних, так і індексу інфляції, розрахунки яких були подані до суду. Також, відповідач просить застосувати строки позовної давності, визначені цивільним законодавством, відносно позовних вимог як про стягнення заборгованості, так і про стягнення індексу інфляції і трьох відсотків річних. Відповідач в свою чергу позбавлений можливості самостійно здійснити такий перерахунок, виключивши зазначені вище суми, оскільки у нього не збереглися дані щодо реального ним споживання гарячої води саме у травні 2018 року. Представник відповідача просить застосувати строки позовної давності, визначені цивільним законодавством, відносно позовних вимог як про стягнення заборгованості, так і про стягнення індексу інфляції і трьох відсотків річних. 26.02.2025 року представником позивача Посенко А.О. до суду подано відповідь на відзив, в якому зазначено, станом на 01.12.2021 співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] не повідомили ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій. які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та зважаючи на те, що надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підприємством «Полтаватеплоенерго» не припинено та здійснюється безперервно свідчить проте, що відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Таким чином, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем з 01.12.2021 вважається укладеним Індивідуальний договір про надання Послуги з постачання теплової енергії та Індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання (роздруківка індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, роздруківка Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, які розміщені на сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» містяться в матеріалах справи). Враховуючи викладене, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» проводить нарахування за послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , з дотриманням вимог чинного законодавства. Щодо нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води, за обліковими даними підприємства квартира [ADDRESS] обладнана вузлами розподільного обліку гарячої води. На підставі Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Термін періодичної повірки вузлів розподільного обліку гарячої води, встановлених у вищезазначеній квартирі, закінчився 27.05.2018. У період з травня 2015 року по травень 2018 року за адресою [ADDRESS] , споживачем не надавалась інформація про фактично використані обсяги споживання гарячої води, відповідно нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води у вищевказаний період підприємством не проводились. У травні 2018 року на підставі даних КП ПОР «Полтававодоканал», підприємством нараховано за послугу з централізованого постачання гарячої води суму 7170,97 грн, а саме: \~ \~ \~ \~за період проходження періодичної повірки вузлів розподільного обліку гарячої во-ди за період з 18.04.2018 по 25.04.2018 суму 47^52 грн, виходячи із середньомісячного обся-гу фактичного споживання гарячої води за попередній період; за 105 куб.м суму 7123,45 грн (34 куб.м по тарифу 42,53 грн/куб.м на суму 1446,01 грн, 38,78 куб.м по тарифу 79,48 грн/куб.м на суму 3082,46 грн, 17,12 куб.м по тарифу 81,39 грн/куб.м на суму 1393,34 грн та 15,1 куб.м по тарифу 79,59 грн/куб.м на суму 1201,64 грн). Сума проведеного нарахування в розмірі 7170,97 грн була відображена в рахунку на оплату послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за травень 2018 року, в графі «Всього нараховано, грн» та врахована при розрахунку суми до сплати. Також, в червні 2023 року до підприємства з заявою звертався споживач [PERSON] . Відповіддю №А-660 від 05.07.2023 підприємством було повідомлено щодо нарахування за послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та було надано детальний розрахунок нарахувань за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Крім того, що в період з 01.05.2018 по 01.12.2024 відповідачем неодноразово здійснювались оплати, хоч і з порушенням строків розрахунків, що свідчить про визнання відповідачами вказаної заборгованості. Таким чином підприємство вважає, що своїми діями відповідач, а саме оплатами та відшкодуванням витрат на оплату житлово-комунальних послуг, за вищевказаний період підтвердили визнання свого боргу перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що відповідно до ст. 264 ЦПК України перериває перебіг строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи встановив. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до відповіді №981375 від 20.12.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце мешкання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 03.06.2008 року (а.с.19) \~ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»\~надає послуги\~з теплопостачання\~за адресою:\~ [ADDRESS] , але плата за надані послуги з теплопостачання споживачем в повному об`ємі не здійснюється, у звязку із чим за період часу з 01.05.2018 року по 01.12.2024 року утворилася заборгованість в сумі 30964,34 грн. При цьому, розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам та фактично отриманої кількості теплової енергії та кількості отриманої горячої води (а.с.14). Також з наданого розрахунку вбачається, що споживач [PERSON] здійснював оплату за надані послуги, але не в повному об`ємі. За період 21.06.2018 року по 01.12.2024 року позивачем нараховано індекс інфляції у сумі 4563,80 грн. та 3 % річних у сумі 1594,98 грн. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та підтвердженими належними доказами наявність у споживача [PERSON] заборгованості в сумі 30964,34 грн. за фактично надані житлово-комунальні послуги з теплопостачання за період часу з 01.05.2018 року по 01.12.2024 року. Як зазначив представник позивача сума, яка сплачена споживачем у травні 2018 року, включена розрахунку за надані послуги за квітень 2018 року. Щодо строку позовної давності, про застосування якого було заявлено представником відповідача слід зазначити наступне. Суть спору між сторонами зводиться до періоду, за який має бути стягнута заборгованість, з урахуванням поданої відповідачем заяви про застосування строків давності відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті України). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Отже, зважаючи на характер спірних правовідносин у частині порядку оплати вартості отриманих послуг - щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, слід виходити з того, що у разі неналежного виконання споживачем обов`язку з оплати вартості отриманих послуг позовна давність за вимогами надавача послуг повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020р., під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 р. карантин встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. У подальшому постановами КМУ дія карантину неодноразово продовжувалася до 30 квітня 2023 року. Наряду з цим, розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено п.19, який передбачає, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, якщо позовна давність за станом на 12 березня 2020 року не спливла, то її перебіг зупинений до кінця дії карантину та воєнного стану. Після припинення дії карантину строк, що залишався до кінця спливу позовної давності щодо сплати заборгованості по комунальним платежам продовжить свій перебіг. Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2024 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.05.2018 року по 01.12.2024 року. За станом на 12 березня 2020 року загальний строк позовної давності (три роки) по вимогам про стягнення заборгованості за станом на 05 травня 2018 року не сплив, та переривався шляхом оплати споживачем комунальних послуг, в тому числі в сумі більшої, аніж поточний борг (у квітні 2019 року, у січні 2021 року), а тому слід вважати обгрунтованою вимогу про стягнення заборгованості, яка утворилася за період з 01.05.2018 року по 01.12.2024 року у розмірі 30964,34 грн. Таким чином, підприємство правомірно звернулось до суду щодо стягнення заборгованості, що утворилась в результаті невиконання відповідачем зобов`язання по оплаті за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.05.2018 року по 01.12.2024 року за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач\~покладені на\~нього як\~на споживача\~обов`язки\~належним чином\~не виконував,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги про\~стягнення з\~відповідачів заборгованості\~з урахуванням\~інфляційних витрат\~та 3%\~річних в\~загальній сумі\~в сумі\~37123,12\~грн.\~є повністю\~обґрунтованими,\~та підлягають\~задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково, а отже звільнений від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим понесений позивачем судовий збір за пред`явлення позову в розмірі 3028 грн.00коп., слід компенсувати за рахунок держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved