Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Квітневе в особі Бібрської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] у [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,21 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №070026/1814 від 24.04.1997; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, площею 1,8232 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЛВ №088744 від 26.03.2001. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що [INFO] помер дідусь позивачки по батьковій лінії [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,21 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №070026/1814 від 24.04.1997. [PERSON] дійсно постійно проживав і був зареєстрований в селі Квітневе Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті разом з ним проживали: [PERSON] - дружина, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. На час смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом були його дружина [PERSON] та син [PERSON] , однак останній спадщину не прийняв у жоден із передбачених законом способів. Натомість, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки з ним спільно проживала та вступила в управління та володіння спадковим майном. Юридично спадщину вона не оформила, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 25.11.2024. [INFO] померла бабуся позивачки по батьковій лінії [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,8232 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії III-ЛВ №088744 від 26.03.2001. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,21 умовних кадастрових гектари, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак юридично не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] дійсно постійно проживала і була зареєстрована в селі Квітневе Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] .До дня смерті разом з нею проживав син [PERSON] .. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки постійно проживав із нею на час відкриття спадщини та не відмовлявся від спадкового майна. Юридично спадщину він не оформив, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,8232 гектари, а також право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,21 умовних кадастрових гектари, що він фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , але юридично не оформив. [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . За вказаною адресою до дня смерті разом з ним проживали: [PERSON] - дочка, проживала без реєстрації, здійснювала догляд за батьком. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивачки, іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , був його син [PERSON] , однак останній спадщину не прийняв у жоден із передбачених законом способів. Із дружиною [PERSON] був розлучений та спільно не проживав. Колишня дружина покійного [PERSON] померла у 2021 році. Позивачка спадщину після смерті свого батька прийняла, оскільки постійно проживала із ним на час відкриття спадщини та не відмовлялася від спадкового майна, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, але оскільки документи на земельні ділянки втрачено, то представник позивачки звернувся із адвокатським запитом у відділ №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, щоб отримати інформацію про наявність у [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок на території Баковецької сільської ради. Довідкою від 29.11.2024 повідомлено про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Баковецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ№ 070026/1814 від 24.04.1997 на [PERSON] .. Реєстраційний номер 498. Площа земельної ділянки - 1,21 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної реєстрації від 03.04.1997 № 181. Іншою довідкою від 29.11.2024 повідомлено про те, що згідно книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області за [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ЛВ № 088744 від 26.01.2001. Реєстраційний номер 744. Загальна площа земельних ділянок 1,8232 га. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у Відділі не зареєстровано. 17.01.2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через пропущений піврічний термін для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Баковецької сільської ради, що належали померлому і є спадковим майном. Оскільки місце реєстрації проживання позивачки відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час відкриття спадщини, то для визнання права позивачки на спадкове майно, потрібно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За таких обставин позивачка змушена звертатися до суду із вимогою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 07.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 26.02.2025 /а.с.36-37/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.02.2025 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.03.2025 /а.с.48-49/. 21.03.2025 цивільна справа №443/130/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Квітневе хобі Бібрської міської ради Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, призначена 21 березня 2025 року 09 год.00 хв. знята з розгляду у зв"язку з тим, що суддя Равлінко Р.Г. відповідно до наказу суду № 14-АГ від 17 березня 2025 року перебуває у відрядженні /а.с.56/. Розгляд справи по суті відбувся 04.04.2025 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Яременко І.О. подав заяву згідно якої просить розглядати справу без їхньої участі, вимоги позовної підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки. Представник третьої особи територіальної громади с. Квітневе в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.04.2025, є дата складення повного тексту судового рішення - 08.04.2025 . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, №00048861269 від 21.01.2025, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.12.1976, [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00013529653 від 27.02.2014 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.11.2003. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». На підставі Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 03.06.2013 шлюб розірвано /а.с.13-14/. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.01.2017, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.01.2017, про що зроблено відповідний актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.15/. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00020339092 від 12.06.2018, [PERSON] помер [INFO] у віці 82 роки про що зроблено відповідний актовий запис №13 /а.с.16/. Згідно з довідкою №6 від 10.01.2025, виданою виконавчим комітетом Бібрської міської ради, [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований в с. Квітневе Жидачівського району Львівської області до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . За вказаною адресою до дня смерті разом з ним проживали: [PERSON] - дружина, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Заборони та арешту на спадкове майно, яке належало [PERSON] немає /а.с.17/. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79279812 від 25.11.2024 за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.18/. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00020339484 від 12.06.2018, [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років про що зроблено відповідний актовий запис №26 /а.с.19/. Згідно з довідкою №7 від 10.01.2025, виданою виконавчим комітетом Бібрської міської ради Львівської області про те, що [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в с. Квітневе Жидачівського району Львівської області до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . За вказаною адресою до дня смерті разом з нею проживали: [PERSON] - син. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Заборони та арешту на спадкове майно, яке належало [PERSON] немає /а.с.20/. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79279849 від 25.11.2024 за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.21/. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2013, [PERSON] помер [INFO] у віці 61 рік, про що зроблено відповідний актовий запис №7 /а.с.22/. Згідно з довідкою №8 від 10.01.2025, виданою виконавчим комітетом Бібрської міської ради Львівської області про те, що [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . За вказаною адресою до дня смерті разом з ним проживали: [PERSON] здійснювала догляд за батьком. дочка, проживала без реєстрації, Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Заборони та арешту на спадкове майно, яке належало [PERSON] немає /а.с.23/. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79279673 від 25.11.2024 за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.24/. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2021, [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років, про що зроблено відповідний актовий запис №250 /а.с.25/. Відповідно до довідки відділ №5Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.11.2024 №4000/15-24, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Баковецькій сільській раді, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 03.04.1997 р. № 181, за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,21 умовних кадастрових гектарів на території Баковецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 070026/1814 зареєстрований 24.04.1997 за № 498. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.26/. Відповідно до довідки відділ №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.11.2024 №4000/15-24, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Баковецькій сільській раді, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 03.04.1997 № 181. за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2.01 умовних кадастрових гектарів на території Баковецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 070024/1815 зареєстрований 24.04.1997 за № 497. Взамін вищезгаданого документа, згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 № 226, на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ 088744 від 26.03.2001. Реєстраційний номер 744. Площа земельної ділянки 1,8232 га. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право во власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.28/. Листом приватного нотаріуса Посацької А.О. №04/02-31 від 17.01.2025 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки завести спадкову справу не вбачається можливим, оскільки вами пропущено встановлений законом термін для прийняття спадщини, а також при огляді документів виявлено, що у вас відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке Ви маєте намір успадкувати, а саме на земельні ділянки, розміщені на території Баковецької сільської ради Львівського району Львівської області /а.с.30/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавиці не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавицею, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Щодо спадкування батьком позивачки [PERSON] спірних земельних ділянок після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] суд застосовує норми ЦК УРСР. (1963 року). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Що стосується спадкування позивачкою [PERSON] після смерті батька [PERSON] суд застосовує норми ЦК України. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, бабуся позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , у виді права на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,21 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №070026/1814 від 24.04.1997, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, а отже вважається такою, що прийняла спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963, однак юридично її не оформила. Окрім того, судом встановлено, що батько позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , у виді права на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,8232 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії III-ЛВ №088744 від 26.03.2001. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,21 умовних кадастрових гектари, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, а отже вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963, однак юридично її не оформив. Також, судом встановлено факт постійного проживання [PERSON] та спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила [INFO] , який підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею позивачці необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відтак судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у виді права на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,8232 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії III-ЛВ №088744 від 26.03.2001 та права на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,21 умовних кадастрових гектари, що останній фактично успадкувала після смерті своїх батьків, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, оскільки є рідною донькою померлого [PERSON] , та враховуючи, що вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд констатує що позивачка [PERSON] набула права властості на спірні земельні ділянки, а відтак позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved