Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У березні 2025 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Шмат Р.П. звернувся до суду з позовом в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання даного рішення суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 24 січня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого [INFO] у них народився син [PERSON] 29 січня 2021 року рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 05.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття. 28 лютого 2022 року позивачка разом із синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виїхала за кордон. Відповідач після винесення рішення про стягнення аліментів добровільно надавав кошти на утримання сина, а тому позивачка не зверталася до виконавчої служби для примусового стягнення, хоч і отримала виконавчий лист. Після переїзду до Республіки Польща, [PERSON] припинив надавати сину будь-яку допомогу, а позивачка самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, виконувати всі інші обов"язки покладені на неї законом, які є необхідними для їх належного утримання. Аліменти, які стягнуто судом з відповідача, в умовах погіршення матеріального становища, економічної кризи, збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання сина [PERSON] , що ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідач офіційно працевлаштований, проходить службу в лавах Збройних Сил України, щомісячно отримує грошове забезпечення військовослужбовця. Позивачка з відповідачем не дійшли домовленості щодо зміни способу стягнення аліментів. Оскільки відповідач на даний час отримує стабільну заробітну плату/грошове забезпечення значно в більшому розмірі ніж у нього була (на час стягнення аліментів його дохід був нерегулярним, непостійним, який переважно він отримував з неофіційних джерел), тобто змінилося його матеріальне становище в сторону покращення, а розмір раніше стягнутих аліментів в сумі 2000 грн. не перекриватиме усіх витрат, пов"язаних з утриманням дитини, а тому позивачка вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів на той, який буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку сина. Ухвалою суду від 13.03.2025 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31 березня 2025 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не заперечує проти часткового задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/8 всіх видів заробітку. Вказує, що позивачкою не обґрунтовані підстави та не надано доказів на підставі яких необхідно стягнути аліменти у заявленому розмірі. Позивачка офіційно працює, отримує соціальну допомогу на дитину в Республіці Польща, однак дані доходи приховує, чим вводить суд в оману. Звернувшись з позовом [PERSON] не вказує за який рахунок вона утримує дитину, не зазначає яку суму власних коштів витрачає на утримання дитини. Його дохід складається з грошового забезпечення, яке становить близько 20 000 грн., а інших доходів не має. Доходи повністю витрачаються на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі та допомогу хворій матері, яка перебуває на його утриманні (отримує пенсію в розмірі 2725 грн.), купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, останній надав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи провести без його участі. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 11.07.2015, що учасники справи являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 29.01.2021, зареєстрований шлюб 24 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноармійського районного управління юстиції у Житомирській області, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис за №3, розірвано (а.с.13-15). 29.01.2021 Червоноармійським районним судом Житомирської області прийнято рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 05.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-19). Відповідно до довідки Хорошівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №7610 від 04.03.2025, станом на 03.03.2025 у ВДВС відсутні виконавчі документи та відкриті виконавчі провадженні про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.20). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.03.1984, вбачається, що матір"ю відповідача [PERSON] є [PERSON] . Згідно довідки про доходи №4159 2017 2991 1128 від 18.03.2025, [PERSON] перебуває на обліку в Хорошівському об"єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.02.2025 по 28.02.2025 складає 2728 грн. Відповідно до довідки, виданої ЦПМСД Пулинської селищної ради № 959 від 19.03.2025, [PERSON] хворіє на серцево-судинні захворювання та цукровий діабет. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, за період з січня 2024 року по лютий 2025 року, [PERSON] з липня 2024 року перебуває на службі в ЗСУ та отримує грошове забезпечення, всього отримав за вказаний період на загальну суму 195 998,25 грн. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За приписами ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" визначено, що у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Отже, мінімальний рекомендований розмір аліментів станом на 07.04.2025 на дитину [PERSON] , 2015 р.н., становить - 3196 грн. Як встановлено судом неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю в Республіці Польща та перебуває на її утриманні. З досліджених доказів вбачається, що за рішенням суду з відповідача присуджено стягнення аліментів на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., який на даний час не може забезпечити необхідний та достатній гармонійний розвиток дитини і він менший ніж визначений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. У той же час, учасники справи не досягли згоди щодо добровільної сплати аліментів, однак права дитини на достатнє забезпечення його потреб має пріоритетне значення. Відповідач доказів на підтвердження доводів про те, що немає змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, суду не надав. Зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву підстави для зменшення заявленого позивачкою розміру аліментів, оскільки із свого грошового забезпечення, яке щомісяця становить 20000 грн. здійснює оплату комунальних послуг, допомагає та утримує хвору матір, судом до уваги не беруться, так як не підтверджені належними доказами. Враховуючи викладене та те, що матеріальне становище відповідача покращилось, за станом здоров`я є працездатним, проходить службу в Збройних Сила України та отримує грошове забезпечення військовослужбовця, офіційно інших осіб на утриманні не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивачки про зміну способу стягнення з [PERSON] аліментів, визначених Червоноармійським районним судом Житомирської області від 29.01.2021, яким стягнуто на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 05.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При зверненні до суду позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved