Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обгрунтовуючи вимоги тим, що за умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.07.2022р. відповідачка отримала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5124382800:02:004:0090, яка розташована за адресою [ADDRESS] , та на розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Відповідно до технічного паспорта від 12.05.2022р. придбаний відповідачкою будинок є житловим будинком садибного типу та складається, зокрема, із погрібу, який на «Схемі розташування будівель та споруд» позначений літерою «О», але вказаний погріб розташований на іншій окремій належній позивачу земельній ділянці з кадастровим номером 5124382800:02:004:0228, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , та, як вважає позивач, перебуває у його власності. Позивач зазначає, що відповідачка постійно чинить йому перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, на якій розташований погріб, шляхом руйнування межових знаків, що позбавляє його можливості звести огорожу, а тому просить суд зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у здійсненні права користування належною йому земельною ділянкою шляхом заборони чинити будь-які перешкоди у вільному доступі до цієї земельної ділянки та шляхом внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , про виключення з «Опису об`єкта» відомостей: «літ. «О» - погріб». В судовому засіданні представник позивача адвокат Савченко С.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутністю не подала. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280\~ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12,\~ч.1\~ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Згідно ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як встановлено ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч.1\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.2\~ст.152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 20.07.2022р. [PERSON] передав у власність відповідачці земельну ділянку з кадастровим номером 5124382800:02:004:0090 загальною площею 0,1639га для будівництва та облуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] , а також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований на вказаній земельній ділянці, житловою площею 40,3 кв.м, загальною площею 63,9 кв.м, позначений на генеральному плані під літерою А; господарські будівлі та споруди позначені на генеральному плані літерами: а навіс, Б сарай, В літня кухня, в сарай, в1 навіс, в2 навіс, Г сарай, Д сарай, Е гараж, с навіс, З убиральня, Ж сарай, И навіс, К сарай, П навіс, Д навіс, М навіс, Н навіс, О погріб, № 1, 2 огорожа, І вимощення, ІІ колодязь (а.с.15). Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 12.05.2022р., придбаний відповідачкою будинок є житловим будинком садибного типу та складається з господарських будівель та споруд, які позначені на «Схемі розташування будівель та споруд» літерами, що відповідають літерам та назвам, вказаним у пункті 1.4 договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 20.07.2022р. (а.с.16-17). З вказаного технічного паспорта вбачається, що господарська будівля, яка позначена на «Схемі розташування будівель та споруд» під літерою «О», - погріб, розташована на іншій окремій земельній ділянці. Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки від 08.05.2024р., господарська будівля, яка позначена у технічному паспорті на житловий будинок відповідачки під літерою «О», - погріб, фактично знаходиться на іншій земельній ділянці з кадастровим номером 5124382800:02:004:0228, що належить на праві приватної власності позивачу, та знаходиться за адресою [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці знаходиться належний позивачу житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Земельні ділянки, на яких знаходяться житлові будинки позивача й відповідачки разом з господарськими будівлями та спорудами, не є суміжними, оскільки розділені проїздом. Під час обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 5124382800:02:004:0228, яка належить позивачу, виявлено, що межі даної земельної ділянки самовільно порушені відповідачкою, а саме: зруйновані межові знаки біля погрібу. В той же час, наявні межові знаки показують, що будівля знаходиться в межах земельної ділянки, яка не належить відповідачці (а.с.8-9). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 376936753 від 02.05.2024р. вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 5124382800:02:004:0228 загальною площею 0,25га, розташований на ній житловий будинок загальною площею 102,5 кв.м, житловою площею 54,4 кв.м, та господарські будівлі та споруди, які згідно технічного паспорта, виготовленого станом на 09.06.2022р., позначені літерами «А» - житловий будинок, літерою «Б» - погріб, літерою «В» - сарай, літерою «Г» - сарай, літерою «Д» - гараж та споруди: І № 1; К (а.с.10-11). Таким чином, спірна господарська будівля, що позначена у технічному паспорті на житловий будинок відповідачки під літерою «О» - погріб, знаходиться на земельній ділянці позивача та відноситься до його житлового будинку, тобто є його невід`ємною складовою частиною. Відповідно до визначення, наведеного в Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001р. №127 (далі - Інструкція), житловий будинок садибного типу - це житловий будинок, який складається із жилих та допоміжних (нежитлових) приміщень. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї, хліви, літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні, погріби тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення). Присадибна земельна ділянка - земельна ділянка (обмежована, забезпечена виїздом на вулицю, провулок тощо), на якій розміщені житловий будинок, господарські будівлі та споруди, сад, город тощо. Положеннями ч.ч.1 і 2 ст.186 ЦК України визначено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю, а приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.380 цього Кодексу житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відтак, житловий будинок може складатися власне із самого будинку або з будинку та інших приміщень, що забезпечують нормальне проживання в ньому людини (наприклад, гараж, погріб, сарай, відокремлений санвузол тощо). У цьому випадку будинок є головною річчю, а підсобні приміщення (господарські будівлі та споруди) розглядаються як невід`ємна частина будинку (приналежність). У відповідності до ч.1 ст.381 ЦК України\~садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Таким чином, до складу садиби належать не лише житловий будинок і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (господарські будівлі та споруди), які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, санвузол тощо та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження. У садибі головною річчю є житловий будинок, а інші складові елементи є його приналежністю, а отже, різні господарські будівлі та споруди (літні кухні, сараї, погріби тощо) є підсобними будівлями і становлять з будинком одне ціле. Виходячи з аналізу вищевказаних норм закону господарські будівлі, споруди і приміщення, що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для побутового обслуговування власників (співвласників) будинку, забезпечення їх необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі (житлового будинку) і не є самостійними нерухомими речами. У зв`язку з цим, право власності на такі господарські будівлі, споруди і приміщення, як на окремі об`єкти нерухомого майна, не визнається, і такі об`єкти нерухомого майна не можуть бути розташовані окремо від головної речі на іншій земельній ділянці, оскільки є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю. При укладені договору купівлі - продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 20.07.2022р. сторонами було помилково віднесено до господарсько-побутових споруд і будівель об`єкт нерухомості (погріб), який фактично розташований на іншій земельній ділянці з кадастровим номером 5124382800:02:004:0228, що належить позивачу, та призначений для обслуговування саме його житлового будинку. Крім того, в ході проведення технічної інвентаризації житлового будинку відповідачки відповідальною особою ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» (далі Савранське РБТІ) було безпідставно віднесено спірний погріб до складу житлового будинку, як його невід`ємної частини. Однак, технічна інвентаризація може проводитися лише щодо тих житлових будинків та господарсько-побутових споруд і будівель, які фізично існують, та розташовані на конкретній земельній ділянці. У даному випадку відповідальною особою Савранського РБТІ було вказано у технічному паспорті на житловий будинок відповідачки господарську будівлю (погріб), яка фізично не існує на належній їй земельній ділянці. Таким чином, через дії відповідачки позивач позбавлений права користуватися у повній мірі своєю земельною ділянкою, зокрема, позбавлений можливості звести огорожу, у зв`язку з чим має повне право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права користування належною йому земельною ділянкою, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. При зверненні до суду з цією позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.3852883806.1 від 30.08.2024р. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved