Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 01.11.2024\~ позивач\~ звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить \~стягнути з\~ відповідача\~ заборгованість\~за кредитним\~договором №491020599\~від 20.02.2020в сумі 35171,44 грн, з яких 19554,50 грн - тіло кредиту, 15612,12 грн відсотки за користування кредитом, 4,82 грн - 3% річних. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 20.02.2020між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту №491020599, підписаний особистим підписом відповідача, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику споживчий кредит в розмірі 19554,50 грн строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 39,90% річних. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. 17.05.2021 АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» укладений договір №2, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» право грошової вимоги до боржника за договором №491020599 від 20.02.2020. 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладени договір факторингу №18-05/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржника за договором №491020599 від 20.02.2020. Відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», у тому числі, за договором №491020599 від 20.02.2020, боржником за яким є [PERSON] . Обґрунтовуючи наявність права вимоги до відповідача, позивач посилається на положення ст.ст. 512, 514 ЦК України, вказує, що на підставі укладених договорів факторингів позивач набув прав кредитора у зобов`язаннях, набув право вимоги до боржника [PERSON] , просить стягнути заборгованість в сумі 35171,44 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін 25.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 4). Відповідач в судові засідання 21.01.2025 та 03.04.2025 не з`являвся з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 53), проте поштові повідомлення повернулись на адресу суду не врученими (а.с. 59-61, 63-64). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України 03.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, з урахуванням норм ст. 244 ЦПК України ухвалення та оголошення судового рішення відкладено до 08.04.2025. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно з п. 1 ч. 2\~ст.\~11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 20.02.2020 [PERSON] підписав оферту на укладення угоди про надання кредиту № 491020599,\~відповідно до умов якої [PERSON] запропонував банку надати йому кредит готівкою в сумі 19554,50 грн, процентна ставка за користування кредитними коштами\~39,90% річних, строк кредиту 24 місяці (а.с. 5-6). Підписанням оферти\~ [PERSON] беззаперечно підтвердив, що він попередньо ознайомився у письмовій формі з усією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення про отримання кредиту\~та з інформацією, надання якої передбачене нормами\~Закону України «Про споживче кредитування»,\~нормативними актами НБУ. Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк" [PERSON] також підписав 20.02.2020 (а. с. 5). За умовами кредитного договору АТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит в сумі 19554,50 грн, що підтверджується меморіальним ордером №794225 від 21.02.2020 (а.с. 8), а також випискою по особовому рахунку [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти з умовою сплати відсотків за користування кредитом, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту. З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, що призвело до порушення майнових прав позивача. 17.05.2021 між АТ «Альфа - Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» був укладений Договір факторингу №2, відповідно до умов якого АТ «Альфа - Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача в сумі 29202,72, що підтверджується змістом самого договору та Витягу з Реєстру боржників до цього Договору, належним чином засвідчені копії яких приєднані до матеріалів справи, які суд приймає як належні та допустимі докази (а.с. 20-25). 18.05.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал», укладений договір факторингу №18/05/21, відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Флексіс»\~відступило на\~користь ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~ права\~грошової вимоги\~до боржників,\~зокрема,\~до відповідача\~в сумі\~29202,72\~грн,\~що підтверджується\~змістом самого\~договору,\~Акту прийому-передачі\~Боржників від 18.05.2021 та Витягу з Реєстру боржників до Договору, належним чином засвідчені копії яких приєднані до матеріалів справи, які суд приймає як належні та допустимі докази (а.с. 26-33). 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», у тому числі, за договором №491020599 від 20.02.2020, боржником за яким є [PERSON] (а.с. 34-37). Згідно Реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги №10-05/2023 від 10.03.2023 [PERSON] за Договором №491020599 має загальну суму заборгованості за кредитом\~35171,44 грн (а.с. 38-40). Частиною 1 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №491020599 від 20.02.2020. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість за кредитним\~договором №491020599 від 20.02.2020 становить 35166, 62 грн, яка складається з боргу за тілом кредиту в сумі 19554,50 грн, та відсотками за користування кредитними коштами, які нараховані за період з 20.02.2020 по 20.02.2022 в межах строку кредитування, в розмірі 15612,12 грн, який суд вважає правильним та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору (а.с. 18). Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що по закінченню строку кредитування за період з 21.02.2022 по 23.02.2022 відповідачу нарахованні 3% річних на прострочену суму невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 4,82 грн (а.с. 18). Перевіривши здійснений розрахунок 3% річних, суд визнає його правильним, виконаними з дотриманням норм ст. 625 ЦК України, нарахований на суму боргу, який становить не виконане зобов`язання. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 4,82 грн на підставі ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини справи, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування [PERSON] заборгованості за кредитним\~договором №491020599 від 20.02.2020, за тілом кредиту в сумі 19554,50 грн, за відсотками, які нараховані за період з 20.02.2020 по 20.02.2022, в розмірі 15612,12 грн, 3 % річних сумі 4,82 грн, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання, що разом становить 35171,44\~грн,\~а відтак\~позовні вимогиє обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правилами пункту 3 частини 2\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, відповідно до п. 4.1 якого передбачено, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору; заявки на надання юридичної допомоги №270 від 14.08.2024; витяг з акту виконаних робіт №2 від 02.10.2024, зі змістом яких вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 13\~000,00 грн, з яких надання усної консультації з вивчення документів\~2 год/2000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу\~3 год/3000 грн (а.с. 45-49). Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати з надання професійної правничої допомоги в сумі 13000,00 грн. Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду понесені витрати не є завищеними або такими, що явно не співмірні із наданими адвокатом послугами. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом позов задоволений повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved