Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~Богунського районного\~суду м.\~Житомира із\~зазначеним позовом,\~в якому\~вказав,\~що 01.02.2024\~року між\~ним та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Ромавуд-Україна»\~(у\~тексті також\~ Товариство)\~був укладений\~Договір про\~виконання робіт\~№1\~(у\~тексті також\~ Договір),\~за умовами\~якого Товариство\~як виконавець\~зобов`язалося\~за власний\~кошт та\~у встановлені\~договором строки\~виконати роботи\~по ремонту\~(відновленню)\~Модульного будинку,\~придбаного позивачем\~як замовником\~за Договором\~купівлі-продажу\~№3\~від 02.03.2023\~до придатного\~для проживання\~стану.\~Роботи,\~зазначені в\~розділі 2\~даного Договору,\~виконавець зобов`язався\~виконати у\~строк до\~01.05.2024\~року.\~Підтвердженням факту\~належного виконання\~робіт за\~Договором і\~приймання їх\~замовником є\~підписаний сторонами\~відповідний Акт\~приймання-передачі.\~За словами\~ [PERSON] ,\~станом на\~день подачі\~позову виконавець\~не виконав\~роботи,\~визначені Договором.\~Крім цього,\~умовами Договору\~встановлено,\~що у\~випадку порушення\~строків завершення\~виконання робіт\~більше ніж\~на 20\~днів,\~то виконавець\~сплачує на\~користь замовника\~штраф у\~розмірі 10%\~від ціни\~Модульного будинку,\~а порушення\~таких строків\~на більше\~ніж 30\~днів \~штраф складає 20% від ціни Модульного будинку. Станом на 10.09.2024 року порушення триває 132 дні, відтак із урахуванням передбаченого умовами Договору штрафу виконавець повинен сплати на користь замовника 674\~100 грн. Указану суму штрафу, судовий збір та витрати на правничу допомогу в сумі 12\~000 грн. [PERSON] просить стягнути на свою користь із ТОВ «Ромавуд-Україна». Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 08.10.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 05.11.2024 року заяву представника [PERSON] адвоката Сидорової Ю.В. про забезпечення позову повернуто заявнику, а ухвалою від 22.11.2024 року заяву представника позивача про забезпечення позову, залишено без задоволення. Від представника відповідача адвоката Козирєва І.М. надійшли письмові пояснення, в яких останній навів свої заперечення проти позову. Представник вважає, що укладений між сторонами Договір за своєю природою є договором будівельного підряду, оскільки стосується виконання будівельно-ремонтних робіт по ремонту (відновленню) модульного будинку. При цьому, такий договір містив лише найменування робіт та частин (складових) будинку, що підлягають відновленню або заміні, водночас проектно-кошторисна документація між сторонами не розроблялась, не погоджувалась та не підписувалась, сторони не погодили обсяг та вартість необхідних будівельних матеріалів, не визначили їх кількість та якість, а також назву, марку, колір, тощо, а також строки придбання. Таким чином, на переконання адвоката, між сторонами не було досягнуто згоди з приводу істотних умов договору. Окремо представник відповідача зосередив увагу суду на тому, що позивач як замовник не забезпечив виконавця будь якими будівельними матеріалами, які повинні були бути використані в процесі виконання договору, натомість Договором не передбачено обов`язок виконавця придбати за власний рахунок будівельні матеріали та обладнання. Гарантовано лише виконання робіт за власний кошт. ТОВ «Ромавуд-Україна» категорично заперечує проти задоволення позовних вимог та повідомляє про невиконання умов Договору саме позивачем (а.с. 63-65). У письмовій відповіді на згадані вище пояснення представник позивача зазначила, що за Договором ТОВ «Ромавуд-Україна» зобов`язалося за власний кошт та у встановлені договором строки виконати роботи по ремонту (відновленню) Модульного будинку. Тобто Договором визначено за чий кошт здійснюються роботи, передбачені Договором, та між сторонами погоджені усі необхідні умови для виконання робіт. Доводи відповідача про нібито укладення договору будівельного підряду не можуть бути взяті до уваги, до того ж Товариство не має в переліку видів своєї діяльності - будівництво або проведення ремонтних робіт (а.с. 67-70). У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову з підстав, наведених у позові та письмовій відповіді на письмові пояснення відповідача. У свою чергу представник ТОВ «Ромавуд-Україна» просив у засіданні відмовити у задоволенні позову, враховуючи викладені у письмових пояснення Товариства аргументи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Із матеріалів справи убачається, що 02.03.2023 року між ФОП [PERSON] (продавець), ТОВ «Ромавуд-Україна» (підрядник) та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №3, згідно з яким Товариство зобов`язалось виготовити, ФОП [PERSON] передати у власність, а [PERSON] прийняти і оплатити будинок модульний каркасний. Ціна за будинок склала 749\~000 грн. (пункти 1.1, 2.1 договору, а.с. 9-11). 01.02.2024 року між сторонами по справі укладено Договір №1 про виконання робіт, згідно з яким ТОВ «Ромавуд-Україна» як виконавець зобов`язалося за власний кошт та у встановленні Договором строки виконати роботи по ремонту (відновленню) Модульного будинку, придбаного позивачем як замовником за Договором купівлі-продажу №3 від 02.03.2023, до придатного для проживання стану. Порядок дій виконавця по усуненню пошкоджень Модульного будинку, які виникли внаслідок пожежі, наведений у розділі 2 Договору. Замовник, у свою чергу, зобов`язався забезпечити безперешкодний доступ для виконавця та/або його працівників до Модульного будинку у попередньо погоджений сторонами час (п. 1.1, 2.6 договору). Пунктом 3.1 Договору визначено, що виконавець зобов`язується виконати роботи зазначені в розділі 2 даного Договору у строк до 01.05.2024 року. Виконавець по завершенню, виконання робіт надає замовнику оригінал Акту приймання-передачі, підписаний виконавцем у двох екземплярах. Замовник зобов`язується, при відсутності претензій до виконаних робіт, підписати Акт приймання-передачі протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту його отримання і один примірник направити на адресу виконавця (п. 4.2 договору). За змістом пунктів 7.3, 7.4 Договору №1 про виконання робіт у випадку порушення строків, визначених у п. 3.1 даного Договору (до 01.05.2024) більше ніж на 20 днів, виконавець сплачує на користь замовника штраф у розмірі 10% від ціни Модульного будинку, зазначеної у п. 2.1. Договору купівлі-продажу №3 від 02.03.2023 року (749\~000 грн.), а у разі порушення таких строків на більш ніж 30 днів штраф становить 20% від ціни Модульного будинку за кожні 30 днів такого порушення. Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Аналізуючи підстави звернення до суду з указаним позовом, характер правовідносин, що виникли між сторонами, норми матеріального права, які їх регулюють, суд дійшов висновку про те, що оспорюваний правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду. Згідно із\~частиною першою\~статті 837\~ЦК України\~за договором\~підряду одна\~сторона (підрядник)\~зобов`язується\~на свій\~ризик виконати\~певну роботу\~за завданням\~другої сторони\~(замовника),\~а замовник\~зобов`язується\~прийняти та\~оплатити виконану\~роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. За змістом ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Нормами частин першої та третьої статті 857 ЦК України підтверджено обов`язок підрядника виконати роботу відповідно до умов договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимог, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Згідно із частиною першою статті 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Частиною четвертою статті 882\~ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Відповідно до статті 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано та у матеріалах справи відсутні докази того, що невиконання або неналежне виконання обов`язків за Договору №1 про виконання робіт сталось не з вини ТОВ «Ромавуд-Україна». Відсутність проектно-кошторисної документації, на переконання суду, не свідчить про нікчемність правочину та не може бути підставою для відмови у позові. До того ж, діючі на час існування спірних правовідносин ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" визначали зміст та склад проектної документації виключно на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин. Для проведення, наприклад, поточного ремонту створення проектної документації не є обов`язковим. Встановивши, що в порушення умов Договору №1 про виконання робіт ТОВ «Ромавуд-Україна» не виконало в строк до 01.05.2024 року роботи, зазначені в розділі 2 даного Договору, натомість умовами Договору сторони узгодили, зокрема, санкції, які застосовуються до виконавця за порушення строку виконання робіт, що сталися з вини виконавця, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Разом з тим, стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 20 календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 30 календарних днів є подвійною відповідальністю за порушення зобов`язання, оскільки із установлених судом обставин справи вбачається, що відповідач вчинив єдине порушення, яке полягає в простроченні виконання зобов`язання за Договором №1 про виконання робіт на строк понад 30 календарних днів, і вказаний строк охоплює порушення зобов`язання на строк понад 20 календарних днів. Одночасне стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 20 календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 30 календарних днів є подвійним стягненням штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме за прострочення виконання робіт з усунення пошкоджень у модульному будинку, які виникли внаслідок пожежі, на строк понад 30 днів, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі 20% від ціни Модульного будинку. У решті штрафу слід відмовити. Подібні висновки щодо застосування відповідних норм права в частині стягнення штрафу, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі 910/12876/19 (п. 7.45 7.47). Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, провадження № 61-1970св21, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20, провадження № 61-7641св21. Судом встановлено, що 26 січня 2024 року між [PERSON] та адвокатом Сидоровою Ю.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №26/01/24, який містив умову щодо гонорару як винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Розмір договору визначається додатковими угодами до нього (далі договір, а.с. 14). Згідно з п. 2, 3 додаткової угоди №1 від 10.09.2024 року до договору до послуг щодо подачі\~позову про\~стягнення грошових\~коштів (штрафу\~за порушення\~строків виконання\~договору)\~по Договору\~про виконання\~робіт №1\~від 01.02.2024,\~укладеного між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Ромавуд-Україна»\~входить:\~консультація,\~направлення вимоги,\~збір доказів,\~підготовка та\~подача позову\~до суду,\~участь у\~судових засіданнях\~у суді\~першої інстанції,\~підготовка усіх\~необхідних процесуальних\~документів пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~підготовка та\~подача заяви\~про забезпечення\~позову.\~Вартість послуг\~за цією\~Додатковою угодою\~№1\~становить 12\~000,00\~грн.,\~до вартості\~послуг не\~входить судовий\~збір,\~державне мито\~та/або\~інші обов`язкові\~платежі (а.с. 18). Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що «при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу». Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. При цьому, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30). Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, взявши до уваги складність справи, обсяг наданих адвокатом позивачу [PERSON] послуг та витрачений адвокатом час на надання таких послуг, відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 12 000 грн. відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідності процесуальних дій. Таким чином, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 498 грн. судового збору та 2\~666,67 грн. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial