Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

21.11.2024 в системі «Електронний суд» позивач [PERSON] , від імені якого дії її представник [PERSON] , звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.09.2016 року Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №195, а також стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття (а.с.1-4). Позов обґрунтовано тим, що спільне життя з відповідачем не скалося через відсутність взаєморозуміння з ним, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припиненні вже більше року. Діти залишаються проживати з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей і добровільно не надає позивачу достатньої матеріальної допомоги для задоволення цих потреб. Самостійно позивачу важко матеріально забезпечувати дітей. Ухвалою від 06.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 24-25). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи без його участі та будь-яких інших заяв та клопотань не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2016 року Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблений актовий запис №195, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.6). У шлюбі у сторін народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с.7,8). Згідно із витягами з реєстру територіальної громади від 14.02.2024 діти зареєстровані за зареєстрованим місцем проживання позивача, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10,11). Як стверджує позивач, сторони подружніх стосунків тривалий не підтримують, спільного господарства не ведуть. Заперечень щодо зазначених позивачем обставин відповідачем подано не було. Внаслідок зазначених у позові обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Та обставина, що малолітні діти сторін проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на його утриманні є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та в частині стягнення аліментів є обґрунтованими. Так, відповідач, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), тобто у розмірі, що відповідає визначеному ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України розміру аліментів, які стягуються на двох дітей у безспірному порядку. За змістом ст. 191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст.141 ЦПК України сплачені при подачі позивачем позову про розірвання шлюбу в сумі 1211,20 гривень (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також на користь держави в розмірі 211,20 гривень, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved