Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. 13 листопада 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач у позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 18.12.2014 року. У цьому шлюбі в подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що подружнє життя між Позивачем та Відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. З цих підстав між подружжям часто виникали непорозуміння та конфлікти. У 2020 році відносини між Позивачем та Відповідачем остаточно погіршилися, у зв`язку з чим з вони фактично припинили спільне подружнє життя та ведення спільного господарства. Позивач та Відповідач з 2020 року по даний час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, відтак шлюб існує формально і збереження шлюбу є неможливим, оскільки таке суперечить інтересам сторін. Просив шлюб розірвати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача наголосив, що позивач внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши сторони, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 18.12.2014 року у Виконавчому комітеті Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області (актовий запис № 13), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З копії актового запису про народження, складеного Виконавчим комітетом Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області 17.03.2015 року, вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя між Позивачем та Відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. З цих підстав між подружжям часто виникали непорозуміння та конфлікти. У 2020 році відносини між Позивачем та Відповідачем остаточно погіршилися, у зв`язку з чим з вони фактично припинили спільне подружнє життя та ведення спільного господарства. Позивач та Відповідач з 2020 року по даний час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, відтак шлюб існує формально і збереження шлюбу є неможливим, оскільки таке суперечить інтересам сторін. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Однак, відповідно до сповіщення сім`ї № 19748 від 19.11.2024 року військовослужбовець [PERSON] зник безвісти 13.11.2024 року під час виконання обов`язків військової служби. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, має всі права, гарантовані Конституцією та законами України, а також має право на всебічне розслідування обставин її зникнення та встановлення її місцеперебування. Відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не змінює її сімейного стану до моменту розірвання шлюбу за заявою другого з подружжя внаслідок визнання особи безвісно відсутньою або до моменту оголошення такої особи померлою. Відтак, відповідно до положень ч.4 ст.8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» у зв`язку із набуттям позивачем правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, його сімейний стан не змінюється до моменту розірвання шлюбу за заявою другого з подружжя внаслідок визнання особи безвісно відсутньою або до моменту оголошення такої особи померлою. За таких обставин, враховуючи викладене вище, в задоволенні позовних вимог потрібно відмовити повністю.

Outcome: dismissed