Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

ТОВ "Фінансова\~Компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості. Короткий зміст заявлених вимог Позов мотивований тим, що між фінансовими установами та відповідачем укладено договори за умовами яких відповідач отримав грошові кошти, які зобов`язався повернути та сплатити проценти. В порушення умов договорів відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та допустив заборгованість в загальному розмірі 55539,95 грн, які позивач, як особа, яка набула право вимоги, просить стягнути. Рух справи та процесуальні дії Ухвалою суду від 19.12.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позиція учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи 18.12.2023\~між ТОВ\~"Фінансова\~Компанія "Кредіплюс"\~та відповідачем\~укладено договір\~про споживчий\~кредит №\~125235\~за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4167 грн на строк 70 днів, тобто до 26.02.2024, із процентною ставкою 600% річних (а.с. 41-46). ТОВ "Фінансова\~Компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"набуло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 125235 від 18.12.2023 в розмірі 7844,95 грн, з яких: 4167 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3276,95 грн - заборгованість за відсотками; 401 грн - заборгованість за комісією (а.с. 47-55). 19.12.2023\~між ТОВ\~"Аванс\~Кредит"\~та відповідачем\~укладено договір\~про надання\~фінансового кредиту\~№ 30633-12/2023\~за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 1900 грн на строк 120 днів, тобто до 16.04.2024, із процентною ставкою 2,50 % в день (а.с. 56-62). 19.12.2023\~між ТОВ\~"Аванс\~Кредит"\~та відповідачем\~укладено договір\~про надання\~фінансового кредиту\~№ 30598-12/2023\~за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 1500 грн на строк 120 днів, тобто до 16.04.2024, із процентною ставкою 2,50 % в день (а.с. 63-69). ТОВ "Фінансова\~Компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"набуло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 30633-12/2023 в розмірі 7600 грн, з яких: 1900 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 5700 грн - заборгованість за відсотками, а також за договором про про надання фінансового кредиту № 30598-12/2023 в розмірі 6000 грн, з яких: 1500 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 4500 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 70-76). 26.12.2023\~між ТОВ\~"Стар\~Файненс Груп"\~та відповідачем\~укладено договір\~про надання\~фінансового кредиту\~№ 22241-12/2023\~за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 5200 грн на строк 100 днів, тобто до 03.04.2024, із процентною ставкою 2,50% в день (а.с. 9-14). ТОВ "Фінансова\~Компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"набуло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 22241-12/2023 від 26.12.2023 в розмірі 18200 грн, з яких: 5200 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 13000 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 15-22). 18.03.2024\~між ТОВ\~"1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів"\~та відповідачем\~укладено договір\~позики №\~79417453\~за умовами якого відповідачу надано в позику грошові кошти в розмірі 5500 грн на строк 4 дні, тобто до 21.03.2024, із процентною ставкою 2,5% в день (а.с. 23-28). ТОВ "Фінансова\~Компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"набуло право вимоги до відповідача за договором позики № 79417453 від 18.03.2024 в розмірі 15895 грн, з яких: 5500 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 10395 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 29-40). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо укладення Договорів Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Приймаючи до уваги те, що Договори підписані у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд доходить висновку, що дані Договори за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі. Щодо відступлення права вимоги Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Приймаючи до уваги те, що позивачем надано документи, які підтверджують відступлення права вимоги за Договорами, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право вимоги за Договорами. Щодо розміру заборгованості Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Приймаючи до\~уваги встановлені\~обставини,\~зокрема те,\~що між\~фінансовими установами\~та відповідачем\~укладено договори\~за умовами\~яких відповідач\~отримав грошові\~кошти,\~які не\~повернув та\~допустив заборгованість\~в загальному\~розмірі 55539,95 грн, а позивач набув право вимоги за цими договорами, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги задоволення позову суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved