Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 07 грудня 2019 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 824. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подружні відносини фактично припинені. Зазначає, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе та буде суперечити його інтересам. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 грудня 2019 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 824. Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07 грудня 2019 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 824, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 грудня 2019 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 травня 2020 року. Спору з приводу визначення місця проживання спільних дітей не заявлено. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям також не заявлено. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Питання стосовно розподілу судових витрат судом не вирішувалося, оскільки позивач просив судові витрати покласти на нього. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved