Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з данною позовною заявою. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] у них народився син [PERSON] . Згідно рішення суду від 19.06.2018 року шлюб між сторонами був розірваний. Вказує, що відповідач зв`язку з сином не підтримує, не цікавиться його долею, не відвідує сина в садочку, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання. Також зазначає, що відповідач не сплачує аліменти на утримання сина та злісно ухиляється від погашення заборгованості, яка станом на 27.05.2025 року становить 140 709,50 грн. Відповідач систематично, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє бажання спілкуватися та приймати участь у вихованні дитини, що свідчить про його небажання виконувати свої батьківські обов`язки відносно сина, і зазначені обставини є підставою для позбавлення його батьківських прав. Таким чином, позивач вважає, що наведені обставини підтверджують факт систематичного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд про задоволення позову. Ухвалою судді від 04.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.01.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду лист з проханням слухати справу у його відсутність. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 27.02.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19.06.2018 року було розірвано. Прізвище позивача було відновлено на " [PERSON] ". Від шлюбу сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 09.11.2016 року. Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Висновок суду підтверджується наступними доказами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач є його кумою та сусідкою його батьків. Показав, що [PERSON] з народження дитини не виконував батьківські обов`язки. Останній вчиняв скандали та намагався побитити чоловіка позивача, залякував дітей. Неодноразово бачив відповідача в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Свідок повідомив, що наразі відповідач ніяких стосунків з дитиною не підтримує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою позивача. Показала, що [PERSON] ніяких зв`язків із дитиною не має та матеріально її не підтримує, не цікавиться та не сплачує аліменти. Відповідно до довідки від 08.03.2023 року №11673 про неотримання аліментів, виданої Вишгородським ВДВС у Вишгородському районі Київської області для [PERSON] вбачається, що вона не отримувала аліменти від [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2020 року по 01.03.2023 року. Позивач в обгрунтування того, що відповідач не сплачує аліменти на утримання сина посилається на відповідь Вишгородського ВДВС від 27.05.2024, проте до матеріалів справи вказаний доказ долучено не було. Відповідно до характеристики на [PERSON] №116 від 20.05.2024, виданої директором Демидівського ліцею Димерської селищної ради Галиною Якименко, зазначено, що мати цікавиться навчанням та поведінкою сина, бере участь у шкільних та класних заходах лише мати, батько з дитиною не спілкується, у вихованні дитини участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходив, навчанням сина не цікавиться, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям. Згідно відповіді КНП "Димерська центральна селищна лікарня" Димерської селищної ради убачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом лікаря-педіатра [PERSON] Демидівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Центру первинної медико-санітарної допомоги КНП «Димерська центральна селищна лікарня» Димерської селищної ради; до лікаря-педіатра [PERSON] зверталась матір дитини [PERSON] , [INFO] , гр. [PERSON] та супроводжувала його на прийомі. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 30.12.2024 року, доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, стан її здоров`я, не спілкується з сином. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення батька від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, доведено вищевказаними доказами. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved