Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернувся [PERSON] з посиланням на те, що між ним та [PERSON] (до одруження [PERSON] ) 17 січня 2023 року було зареєстровано шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». У шлюбі у них народилася спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . У його дружини [PERSON] від попереднього шлюбу є дитина: неповнолітня [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження [PERSON] зазначений батьком - [PERSON] , який позбавлений батьківських прав, не намагався і не намагається займатися вихованням дочки, її лікуванням, дитина залишилися без піклування біологічного батька тому, що він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. У них з дружиною, матір`ю дитини [PERSON] , склалася нормальна, повноцінна сім`я, вони створили позитивну атмосферу, мають спільні погляди на шлюб та сім`ю, не нехтують сімейними цінностями. Він здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дитина вважає його своїм батьком, вона не може це вимовити, він турбується, піклується про неї, та створює всі належні умови для її розвитку, утримує та виховує і ставиться до неї, як до своєї рідної дитини. Він здоровий і протипоказань для усиновлення немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої та непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, має постійну роботу та отримує щомісячно заробітну плату, яку витрачає на утримання сім`ї, має дохід від ведення особистого селянського господарства. Для виховання та розвитку дитини створено належні умови за місцем проживання їхньої родини, дитина вважає його за батька, вона не може вимовити слова і відстояти свою точку зору, але певними своїми діями, намагається показати свою любов як до родини взагалі, так і до нього як до батька, тому він хоче, щоб вона носила його прізвище та по батькові. Але, в зв`язку з тим, що вони вимушені були з дружиною податися в пошуках місця кращого лікування та спеціального навчання для їхньої дочки, тимчасово, на період лікування та навчання, проживають у місті Києві, за місцем її навчання за спеціальною програмою. Згідно висновку Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області (Білоцерківська районна військова адміністрація Київської області - органу опіки та піклування від 18.03.2025 усиновлення ним, заявником, є доцільним та відповідає інтересам дитини. Його дружина, матір дитини [PERSON] , не заперечує проти її усиновлення дочки ним, її чоловіком, та усвідомлює правові наслідки своєї згоди. Дитина [PERSON] 14 років не має можливості надати свою згоду на її усиновлення ним. Заявник просить суд визнати його усиновителем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та внести зміни в актовий запис про її народження, у графі прізвище дитини записати « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », в графі батько дитини, вказати його батьком. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви, підтвердила обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Білоцерківської РДА в судове засідання не прибув, вказана РДА подала до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність її представника (а. с. 77). Представник заінтересованої особи Ставищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибув, вказаний відділ подав до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника відділу (а. с. 78-79). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває з 17.01.2023 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (до одруження [PERSON] ), [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 59 (а. с. 15). Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 16) [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 22). Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 22) батьком дитини є [PERSON] , якого рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.12.2024, яке набрало законної сили 23.01.2025, позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а. с. 34-36). Мати дитини [PERSON] надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення заявником [PERSON] її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , вказана заява засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04 березня 2025 року, зареєстрована в реєстрі за № 511 (а. с. 33). Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.02.2025 р., який складений начальником служби у справах дітей та сім`ї Ставищенської селищної ради Даценком В. М., завідувачем сектору вказаної служби Мокрицькою Л. Є. та провідним спеціалістом вказаної служби [PERSON] , встановлено, що до складу сім`ї заявника відносяться його дружина [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка дружини [PERSON] , [INFO] . Сім`я має житловий будинок в [ADDRESS] , житлова площа якого 40,7 м. кв., загальна площа 65,2 м. кв. Будинок має три житлові кімнати, кухню, веранду, обладнаний меблями, в будинку проведено косметичний ремонт. Будинок має охайний вигляд, в будинку створені всі належні умови для повноцінного проживання дітей. Після проходження лікування [PERSON] сім`я планує переїхати на постійне місце проживання в с. Журавлиха. Біля будинку є земельна ділянка площею 0,28 га, яка використовується за призначенням. [PERSON] може бути усиновлювачем [PERSON] , [INFO] . Усиновлення відповідає інтересам дитини. [PERSON] створив всі належні умови для повноцінного проживання дітей (а. с. 37). Згідно договору дарування житлового будинку та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно житловий будинок в [ADDRESS] належить заявнику [PERSON] (а. с. 38, 39). Відповідно до пояснень заявника та [PERSON] фактично вони проживають разом близько 3 років, в робочі дні проживають в найманій квартирі в м. Київ, оскільки неповнолітня [PERSON] проходить у відповідному центрі спеціальне навчання за спеціальною програмою, на вихідні приїжджають в с. Журавлиха у свій будинок. Згідно довідки Служба у справах дітей та сім`ї Ставищенської селищної ради від 27.02.2025, при проведенні обстеження умов проживання заявника [PERSON] за адресою [ADDRESS] встановлено, що неповнолітня [PERSON] [INFO] , має діагноз F71.0, F- 80.1,G 40.20 (помірна розумова відсталість, системне недорозвинення мовлення І рівня), за станом здоров`я не може висловити свою думку щодо усиновлення її [PERSON] . Згідно висновків про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 05.02.2025 року [PERSON] , [INFO] , має діагноз F71.0, F- 80.1,G 40.2 вроджена амбліопія високого ст. 7152.1, пупкова грижа К 42 (а. с. 25). Відповідно до медичних висновків № 22 від 28.07.2015 та № 28 від 09.08.2017 на дитину інваліда віком до 18 років [PERSON] є дитиною з інвалідністю (підгрупа «А») (а. с. 26, 27). Встановлено, що на даний час заявник [PERSON] працює у ТОВ «Мега Проект Буд» з 01.11.2024 підсобним робітником, його дохід за листопад 2024 року - січень 2025 року становить 19962,93 грн., що підтверджується довідкою вказаного товариства від 04.02.2025 (а. с. 18) Згідно довідки Ставищенської селищної ради від 04.03.2025 заявник [PERSON] має середньомісячний дохід у сумі 7000 грн. від ведення особистого селянського господарства (а. с. 19). Відповідно до висновку про стан здоров`я [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном дитини (а. с. 20). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості» МВС України [PERSON] станом на 04 березня 2025 року на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а. с. 21). Відповідно до висновку Білоцерківської районної військової адміністрації Київської області від 18 березня 2025 року за № 06-23/786 [PERSON] може бути усиновлювачем, а усиновлення ним неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає її інтересам(а. с. 8-10). Згідно частини третьої статті 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно зі статтею 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випаду, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини першої статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина. Малолітньою вважається дитина у віці до чотирнадцяти років, неповнолітньою - до 18 років. Частинами 2 та 3 статті 211 СК України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Стаття 217 Сімейного кодексу України передбачає можливість надання згоди батьків на усиновлення дитини. Визначено такі важливі аспекти: усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків; згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною; згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку; письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Частиною 3 ст. 218 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлення проводиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Як встановлено судом з вищевказаних медичних висновків та пояснень заявника та заінтересованої особи [PERSON] неповнолітня [PERSON] [INFO] , має діагноз F71.0, F- 80.1,G 40.20 (помірна розумова відсталість, системне недорозвинення мовлення І рівня), є дитиною з інвалідністю (підгрупа «А»), за станом здоров`я не може висловити свою думку щодо усиновлення її [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 223 Сімейного кодексу України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище осіб, які бажають усиновити дитину, їх сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких заявники бажають усиновити дитину; взаємовідповідність осіб, які бажають усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ці особи опікуються вже дитиною; особу дитини та стан їх здоров`я; ставлення дитини до осіб, які бажають її усиновити ( ч. 1 ст. 224 СК України ). При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 229 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Також, згідно частини 2 статті 231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Крім того, судом враховано, що мати дитини не заперечувала проти такого усиновлення заявником. До того ж, як встановлено в судовому засіданні, заявник та мати дитини [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, разом проживають однією сім`єю та виховують спільну дитину від шлюбу. Окрім цього, з пояснень матері дитини та заявника в судовому засіданні встановлено, що між заявником та дитиною склалися добрі стосунки, заявник відноситься до неї, як до своєї дитини, піклується про неї. Заявник в судовому засіданні підтвердив, що він зі станом здоров`я дитини ознайомлений, а також і з правовими наслідками усиновлення. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Виходячи зі змісту статті 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст. 212 Сімейного кодексу України, наявність яких виключала б для заявника можливість бути усиновлювачем неповнолітньої та малолітньої дитини - відсутні. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що усиновлення дитини [PERSON] є доцільним та таким, що відповідатиме їх найвищим інтересам, підстав, передбачених у сімейному законодавстві, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи, а заявник скористався таким правом та просив внести зміни в актового запису про народження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , записавши його батьком, суд вважає, що це відповідає інтересам дітей, а тому є підстави для задоволення заяви і в цій частині. За ч. 1 ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється (ч. 2 ст. 233 СК України). За змістом ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Понесені заявником судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення віднести, відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України за рахунок заявника. Відтак, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявником судового збору за подання ним до суду заяви про усиновлення дитини, слід залишити за останнім, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved