Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Представник позивача зазначає, що 06.11.2023 відповідачка звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії для домогосподарства, і така субсидія була призначена. За результатами верифікації, проведеної Мінфіном 19.07.2024 було виявлено, що член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії здійснив операцію з купівлі готівкової іноземної валюти на загальну суму, що перевищує 50\~000 грн. Внаслідок неправомірної поведінки відповідачки виникла переплата субсидії за період з 01.11.2023 року по 30.04.2024 року в сумі 15942,53 грн. Листом від 04.07.2024 № 1700-0403-8/39344 позивач повідомив відповідачку про виниклу переплату субсидії з проханням повернути безпідставно отримані кошти або спростувати інформацію про придбання валюти. Проте, відповідачка залишила це звернення без реагування. За наведеного представник позивача звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача 15942,53 грн., та судові витрати. Представник позивача подав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без їх участі, позов підтримують. Представник відповідачки подав суду відзив. Зазначає, що позивач обґрунтував позов, посилаючись на Закон України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», Постанову КМУ від 18.02.2016 №136, на затверджений цією постановою Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, на п.50-2 Положення Мінфіна від 19.07.2024, на ст.1212 ЦК України, яка передбачає право позивача вимагати повернення призначеної та виплаченої субсидії в разі встановлення факту безпідставного її отримання. Як на порушення, що слугувало підставою для вимоги про повернення виплаченої субсидії, позивач посилається на факт купівлі 27.10.2023 членом сім`ї відповідачки (її сином [PERSON] ) в межах 12 місяців до призначення субсидії, іноземної валюти на суму, що перевищує 50000 гривень. Позивач також стверджує, що відповідачка залишила лист-вимогу позивача від 04.07.2024 №1700-0403-8/39344 без реагування. Між тим, лист-вимога позивача був предметом досудового врегулювання спору. Позивачу було надано підтвердження того, що сам по собі факт придбання іноземної валюти не є доказом одержання доходу [PERSON] , оскільки останній купував іноземну валюту за гривні, які перед цим були виплачені йому на підставі рішення суду як компенсація шкоди, що була завдана знищенням його автомобіля у ДТП, яка мала місце наприкінці 2022 року, яка (компенсація шкоди) не є передбаченим законом доходом, а тому не є і підставою для вимоги про повернення коштів, виплачених у якості житлової субсидії. І у відповіді [PERSON] під час досудового врегулювання спору, і у позовній заяві до неї позивач виходить із того, що сам по собі факт купівлі іноземної валюти на суму понад 50000 грн. і є завершеним правопорушенням та правовою підставою для відмови у наданні субсидії, а приховання цього факту є недобросовісністю відповідачки. У свою чергу, відповідачка не визнає позов у повному обсязі, виходячи із того, що сам по собі факт купівлі одним із членів сім відповідачки іноземної валюти у сумі понад 50\~000 грн. не є правопорушенням, і не є підставою для визнання отримання відповідачкою субсидії неправомірною, позаяк сам по собі такий факт не є доказом отримання доходу, саме який і є правовою підставою для визнання призначення субсидії неправомірною. За наведеного просить відмовити у задоволенні позову. Також просить стягнути судові витрати за надання професійної правничої допомоги, про що буде подана заява та надані відповідні докази. Представник позивача подав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без їх участі, позов підтримують. Відповідачка на розгляд справи не з`явилася. Представник відповідачки позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Обставини, встановлені при розгляді справи. Відповідачка 06.11.2023 року звернулася із заявою про призначення житлової субсидії для домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Просила призначити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний сезон. До заяви відповідачкою було подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. В розділі VI декларації відповідачка жодної інформації про придбання іноземної валюти не зазначила. Відповідачка при подачі декларації ознайомлена, що у разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання), їх доходи, майновий стан і витрати, може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У цій розписці відповідачка зазначає щодо зобов`язання повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії, що свідчить особистий власний підпис відповідачки. Відповідно до п. 49 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. За результатами розгляду заяви відповідача позивачем прийнято рішення про призначення субсидії у грошовій готівковій формі для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг/придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Син відповідачки 27.10.2023 року придбав 2000 доларів США за кошти, отримані ним як компенсацію за знищене майно згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27.06.2023 року у справі № 570/3175/22. Рішенням суду стягнуто на користь [PERSON] 140 774,58 грн. майнової шкоди, а також судові витрати у сумі 1420 грн. Положення законодавства. Відповідно до п.9 Положення про порядок призначення житлових субсидій (надалі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2029 р. № 807) призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України, починаючи з 1 грудня 2022 року. Відповідно до пункту 3 Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Підпунктом 10 пункту 14 Положення передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти (крім валюти, отриманої від благодійних організацій або придбаної для оплати медичних та/або освітніх послуг), а також банківських металів на загальну суму, що перевищує 50 000 гривень. Відповідно до пункту 22 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства. Правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні визначає Закон України Про верифікацію та моніторинг державних виплат, відповідно до якого (ст.1) органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової та бюджетної політики (Міністерство фінансів України). Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136 (у редакції постанови КМУ № 443 від 22.05.2019) затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат (далі Порядок №136). Пунктом 6 Порядку №136 визначено, що за результатами верифікації Міністерство фінансів України щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності з метою забезпечення ефективного використання бюджетних коштів. Також проведення перевірки даних зазначається і у нормі п. 50-2 Положення. Пунктами 125 та 127 Положення № 848 визначено що у випадках, зазначених в абзацах четвертому, п`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Стаття 1214 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набуте особою не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: перше, якщо виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Висновки суду. Представник позивача зазначає, що сума отриманої відповідачкою субсидії була здійснена за документами, які піддаються сумніву, і вказана обставина свідчить про недобросовісність набувача, тому в силу ст. 1215 ЦК України з відповідачки на користь позивач мають бути стягнуті отримані нею грошові кошти. Проте суд не погоджується з позицією представника позивача. Позивачу було надано підтвердження того, що сам по собі факт придбання іноземної валюти сином відповідачки не є доказом одержання доходу [PERSON] , оскільки останній купував іноземну валюту за гривні, які перед цим були виплачені йому на підставі рішення суду як компенсація шкоди, що була завдана знищенням автомобіля у ДТП, яка мала місце наприкінці 2022 року. Отримана компенсація за завдану шкоду не є доходом у розумінні закону, який би був перешкодою для надання субсидії. Тому у відповідачки фактично не було обов`язку повідомляти про цю обставину у заяві про надання субсидії. За наведеного дії відповідачки не можна вважати неправомірними. А тому відсутні підстави для повернення відповідачкою коштів на користь позивача, виплачених у якості житлової субсидії. Підсумовуючи, позов не підлягає до задоволення. Судові витрати. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Оскільки у задоволенні позову було відмовлено, тому й відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідачки на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed