Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 29.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/380805/82/1313490, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 24.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 25.07.2024 року до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18883,81 грн., з яких: - 9816,29 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9067,52 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами Заяви-Договору клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.07.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Посилаючись на викладене, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/1313490 від 29.11.2021 року в розмірі 18883,81 грн., з яких: 9816,29 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9067,52 грн. - сума заборгованості за процентами за відсотками; та судові витрати по справі. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2025 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позовної заяви до суду заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача, позовні вимоги не визнають, заперечують щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 29.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/380805/82/1313490 (далі Договір), що вбачається з копії даного договору та додатків до нього (а.с. 5-8). Відповідно умов Договору, Банк надає клієнту послугу споживчого кредиту грошові кошти, що надаються клієнту на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю, або виконанням обов`язків найманого працівника. Для надання Послуги споживчого кредиту, Банк відкриває Клієнту Поточний рахунок «Для виплат» IBAN [NUMBER] в гривнях на умовах згідно пункту 4.1. Заяви-Договору. На умовах цієї Заяви-Договору, з Дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 10000 гривень, а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту - 13- місяців з 29.11.2021 (Дата надання Кредиту) по визначену Графіком дату останнього Щомісячного ануїтетного платежу. Процента за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить 44.9% річних (може бути змінена за згодою Сторін шляхом укладання додаткової заяви до цієї Заяви-Договору або в порядку та на умовах, передбачених цією: Заявою - Договором). Дата сплати Щомісячного ануїтетного платежу - 29 числа кожного календарного місяця згідно Графіка. 29.11.2021 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація (а.с. 9-10). З наданої позивачем копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/380805/82/1313490 від 29.11.2021 року, встановлено, що станом на 25.07.2024 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк» складає 18883,81 грн., з яких: 9816,29 грн. - сума заборгованості за кредитом; 9067,52 грн. - сума заборгованості за процентами; 0 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 13-14). З даного розрахунку також вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за даним кредитним договором. 24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-72, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №014/380805/82/1313490 від 29.11.2021 року (а.с. 15-17). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 28.01.2025 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18883,81 грн., з яких: 9816,29 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9067,52 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. сума заборгованості за пенею (а.с. 18). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком чи фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк чи фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку, фінансової установи) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. У позові ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилалося на те, що 29.11.2021 року відповідач [PERSON] підписав кредитний договір з АТ «Райффайзен Банк», згідно якого отримав кредитні кошти у безготівковій формі у національній валюті на банківський рахунок. Даним договором було визначено суму кредиту, строк кредитування, розмір, підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами, штрафні санкції у разі порушення умов договору. Кредитодавець АТ «Райффайзен Банк» виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Відповідач належно і у доступній формі ознайомився з усіма умовами договору, тарифами кредитора, повністю і однаково з кредитором їх розумів, вважав їх справедливими, адекватними, розумними і жодних заперечень не мав, що також не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні. Надаючи свої персональні дані, проставивши підпис у договорі, врешті решт отримав кредитні кошти, фактично підтвердивши реальність кредитного договору та висловив свою згоду з їх умовами. Вибір контрагента правочину та договір з АТ «Райффайзен Банк» підписані відповідачем добровільно, волевиявлення позичальника було вільним, не під впливом помилки, тиску чи тяжких обставин, відповідало його внутрішній волі та намірам безумовного і реального виконання взятих на себе зобов`язань. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач користувався отриманими кредитними коштами та частково погашав кредит, що у свою чергу свідчить про отримання останнім кредитних коштів. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором, яка ним не повернута. У подальшому право вимоги за вищевказаним кредитним договором, на підставі договору факторингу, перейшло від первісного кредитора АТ «Райффайзен Банк» до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». Таким чином, суд погоджується з аргументами позивача, що право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а також проведеним ним розрахунком заборгованості відповідача та вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт, що між відповідачем та первісним кредитором погоджено розмір наданого кредиту, розмір, підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами та інші платежі відповідно до умов договору. Тому слід стягнути з АТ «Райффайзен Банк» на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 18883,81 грн. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. (а.с. 4). Враховуючи викладене, а також те, що позов задоволено у повному обсязі, витрати по оплаті судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved