Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У грудні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Ухвалою суду від 25.12.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 22.01.2025 від позивача надійшла уточнена позовна заява, на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~рідний брат\~позивачки,\~після смерті\~якого залишилося\~спадкове майно\~за заповітом\~у вигляді: земельної ділянки площею 5.8055 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 2322184600:03:001:0032, земельної ділянки загальною площею 2500 га з кадастровим номером 2322184600:11:001:0902, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та житлового будинку [ADDRESS] . 07.10.2020 [PERSON] склав на ім`я позивачки заповіт, на все належне йому майно, який був посвідчений секретарем Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Правдюк О.А., який є незмінним та не скасованим на день смерті [PERSON] . Прийняття позивачкою спадщини після смерті померлого відбулося шляхом її спільного проживання разом з померлим, починаючи з 01.01.2019 року по день його смерті, в належному померлому житловому будинку [ADDRESS] , з причини необхідності доглядати за ним, внаслідок його тяжкої хвороби, оскільки він не міг самостійно ходити. Позивачка після смерті брата займалася його похованням та продовжує проживати до теперішнього часу в житлового будинку [ADDRESS] . В листопаді 2024 року позивачка звернулася до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, однак 28.11.2024 позивачка отримала від державного нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку з цим, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Ухвалою суду\~від 24.01.2025\~прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по справі\~за правилами\~загального позовного\~провадження,\~витребувано від\~Запорізької районної\~державної нотаріальної\~контори копію спадкової справи відносно [PERSON] , який помер [INFO] . 06.02.2025 до суду від Запорізької районної державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа №251/2024, після померлого [PERSON] [INFO] від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що підстави для заперечення позову відсутні, просить суд розглянути справу відповідно до вимог законодавства. Ухвалою суду від 17.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами (а.с. 109). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяву, в якій просить суд розглянути справу без представника третьої особи. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.09.2021 (а.с. 15). За свого життя [PERSON] , 07 жовтня 2020 року склав на ім`я позивачки заповіт, на все належне йому майно, який був посвідчений секретарем Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Правдюк О.А., за реєстровим № 88 (а.с. 27). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно за заповітом у вигляді: земельної ділянки площею 5.8055 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 2322184600:03:001:0032, належної на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.12.2007 року, серії ЯГ № 714991 (а.с. 17), земельної ділянки загальною площею 0,25 га з кадастровим номером 2322184600:11:001:0902, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належної на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЗП №3199 від 20.11.1995 року та підтверджується витягом з Державного земельного кадастру на землю №НВ-6315728672021 (а.с. 19, 18) та житлового будинку [ADDRESS] . Також до матеріалів справи долучено копію технічного паспорту садового (дачного) будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-26). Відповідно до довідки виданої відділом «Центру надання адміністративних послуг» Широківської сільської ради від 23.10.2024 року за № 5245, вбачається, що позивачка проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] починаючи з 01.01.2019 року по дату надання довідки. Довідка видана на підставі акту, складеного старостою Лукашівського старостинського округу Широківської сільської ради (а.с. 25). Відповідно до декларації №0001-Н324-5300 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 19.12.2018, [PERSON] зазначив довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом [PERSON] (а.с. 29). 12.10.2020 [PERSON] склав довіреність,без права передоручення строком один рік до 12.10.2021, якою уповноважив [PERSON] бути його представником та надав право розписуватись за нього, на всіх без винятку документах, які видаються, подаються, складаються, оформлюються у зв`язку із цією довіреністю, яка була посвідчена секретарем Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Правдюк О.А. (а.с. 30). Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на запит [PERSON] видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с. 31) Після смерті [INFO] [PERSON] до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася позивачка, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи № 251/2024 (а.с. 59-79). Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2024, виданої нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю у [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 32, разворот а.с. 78-79). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.\~3\~СК України\~сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Судом установлено, що позивач проживала разом з [PERSON] однією сім`єю починаючи з 01.01.2019 року по день його смерті, в належному йому житловому будинку [ADDRESS] , та до теперішнього часу продовжує проживати, Отже, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину за заповітом оскільки спільно проживала з померлим на час відкриття спадщини та на підставі строку визначеного ст. 1270 ЦК України не заявляла про відмову від неї. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за заповітом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п. 4.15 п. 4 гл. 10 р. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящихся, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області та копії виписки з Погосподарської книги від 15.09.2021 о/р № [NUMBER] встановлено, що користувачем в головою домогосподарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] до моменту сперті 15.09.2021 був [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-23). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2011 № 868, правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Таким чином, судом встановлено право позивача [PERSON] на спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , враховуючи, що позивачка проживала спільно із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність у неї відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved