Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення частини страхового відшкодування. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 13.07.2022 року було відкрито провадження по даній справі, призначивши розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.43-44). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 12.10.2022 року суд перейшов до розгляду справи від спрощеного провадження без повідомлення сторін до загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2023 року було залучено до участі в даній цивільній справі в якості 3-ї особи ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" (а.с.97-98). В судове засідання представник позивача ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" не з`явився (-лась, -лись), у направлених клопотаннях до суду представники Бондар В.О. і Брусков В.Я. просили розглянути справу у відсутність представника позивача, при цьому позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували (а.с.77; 125). Позовна заява обгрунтована тим, що 17.09.2019 року між ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту за №256470а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб „Volkswagen Polo", д.н.з. [NUMBER] . 31.01.2020 року близько 12-50 годин водій [PERSON] , керуючи автомобілем „Тойота Ленд Крузер", д.н.з. [NUMBER] по просп. Петра Григоренка, 23 в м. Києві, не був уважним до зміни дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Volkswagen Polo", д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду у транспортному потоці, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] порушив п.12.1; 13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2020 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Власником автомобіля „Volkswagen Polo", д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Автомобіль відповідача [PERSON] був застрахований в ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група". Після ДТП страхувальник звернувся до ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, надавши всі необхідні документи. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2540821 від 11.02.2020 року та умов Договору страхування №256470а9к3 від 17.09.2019 року розмір страхового відшкодування склав 74 194 грн. 32 коп., з яких 70 776 грн. 32 коп. було сплачено ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" за відновлювальний ремонт пошкодженного транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО за платіжним дорученням №641424 від 12.02.2020 року, а 3 418 грн. було враховано як взаємозалік в якості несплачених страхових платежів. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля [PERSON] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] була застрахована в ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" згідно полісу обов`язкового страхування №АО4206742. Даним полісом встановлено ліміт страхової відповідальності за пошкодження майна - 100 000 грн., франшиза - 0,00 грн. Після звернення позивача 1.04.2020 року до ПрАТ „Страхова компанія „УСГ" з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу 1.06.2020 року ПрАТ „Страхова компанія „УСГ" здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" в розмірі 55 445 грн. 77 коп. з урахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля - 46,20%. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" частину страхового відшкодування в розмірі 18 748 грн. 55 коп., що складає різницю між розміром сплаченого страхового відшкодування страхувальнику позивачем 74 194 грн. 32 коп. та розміром страхового відшкодування 55 445 грн. 77 коп. сплаченого страховиком [PERSON] ПрАТ „Страхова компанія „УСГ" ПрАТ „Страхова компанія „АРКС", а також 2 481 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав пояснивши, що відповідач [PERSON] визнає свою вину в ДТП, що сталась 31.01.2020 року близько 12-50 годин по просп. Петра Григоренка, 23 в м. Києві за його участю. Однак на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" згідно полісу обов`язкового страхування №АО4206742, за яким встановлено ліміт страхової відповідальності за пошкодження майна - 100 000 грн., франшиза - 0,00 грн. ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" на вимогу позивача ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" відшкодувала останній тільки 55 445 грн. 77 коп. як частину страхового відшкодування, а зобов`язана була відшкодувати всю суму відновлювального ремонту в розмірі 74 194 грн. 32 коп., який повністю перекривається лімітом страхової відповідальності відповідача - страхувальника в розмірі 100 000 грн. за полісом обов`язкового страхування №АО4206742. При цьому позивач не вправі перекладати відповідальність страхової компанії на страхувальника, а повинна пред`явити позов саме до 3-ї особи. Представник 3-ї особи ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" в судове засідання не з`явився, але у направлених поясненнях третьої особи до суду представник Пешков О.О. просив розглянути справу у відсутність представника третьої особи, пояснивши щодо змісту позову, що 11.03.2019 року між ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" та [PERSON] був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-009027657, за яким був застрахований автомобіль ТОЙОТА, д.н.з. [NUMBER] . 31.01.2020 року відбулась ДТП, в якій визнано винним страхувальника [PERSON] . За заявою ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" сплатило позивачу 55 445 грн. 77 коп. страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля [PERSON] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні 46,20%. Таким чином, ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" повністю виконала свої зобов`язання перед ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" за умовами укладеного полісу (а.с.106-109). Заслухавши учасника справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Автомобіль „Volkswagen Polo", д.н.з. [NUMBER] , 2013 року випуску, червоного кольору, номер кузова [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 18.09.2018 року ТСЦ 8043, про що свідчить копія вказаного документу (а.с.27). Власником автомобіля „Тойота Ленд Крузер", д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] 31.01.2020 року в момент вчинення ДТП, є [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.5, ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пункт 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 1.03.2013 року за №4 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як встановлено у судовому засіданні, 31.01.2020 року близько 12-50 годин водій [PERSON] , керуючи автомобілем „Тойота Ленд Крузер", д.н.з. [NUMBER] по просп. Петра Григоренка, 23 в м. Києві, не був уважним до зміни дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Volkswagen Polo", д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду у транспортному потоці, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] порушив п.12.1; 13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. За змістом ч.6, ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва Просалової О.М. від 28.02.2020 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. (а.с.12). Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість [PERSON] в даній ДТП встановлено судовим рішенням, описаним вище, яке набрало законної сили, тому не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. 17.09.2019 року між ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту за №256470а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб „Volkswagen Polo", д.н.з. [NUMBER] (а.с.23-26). 11.03.2019 року між ПрАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" та [PERSON] був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-009027657, за яким був застрахований автомобіль ТОЙОТА, д.н.з. [NUMBER] , ліміт за шкоду майну складав 100 000 грн., франшиза - 0,00 грн. (а.с.28). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"статтею 3 визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 цього Закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 Закону України №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону №1961-IV (ст.ст.9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачає ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За приписами п.3, ч.1, ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Системний аналіз вказаних норм права, а також інших норм, пов`язаних з даними правовідносинами наголошує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 зазначеного Закону України, цей страховик набуває зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму, виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Як регламентує п.35.1, ст.35 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п.35.2, ст.35 цього ж Закону України до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Після ДТП страхувальник [PERSON] звернувся до ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, надавши всі необхідні документи (а.с.18). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2540821 від 11.02.2020 року та умов Договору страхування №256470а9к3 від 17.09.2019 року розмір страхового відшкодування склав 74 194 грн. 32 коп. (а.с.14), з яких 70 776 грн. 32 коп. було сплачено ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" за відновлювальний ремонт пошкодженного транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО ТОВ „Автосоюз" за платіжним дорученням №641424 від 12.02.2020 року (а.с.10), а 3 418 грн. було враховано як взаємозалік в якості несплачених страхових платежів. Така сума відновлювального ремонту була підтверджена рахунком технічного обслуговування №123042527 ТОВ „Автосоюз" від 7.02.2020 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля [PERSON] . Після звернення позивача 1.04.2020 року до ПрАТ „Страхова компанія „УСГ" з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (а.с.29) 1.06.2020 року ПрАТ „Страхова компанія „УСГ" здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" в розмірі 55 445 грн. 77 коп. з урахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля - 46,20% (а.с.30; 115). Вказана сума була обгрунтована наступним. За приписами ст.29 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За змістом п.34.4, ст.34 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Вартість відновлювального ремонту розраховується відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Відповідно до п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). П.2.4 тієї ж Методики передбачає, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно п.п.б), п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів коефіцієнт фізичного зносу нараховується, якщо складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнуваненя чи пошкодження у вигляді деформації. Таким чином, на підставі ст.29; 34 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу „Volkswagen Polo", д.н.з. [NUMBER] становить 46,20%, а розрахований матеріальний збиток в розмірі 55 445 грн. 77 коп., перерахований на адресу позивача ПрАТ „Страхова компанія „АРКС" третьою особою ПрАТ „Страхова компанія „УСГ" є правильним. Тобто, ПрАТ „Страхова компанія „УСГ" виконало свої зобов`язання перед позивачем за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-009027657 в повному обсязі. Відповідно до ч.4, ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у Постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року в справі №910/5001/17 викладена правова позиція, що приписи ст.29 та п.32.7, ст.32 Закону передбачають, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством. Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ. Отже, якщо для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди ремонт ТЗ здійснювався методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальностівідшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого ТЗ. Таким чином, оскільки 3-тя особа повністю виконала своє зобов`язання за страховим полісом перед позивачем, тому останній обгрунтовано і на законним підставах звернувся до суду з позовом до винуватця ДТП про відшкодування частини страхового відшкодування. Як передбачено ст.1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідач [PERSON] є винуватцем даної ДТП, тому саме з нього на користь позивача необхідно стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 18 748 грн. 55 коп. (74 194,32 грн. - 55 445,77 грн.). Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АРКС" необхідно стягнути 2 481 грн. судового збору, сплачені останнім при зверненні до суду.

Outcome: approved