Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

27.01.2025 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. Ухвалою судді від 03.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11.03.2025. 11.03.2025 розгляд справи відкладено на 08.04.2025, у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 08.04.2025 сторони не з`явилися, подали заяви, в яких просять справу розглядати без їхньої участі, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому рішення ухвалюється судом згідно з таким визнанням. При цьому, судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.02.2024, яке набрало законної сили 19.03.2024, у цивільній справі № 750/750/24 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11-12). 12.08.2024 [PERSON] був зарахований на навчання до Пенітенціарної академії України з денною формою навчання за державним замовленням (наказ Пенітенціарної академії України про зарахування від 26.07.2024 № 282/ОД), термін закінчення навчального закладу - червень 2027 року, що підтверджується довідкою від 19.12.2024 № 362 (а.с. 14). Відповідно до частин першої та третьої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписом частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи вимоги закону, обставини справи, визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе стягнути аліменти з нього на користь позивача на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, на період навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. За приписом статті 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 Сімейного кодексу України). За правилом пункту 1 частини першої статті 430 Сімейного кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved