Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

13.02.2025 року від [PERSON] , в порядку окремого провадження, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява, за результатами розгляду якої заявник просить: встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , моперлої 07.02.2024 року, правовстановлюючого документа свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, видане Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.200 року, прізвище якої в зазначеному документі зазначено « [PERSON] ». В обґрунтування заяви зазначено, що 07.02.2025 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері, - [PERSON] , оскільки до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті матері заявника, входить нерухоме майно (квартира), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження належності спадкодавцю на праві власності вказаної квартири, заявником було подано приватному нотаріусу відповідний правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, видане Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.2000 року. Однак, у відповідь на подану заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №145/02-31 від 06.02.2025 року, оскільки є розбіжність в написанні прізвища померлої у поданих спадкоємцем документах, а саме: у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.02.2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зазначено прізвище померлої « [PERSON] », а у свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.2000 року, зазначено прізвище власника « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки на даний час виникла невідповідність між свідоцтвом про смерть матері заявника та правовстановлюючим документом, який був виданий на ім`я матері заявника, що не дозволяє заявнику повною мірою реалізувати свої спадкові майнові права. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.2000 року, матері заявниці [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Оскільки будь-яким іншим чином, окрім як в судовому порядку, заявниця позбавлена можливості встановити факт належності правовстановлюючого документа її матері, тому що остання вже померла, заявниця змушена звернутися до суду із цією заявою з метою захисту особистих прав, що в свою чергу надасть можливість заявниці реалізувати своє право щодо оформлення спадщини на нерухоме майно. Ухвалою судді Жовтневого районного суд м. Запоріжжя від 17 лютого 2025 року заяву залишено без руху, з наданням заявнику строку для усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 24-25) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року заяву прийнято до розгляду\~та відкрито провадження по зазначеній справі. (а.с. 20) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі, справу призначено до судового розгляду; зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірину Іванівну у строк до 03 квітня 2025 року направити на адресу суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 94/24 від 08.05.2024 р., номер у Спадковому реєстрі: 72409400. (а.с. 30-31). 17 березня 2025 року від приватного нотаріуса ЗМНО Вовк І.І. надійшла копія спадкової справи № 94/24 від 08.05.2024 р., номер у Спадковому реєстрі: 72409400. (а.с. 39-99). Заявниця та її представник у судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 16.01.1971 року Бюро записів актів громадянського стану м. Павлоград було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу залишила собі дівоче прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.01.1971 року Бюро записів актів громадянського стану м. Павлоград. (а.с. 9) [INFO] в них народилась донька, [PERSON] (заявник), про що було складено відповідний актовий запис № 740 від 26.04.1971 року, та що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) 28.04.1988 року. (а.с. 8) [INFO] мати заявниці, [PERSON] , [INFO] , померла, про що 08.02.2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис №147 від 08.02.2024 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 7) Відповідно до положень статті 1220 Цивільного кодексу України: - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно приписів частини 1 статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України, визначений порядок прийняття спадщини: - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, після смерті матері заявниці відкрилась спадщина та розпочався строк для її прийняття, а тому заявницею, як спадкоємцем першої черги, у наведений строк було подано приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірині Іванівні заяву про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом 08.05.2024 року було зареєстровано спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі: 72409400, номер у нотаріуса: 94/2024), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76890896 від 08.05.2024 року. (а.с. 10) Положеннями статей 1296-1298 Цивільного кодексу України визначений порядок оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно: - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; - якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно; - якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців; - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що шестимісячний строк з часу відкриття спадщини сплив ще 07.08.2024 року, 06.02.2025 року заявницею було подано приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірині Іванівні заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері, [PERSON] . Вказана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом була подана заявницею у зв`язку із тим, що до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті її матері, входить нерухоме майно (квартира), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження належності спадкодавцю на праві власності вказаної квартири, заявницею було подано приватному нотаріусу відповідний правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, видане Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.2000 року. (а.с. 13) Згідно вказаного свідоцтва про право власності на житло зазначена вище квартира належить на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON] , [PERSON] . При цьому, батько заявниці [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.06.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. (а.с. 41) У відповідь на подану заявницею заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк Іриною Іванівною було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 145/02-31 від 06.02.2025 року. (а.с. 98зв.-99) У вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом підставою для такої відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було зазначено про розбіжність в написанні прізвища померлої у поданих спадкоємцем документах, а саме: у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] року, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зазначено прізвище померлої « [PERSON] », а у свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.2000 року, зазначено прізвище власника « [PERSON] ». Зважаючи на це приватний нотаріус у вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії приходить до висновку, що у зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища у свідоцтві про смерть та свідоцтві про право власності на житло, неможливо встановити приналежність документа, що посвідчує право власності, померлій матері заявниці, [PERSON] . Отже, зазначені розбіжності у написанні прізвища створюють заявниці перешкоди в оформленні спадщини, а тому встановлення факту належності правовстановлюючого документа матері заявниці має істотне значення. Судом встановлено, що наведена розбіжність у написанні прізвища матері заявниці є очевидною технічною помилкою, про що свідчить наступне. 1) Заявником було подано до суду копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 01.01.1999 року, виданої Шевченківською податковою адміністрацією м. Запоріжжя, та картки платника податків від 05.01.2015 року, виданої ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя (повторно). (а.с. 15-16) При цьому, у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 01.01.1999 року прізвище особи, якій видано довідку, зазначено « [PERSON] », а у картці платника податків від 05.01.2015 року зазначено прізвище « [PERSON] », однак ці два документи були видані одній і тій самій особі, що підтверджується нижче наведеним: а) В обох документах зазначений однаковий ідентифікаційний номер та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, а саме: [NUMBER] . Відповідно до положень частини 2 статті 3 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів» від 22 грудня 1994 року N 320/94-ВР (втратив чинність 01.01.2011 року), до інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів включаються, окрім іншого такі дані: індивідуальні ідентифікаційні номери, що надаються фізичним особам - платникам податків та інших обов`язкових платежів і зберігаються за ними протягом усього їх життя. Пунктом 70.17 статті 70 Податкового кодексу України визначено, що Державний реєстр фізичних осіб - платників податків формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Обліковим карткам фізичних осіб, які на момент набрання чинності цим Кодексом зареєстровані у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, присвоюються номери, що відповідають ідентифікаційним номерам платників податків - фізичних осіб. Документи про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, видані контролюючими органами у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Кодексом, вважаються дійсними для всіх випадків, передбачених для використання реєстраційних номерів облікових карток фізичних осіб, не підлягають обов`язковій заміні та є такими, що засвідчують реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків. б) В обох документах зазначено, що датою внесення даних до Державного реєстру фізичних осіб є одна й та ж сама дата: 10.01.1997 року. в) В обох документах ідентично зазначено ім`я та по-батькові особи [PERSON] . г) Обидва документи були видані податковим органом Шевченківського району м. Запоріжжя. Виходячи з цього, обидва документи, а саме: довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 01.01.1999 року, видана Шевченківською податковою адміністрацією м. Запоріжжя, та картка платника податків від 05.01.2015 року, видана ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя (повторно), були видані одній і тій самій особі, матері заявника. 2) У виданому матері заявника 02.08.2002 року Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області паспорті серії [NUMBER] : а) прізвище українською мовою викладено « [PERSON] », а російською мовою - « [PERSON] »; б) ім`я та по-батькові українською мовою викладено « [PERSON] », а російською « [PERSON] ». (а.с. 80зв.-81) 3) У свідоцтві про шлюб батьків заявника серії [NUMBER] , виданого 16.01.1971 року Бюро записів актів громадянського стану м. Павлоград, та у свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , виданого (повторно) 28.04.1988 року: - ПІБ батьків заявника викладено російською мовою наступним чином: - « [PERSON] »; - « [PERSON] » (що є ідентичним викладенню ПІБ російською мовою у виданому матері заявника паспорті). (а.с. 80) 4) У довідці № 3555 від 26.06.2014 року, виданої Центром обслуговування абонентів № 3 Єдиної абонентської служби Запорізької міської ради щодо квартири, яка входить до складу спадщини: а) ПІБ батька заявника зазначено « [PERSON] », та вказано, що він помер [INFO] (що є ідентичним даним, які містяться у свідоцтві про смерть від 17.06.2014 року серії [NUMBER] ), а ПІБ матері заявника « [PERSON] »; б) [PERSON] на те, що прізвище матері заявника викладено у вказаній довідці також не ідентично паспорту, натомість - дата народження вказана ідентична, а саме: [INFO] . (а.с. 17) Отже, у всіх наведених документах відсутні розбіжності: - у ідентифікаційному номері особи, яка зазначена у свідоцтві про право власності на житло, та особи, яка зазначена у свідоцтві про смерть; - у написанні прізвища матері заявника російською мовою; - у написанні імені та по-батькові матері заявника російською та українською мовами; - у даті народження матері заявника; - у написанні ПІБ батька заявника російською та українською мовами. А тому, розбіжності у написанні прізвища матері заявника українською мовою є наслідком невірного перекладу прізвища з російської мови, тобто технічною помилкою, допущеною при складанні відповідних документів. Виправлення зазначеної помилки у написанні прізвища матері заявника в свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.2000 року, в позасудовому порядку є неможливим, оскільки мати заявника вже померла. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав, підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, в тому числі щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06. 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08.09.2021 року у справі № 641/5187/20. З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту належності матері заявника свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.2000 року, необхідно заявниці для можливості оформлення спадщини, суд, враховуючи вищенаведені положення законодавства, дійшов висновку про підтвердження, що вищезазначений документ належить померлій матері заявниці. За наведених обставин вимоги заявниці суд вважає обґрунтованими, оскільки надані докази достовірно свідчать про належність [PERSON] , [INFO] , свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 24.01.2000 р.

Outcome: approved