Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У жовтні 2024 року ЖБК «КВАЗАР-3» звернулось до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 30 444,69 грн. з яких: 17 768,00 грн. - основна заборгованість; 10 361,69 грн. - інфляційні втрати; 2 315,00 грн. - 3% річних. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS] та є членами житлово-будівельного кооперативу. ЖБК «КВАЗАР-3» надає житлово-комунальні послуги та експлуатаційні послуги з утримання будинку членам кооперативу. Таким чином, відповідачі як власники та споживачі житлово-комунальних послуг, у відповідності до статей 156, 162 ЖК України, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. У зв`язку з порушенням вказаних обов`язків у відповідачів виникла заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 17 768,00 грн. Вказаний розмір заборгованості відповідачами не сплачений, чим завдаються збитки позивачу, а тому останнім у відповідності до ст. 625 ЦК України нараховано інфляційну складову боргу в розмірі 10 361,69 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 2 315,00 грн. У зв`язку із викладеним, позивач звернувся із даним позовом до суду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2024 справу передано у провадження судді Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 22.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачам строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він також позовні вимоги підтримав та не заперечив щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ЖБК «КВАЗАР-3» забезпечує обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , а саме надає житлово-комунальні та експлуатаційні послуги з утримання будинку членам кооперативу. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12.06.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М., та витягом з Державного реєстру правочинів №11438858 від 12.06.2012. Крім того, як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №853404 від 18.10.2024, відповіді №121070702 від 21.10.2024 та №121071312 від 21.10.2024, наданих на запит Подільського районного суду м. Києва, відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі з 31.07.2012, тобто є споживачем послуг, які надаються позивачем, та є членами ЖБК «КВАЗАР-3». Загальна кількість членів ЖБК «КВАЗАР-3» становить 128 осіб. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами; кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Статтею 15 Закону України «Про кооперацію» визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу. Протоколами загальних зборів членів ЖБК «КВАЗАР-3» №1 від 11.10.2018, №4 від 15.09.2020, №1 від 01.10.2022 затверджено розмір внесків на управління будинком (утримання будинку і споруд та прибудинкової території) для будинку [ADDRESS] , які необхідно сплачувати споживачам. Відповідно до ч.5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників та є обов`язковими для виконання всіма співвласниками. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку [ADDRESS] , які не спростовані відповідачами. Враховуючи те, що відповідачі користуються та отримують надані їм позивачем послуги, а тому згідно із статтями 156, 162 ЖК України зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою КМУ №45 від 24.01.2006 «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08.10.1992 №572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), згідно з ст. 610 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком позивача відповідачі не сплачують вартість наданих їм житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість за період з 01.06.2020 по 01.09.2024 у розмірі 17 768,00 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як такий, що не спростований відповідачами, оскільки будь яких належних та допустимих доказів в заперечення вище встановлених обставин відповідачами суду не надано. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вказане положення закону позивачем на суму заборгованості відповідача було нараховано інфляційну складову за період з 01.06.2020 по 30.09.2024 у розмірі 10 361,39 грн. та 3% річних за період 01.06.2020 по 03.10.2024 у розмірі 2 315,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідачів становить 30 444,69 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачами, всупереч положенню ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їм житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Із урахуванням наведеного, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 30 444,69 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, у зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. по 1 009,33 грн з кожного На підставі викладеного,

Outcome: approved