Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

31.03.2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Веріковською Тетяною Анатоліївною подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат понесених на правничу допомогу по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району міста Миколаєва, орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди. У поданій заяві представник відповідача просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 91000,00 гривень (дев`яносто одна тисяча гривень 00 копійок) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначено, що договором про надання професійної правничої допомоги №ВТА 0055 від 14.06.2024 року, укладений між [PERSON] , надалі «Замовник» та Адвокатським об`єднанням «Веріковська, Дяченко та Партнери», надалі «Виконавець», згідно із п.1.1 до обсягу правничої допомоги входить: надання консультацій, складання процесуальних документів, представництво Замовника в будь-яких установах, підприємствах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в тому числі: органах МВС, прокуратури, в управліннях юстиції будь-якого рівня, в виконавчій службі (у відділі державної виконавчої служби/приватного виконавця), в органах нотаріату, органах місцевої влади та місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах будь-якого рівня та будь-якої направленості, ЦНАП, в судових органах України будь-якої ланки з цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, з усіма необхідними для цього повноваженнями, які надано законом позивачу, відповідачу, потерпілому, третій особі, а Замовник повинен сплатити Виконавцю обумовлену грошову суму за надані послуги. Відповідно до п. 3.1., сторони досягли згоди, що Замовник має сплатити Виконавцеві за надані послуги в розмірі та на умовах, передбачених додатковими угодами. Додатковою угодою №1 від 14.06.2024 року до Договору про надання професійної правничої допомоги №ВТА 0055 від 14.06.2024 року, узгоджено обсяг та вартість послуг правничої допомоги, наданої Замовнику по справі № 487/8660/23 з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на підготовку процесуальних документів з урахуванням необхідності вчинення Виконавцем ряду процесуальних дій, спрямованих на захист прав та інтересів Замовника, в розмірі 40000,00 гривень (сорок тисяч гривень 00 копійок). Дана сума є попередньою та може бути збільшена у зв`язку із фактичним витраченим часом адвоката (детальний опис робіт (надання послуг) буде наданий додатково) (п.1.3 додаткової угоди). Згідно із актом виконаних робіт від 28.03.2025 року до Договору про надання професійної правничої допомоги №ВТА 0055 від 14.06.2024 року, укладеного між [PERSON] , надалі «Замовник» та Адвокатським об`єднанням «Веріковська, Дяченко та Партнери», в особі адвоката Веріковської Т.А., надалі «Виконавець», відповідно до якого «Виконавець» надав, а «Замовник» прийняв роботу: правничу допомогу у справі № 487/8660/23, у повному обсязі та зобов`язаний сплатити Виконавцеві гонорар в розмірі 91000 гривень (дев`яносто одна тисяча гривень 00 копійок) з урахуванням детального опису робіт від 28.03.2025 року. Відповідно до детального опису робіт від 28.03.2025 року до Договору про надання професійної правничої допомоги №ВТА 0055 від 14.06.2024 року та Додаткової угоди №1 від 14.06.2024 року, де Сторони узгодили, що «Виконавцем» в особі адвоката Веріковської Тетяни Анатоліївни надається «Замовнику» [PERSON] професійна правнича допомога щодо відновлення порушеного права [PERSON] , як відповідача по справі № 487/8660/23, яка перебуває в провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди. Всі витрати, пов`язані із розглядом даної справи, покладаються на «Замовника» та підлягають окремій компенсації «Виконавцю» чи сплачуються окремо на відповідні рахунки. Права адвоката затвердженні умовами договору та витягом до нього. Сторонами узгоджено обсяг та вартість послуг (робіт) адвоката пов`язаних із розглядом справи № 487/8660/23, з усіма необхідними для цього повноваженнями, а Замовник повинен сплатити Виконавцю обумовлену грошову суму за надані послуги в розмірі 91 000,00 гривень (дев`яносто одна тисяча гривень 00 копійок) дана сума є попередньою та може бути збільшена у зв`язку із фактичним витраченим часом адвоката в подальшому та інших інстанціях при розгляді справи. Адвокатом Веріковською Т.А. здійснюється представництво та захист права і законних інтересів Клієнта [PERSON] із наданням правової (правничої) допомоги Клієнту у суді, у даній справі. Участь в суді представника відповідача, адвоката Веріковської Т.А., підтверджується наданим до суду: ордером від 14.06.2024 серії ВЕ 1124510, виписаного адвокатським об`єднанням адвокату Веріковській Т.А. для представництва інтересів заявника; свідоцтвом від 17.01.2017 серії [NUMBER] про право на зайняття Веріковською Т.А. адвокатською діяльністю та витягом до Договору про надання професійної правничої допомоги № ВТА 0055 від 14.06.2024 (повноваження адвоката). У детальному описі робіт зазначається час, витрачений на надання адвокатським об`єднанням заявнику професійної правничої допомоги зі складання та підготовки процесуальних документів, які подані до суду і надана відповідна оцінка судом; участь у судовому засіданні представника адвоката Веріковської Т.А. підтверджується журналом судового засідання; прибуття адвоката Веріковської Т.А. до приміщення суду на зазначені дати в детальному описі робіт з урахуванням дороги на прибуття із м. Одеси (місця проживання адвоката: [ADDRESS] ) підтверджується довідкою переселенця з застосунку «ДІЯ» №5105-7500728955), свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу д/н [NUMBER] , посвідченням водія [NUMBER] . Отже, за своєю суттю спірні правовідносини, що склалися між сторонами у цій справі, є правовідносинами, що виникли між сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги з приводу виконання цього договору, є господарськими, договірними та зобов`язальними. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.04.2025 року, після усунення недоліків, було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати по цивільній справі. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні підтримали вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення у справі на наполягали на його задоволенні. Представник позивача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну, правничу допомогу у зв`язку з тим, що провадження у даній у справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якому просив визначити місце проживання малолітнього сина з ним, було закрито у зв`язку з відмовою [PERSON] від позову, а також у зв`язку з тим, що відповідач недобросовісно користувався своїми процесуальними правами, сума витрат на правничу допомогу не є співмірною з обсягом фактично наданих послуг. Позивачка [PERSON] та представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей адміністрації Заводського району міста Миколаєва, органу опіки\~та піклування\~Миколаївської міської\~ради, у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до наступного. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір\~судового збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи\~мають право\~користуватися правничою\~допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката,\~згідно ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України,\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі\~недотримання вимог\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частинами 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва 24.11.2023 року з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якому просив визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за адресою реєстрації та фактичного проживання батька [PERSON] , а саме: будинок [ADDRESS] . 18.12.2023 року [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди, в якій вона просила: зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] ; визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] спричинену їй моральну шкоду в сумі 10000 гривень та сплачений нею судовий збір. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 06.02.2024 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди, було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, об`єднавши їх в одне провадження. Залучено до участі у справі орган опіки та піклування Миколаївської міської ради (Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Адміральська, будинок 20). 04.03.2024 року від позивача за первісним позовом [PERSON] , який діє через свого представника адвоката Гриненка І.І., надійшла заява про закриття провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини у зв`язку з відмовою від позову. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 03.04.2024 року було закрито провадження по справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди до судового розгляду. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі відмови позивача від позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. При подачі первісного позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок згідно квитанції №3971-5818-4903-9041 від 24.11.2023 року. Отже, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні первісного позову, у розмірі 536 гривень 80 копійок (1073,60 гривень / 2 = 536,8 гривень) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету, інші 50 відсотків судового збору відшкодуванню [PERSON] не підлягають. Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району міста Миколаєва, орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди було задоволено частково та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] почергово з кожним з батьків. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. При подачі зустрічного позову [PERSON] було сплачено судовий збір на загальну суму 2147 гривень 20 копійок згідно платіжних інструкцій 0.0.3366262865.1 та 0.0.3366216122.1 від 19.12.2023 року. Позовні вимоги [PERSON] задоволено на 1/6 частину (16%). Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 343 гривні 55 копійок (2147,2х16:100). Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладено в пунктах 33- 34, 37 додаткової постанови від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати наступне. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц). Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18). У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial