Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі відповідач-2, [PERSON] ) про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування\~позову вказав, що з 26.12.1997 р. він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . На підставі договору купівлі-продажу будинку від 22.04.1998 р. [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними забудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки на час укладання договору [PERSON] ще не змінила паспорт після одруження з позивачем - у договорі зазначено її дошлюбне прізвище. [INFO] , у віці 50 років, померла дружина позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом до складу якої, окрім іншого майна, увійшло право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом до майна померлої [PERSON] є: позивач по даній справі, чоловік померлої, [PERSON] ; донька померлої, [PERSON] ; син померлої, [PERSON] ; син померлої, [PERSON] ; матір померлої, [PERSON] . У визначений законом строк зазначені вище особи подали до Макарівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , в результаті чого було заведено спадкову справу №422 за 1999 рік. Окрім того, позивач по даній справі, [PERSON] , подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину спадкового майна, придбаного в зареєстрованому шлюбі. Свідоцтво про право власності на 1/2 частину спільного майна позивач не отримав. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] ; спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його брат, [PERSON] . [INFO] померла матір [PERSON] , [PERSON] ; спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її онук, [PERSON] . Проте, звернувшись до Макарівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у майні померлої [PERSON] та свідоцтва про право власності на 1/2 частину спільного майна, а саме на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] отримав відмову. Листом від 22.10.2024 р. №255/02-14 «Щодо надання роз`яснень», наданим державним нотаріусом Макарівської ДНК, зазначено, що наданий нотаріусу документ на право власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ) - дублікат договору купівлі-продажу будинку, виданий державним нотаріусом Макарівської ДНК Київської області Лисенко Л.В. від 10.12.1999 р. за реєстровим №3613, взамін втраченого оригіналу Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого цим же нотаріусом 22.04.1998 р. за реєстровим №1473, належить [PERSON] . Тобто, будучи вже у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 1997 р., було укладено вищевказаний договір купівлі-продажу будинку, що є об`єктом спадкування, згідно якого покупцем майна вказана [PERSON] в той час, коли на дату укладення Договору її прізвище вже було [PERSON] . Так як позивач на дату смерті проживав з померлою, перебував з нею у зареєстрованому шлюбі, у встановлений законом строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, вважається, що [PERSON] прийняв усю спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , в тому числі і частку у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Належність житлового будинку померлій [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження, бланк серії [NUMBER] , дублікатом договору купівлі-продажу будинку від 22.04.1998 р. №1473, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.04.2000 р. №1341, яка видане на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - на 2/5 частини житлового будинку. У свідоцтві про право на спадщину також зазначено про те, що житловий будинок належав померлій [PERSON] / [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу будинку від 22.04.1998 р. №1473. А тому наведені докази у свої сукупності доводять факт належності на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Як було зазначено вище, зазначений житловий будинок було придбано померлою на підставі договору купівлі-продажу будинку від 22.04.1998 р. №1473 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем. А тому в силу положень ст. 22 КпШС України позивач має право на визнання за ним права власності на 1/2 частину спадкового майна, придбаного в зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. При цьому загальний розмір частки позивача у спірному житловому будинку складає 3/5 частини (1/2 частина як майно, придбане в зареєстрованому шлюбі та 1/10 частина майна, отримана в порядку спадкування за законом). . Крім того, спадкоємцем майна померлих [PERSON] та [PERSON] є відповідач по даній справі [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати ним право власності на 3/5 частини домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: (А) житловий будинок, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., (а) веранда, (А1) прибудова, (а1) прибудова, ганок, (Б) сарай, (під «Б») погріб, (В) вхід в погріб, (Ж) убиральня, №1-№2 огорожа, №3 колодязь. Ухвалою суду від 19.02.2025 р. позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.04.2025 р., встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребувано від Макарівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №422 за 1999 рік щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 25.03.2025 р. та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 09.04.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті в цей же день. У судове засідання позивач не з`явився. Від позивача та його представника адвоката Ганенка Р.А. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] з 26.12.1997 р. перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 9). На підставі договору купівлі-продажу будинку від 22.04.1998 р. [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними забудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Як вказав позивач, оскільки на час укладання вказаного договору [PERSON] ще не змінила паспорт після одруження з позивачем - у договорі зазначено її дошлюбне прізвище. [INFO] , у віці 50 років, померла дружина позивача [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом до складу якої, окрім іншого майна, увійшло право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом до майна померлої [PERSON] є: позивач по даній справі, чоловік померлої, [PERSON] ; донька померлої, [PERSON] ; син померлої, [PERSON] ; син померлої, [PERSON] ; матір померлої, [PERSON] . У визначений законом строк зазначені вище особи подали до Макарівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , в результаті чого було заведено спадкову справу №422 за 1999 рік. Окрім того, позивач по даній справі, [PERSON] , подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину спадкового майна, придбаного в зареєстрованому шлюбі (копія згаданої заяви наявна в матеріалах спадкової справи). Свідоцтво про право власності на 1/2 частину спільного майна позивач не отримав. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] (а.с. 12); спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його брат, [PERSON] , що підтверджується довідкою №50/02-14 від 23.02.2024 р., наданою Макарівською ДНК (а.с. 14). [INFO] померла матір [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13); спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її онук, [PERSON] , що підтверджується довідкою №53/02-14 від 08.03.2024, наданою Макарівською ДНК (а.с. 15). Відповідно до Витягу з рішення виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 09.04.2024 р. №469 «Про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна» з додатком до рішення, будинку за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцями якого є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с. 25-26). Проте, звернувшись до Макарівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у майні померлої [PERSON] та свідоцтва про право власності на 1/2 частину спільного майна, а саме на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] отримав відмову. Листом від 22.10.2024 р. №255/02-14 «Щодо надання роз`яснень», наданим державним нотаріусом Макарівської ДНК, зазначено, що наданий нотаріусу документ на право власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ) - дублікат договору купівлі-продажу будинку, виданий державним нотаріусом Макарівської ДНК Київської області Лисенко Л. В. від 10.12.1999 р. за реєстровим №3613, взамін втраченого оригіналу Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого цим же нотаріусом 22.04.1998 р. за реєстровим №1473, належить [PERSON] . Тобто, будучи вже у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 1997 р., було укладено вищевказаний договір купівлі-продажу будинку, що є об`єктом спадкування, згідно якого покупцем майна вказана [PERSON] в той час, коли на дату укладення Договору її прізвище вже було [PERSON] (а.с. 16). Хоча вказаний документ не є постановою про вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа від 22.10.2024 р. №255/02-14 «Щодо надання роз`яснень» вбачається, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з помилковим зазначенням прізвища спадкодавця (зазначенням дошлюбного прізвища) у Договорі, що посвідчує її право власності на майно. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь- якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. А тому суд приймає наявний в матеріалах справи лист державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори від 22.10.2024 р. №255/02-14 «Щодо надання роз`яснень» та вважає його достатнім доказом наявності у позивача перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає йому право звернутись до суду з даним позовом. Так як позивач на дату смерті проживав з померлою, перебував з нею у зареєстрованому шлюбі, у встановлений законом строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, вважається, що [PERSON] прийняв усю спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , в тому числі і частку у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Належність житлового будинку померлій [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження, бланк серії [NUMBER] , дублікатом договору купівлі-продажу будинку від 22.04.1998 р. №1473, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.04.2000 р. №1341, яка видане на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - на 2/5 частини житлового будинку (а.с. 9, 10, 11). У свідоцтві про право на спадщину також зазначено про те, що житловий будинок належав померлій [PERSON] / [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу будинку від 22.04.1998 р. №1473. А тому наведені докази у свої сукупності доводять факт належності на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Як було зазначено вище, зазначений житловий будинок було придбано померлою на підставі договору купівлі-продажу будинку від 22.04.1998 р. №1473 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем. А тому в силу положень ст. 22 КпШС України позивач має право на визнання за ним права власності на 1/2 частину спадкового майна, придбаного в зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. При цьому загальний розмір частки позивача у спірному житловому будинку складає 3/5 частини (1/2 частина як майно, придбане в зареєстрованому шлюбі та 1/10 частина майна, отримана в порядку спадкування за законом). . Згідно Витягу\~з Реєстру\~будівельної діяльності\~щодо інформації\~про технічні\~інвентаризації Єдиної\~державної електронної\~системи у\~сфері будівництва,\~до складу\~домоволодіння за\~адресою: [ADDRESS] , входить:\~(А)\~житловий будинок,\~загальною площею\~66,9\~кв.м.,\~житловою 29,8\~кв.м.,\~(а)\~веранда,\~(А1)\~прибудова,\~(а1)\~прибудова,\~ґанок,\~(Б)\~сарай,\~(під\~«Б»)\~погріб,\~(В)\~вхід в\~погріб,\~(Ж)\~убиральня,\~№1-№2\~огорожа,\~№3\~колодязь (а.с. 18-24). Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що були чинними на момент відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Згідно положень ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР). Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548 ЦК УРСР). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Згідно ст.\~548\~ЦК УРСР\~прийнята спадщина\~визнається належною\~спадкоємцеві з\~моменту відкриття\~спадщини.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом майна покійної дружини, спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інші спадкоємці відповідачі у справі, своїх заперечень щодо позову не подали, до складу спадщини увійшла частка житлового будинку з господарськими спорудами, щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору з відповідачів не стягуються, оскільки вони не вчиняли протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved