Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 05.05.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. З 27.07.2023 року відносини між сторонами погіршились і з того часу вони проживають окремо. За час перебування у шлюбі подружжя нажило наступне майно. Нерухоме майно, зареєстроване на ім`я [PERSON] Квартира [ADDRESS] , внесена до державного реєстру прав на нерухоме майно 11.06.2021 року на підставі договору купівлі продажу квартири серія та номер 1237 від 11.06.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Радіоновою Н.В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 2053997205101. Середня ринкова вартість квартири згідно довідки ТОВ «Експертсервіс. юа» №1 від 24.01.2024 року якої складає 2 621500,00 грн. Квартира [ADDRESS] ,\~внесена до\~Державного реєстру\~прав на\~ нерухоме\~майно 20.11.2017\~року \~на підставі\~договору про\~сплату пайових\~ внесків\~у житлово\~ будівельний\~кооператив «Авалон\~-\~5»,\~серія та\~номер 1/2ТЗ/3а/КВ-175,\~виданий 21.11.2016\~року,\~видавник:\~Житлово \~будівельний кооператив\~«Авалон -\~5»,\~ [PERSON] ;\~акт про\~внесення сторонами\~обов`язків (\~повернення пайового\~внеску в\~натурі)\~серія та\~номер б/н,\~виданий 15.11.2017\~року,\~видавник:\~Житлово \~будівельний кооператив\~«Авалон -\~5»,\~ [PERSON] ;\~довідка про\~асоційоване \~членство в\~кооперативі та\~внесення асоційованим\~членом кооперативу\~пайового \~внеску в\~повному обсязі,\~серія та\~номер:\~б/н,\~виданий 15.11.2017\~року,\~видавник: Житлово будівельний кооператив «Авлон - 5», протокол загальних зборів членів Житлово будівельного кооперативу «Авалон - 5», серія та номер 8, виданий 20.07.2017 року: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5». Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1418004305101. Середня ринкова вартість квартири згідно довідки ТОВ «Експертсервіс. юа» №03 від 24.01.2024 року якої складає 2\~087\~200,00 грн. Квартира [ADDRESS] , внесена до Державного реєстру прав на нерухоме майно 07.12.2012 року на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 18.10.2012року, виданого Виконкомом Вінницької міської ради. Реєстраційний номер майна: 38492837. Середня ринкова вартість квартири згідно довідки ТОВ «Експертсервіс. юа» № 2 від 24.01.2024 року якої складає 2 029228,00 грн. Реєстрація права власності за [PERSON] на вище зазначене майно підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно (інформаційна довідка номер 363070385 від 24.01.2024 року). Нерухоме майно, зареєстроване на ім`я [PERSON] : Квартира [ADDRESS] ,\~внесена до\~Державного реєстру\~прав на\~ нерухоме\~майно \~28.07.2017\~року на\~підставі:\~довідки про\~асоційоване членство\~ в\~кооперативі та\~внесення асоційованим\~ членом\~кооперативу пайового\~внеску в\~повному обсязі,\~серія та\~номер:\~б/н,виданий\~15.06.2017\~року,\~видавник:\~Житлово \~будівельний кооператив\~«Авалон -\~5»,\~договору про\~сплату пайових\~внесків у\~Житлово \~будівельний кооператив\~«Авалон-\~5»,\~серія та\~номер:\~1/2/Т4/4а/КВ-78,\~виданий 13.05.2016\~року,\~видавник:\~Житлово \~будівельний кооператив\~«Авалон -\~5»,\~ [PERSON] ,\~додатковий догові\~про внесення\~ змін\~та доповнень\~до договору\~про сплату\~пайових внесків\~у Житлово\~ будівельний\~кооператив «Авалон\~-\~5»,\~№ 1/2/Т4/4а/КВ-78,\~серія та\~номер 1,\~виданий 16.02.2017\~року,\~видавник: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», [PERSON] , акт про виконання сторонами обов`язків (повернення пайового внеску в натурі) серія та номер б/н, виданий 15.06.2017 року, видавник: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», [PERSON] ; протокол загальних зборів членів Житлово будівельного кооператива «Авалон - 5», серія та номер 6, виданий 12.07.2017 року, видавник Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5». Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1316835005101. Середня ринкова вартість квартири згідно довідки ТОВ «Експертсервіс. юа» № 04 від 24.01.2024 року якої складає 2 087200,00 грн. Реєстрація права власності за позивачем на вище зазначене майно підтверджується Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно (інформаційна довідка номер 364609514 від 06.02.2024 року). Загальна вартість спільного майна 8 825128,00 грн. Просила суд, поділити спільне майно, набуте сторонами в шлюбі та виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . Виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у вартості майна на суму 238\~164, 00 грн. 19.03.2024 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] , мотивована тим, що з 05.05.2006 року по 14.02.2024 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області справа №127/1256/24 було розірвано. На момент розірвання шлюбу сторонам на праві власності належить наступне майно. Нерухоме майно зареєстроване на ім`я [PERSON] : квартира [ADDRESS] , за адресою: [ADDRESS] за адресою: [ADDRESS] . Транспортний\~засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] . Нерухоме майно зареєстроване на ім`я [PERSON] : квартира [ADDRESS] . Транспортний засіб MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Правовий режим спільного сумісного майна подружжя не поширюється на наступне майно: квартиру [ADDRESS] , оскільки вказана квартира була придбана за договором № 59 на довгострокове будівництво житла в порядку пайової участі від 29.08.2011 року. Загальна вартість квартири згідно договору склала 298\~494,00 грн., вона була придбана за кошти, які належали [PERSON] особисто. Протягом 2001-2005 років, до шлюбу, [PERSON] працював за кордоном у Великобританії та привіз значну суму коштів. Вказані кошти [PERSON] частково зберігав, а частково вкладав у наступну нерухомість: 02.12.2005 року придбав квартиру [ADDRESS] . Вказану квартиру було продано 27.09.2010 року за 23\~000,00 доларів США. За рішенням Третейського суду від 05.03.2007 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Площа земельної ділянки 0.1 га [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці було побудовано житловий будинок готовністю 56%, вказаний недобудований будинок та земельну ділянку було продано 21.07.2011 року за 40\~000,00 доларів США. Викладеним доводиться, що кошти за які придбано квартиру [ADDRESS] придбано за особисті кошти [PERSON] , які він заробив до шлюбу та інвестував. [PERSON] \~не заперечує,\~щодо виділення\~ [PERSON] \~квартиру \~ [ADDRESS] \~та транспортного\~засобу MINI\~COOPER\~S,\~2013\~року випуску,\~д.н.з.\~ [NUMBER] .\~Решту [PERSON] \~ просить\~залишити за\~собою зі\~сплатою відповідної\~компенсації за\~різницю у\~вартості.\~При цьому\~квартиру [ADDRESS] , просить визнати його особистим майном. Просив суд, визнати за [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Провести розподіл спільного майна подружжя наступним чином: Визнати за\~ [PERSON] \~квартиру [ADDRESS] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] . Визнати за [PERSON] право власності на : квартиру [ADDRESS] , транспортний засіб MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Стягнути судові витрати. 16.04.2024\~року \~на адресу\~суду \~надійшов відзив\~на зустрічну\~позовну заяву,\~у якому\~вказано,\~що \~квартира [ADDRESS] , була придбана в період шлюбу і належить колишньому подружжю на підставі свідоцтва про право власності від 18.10.2012 року і є його спільною сумісною власністю. У [PERSON] дійсно було дошлюбне майно, квартира [ADDRESS] , згідно з договором купівлі продажу від 27.09.2020 року вказану квартиру він продав за 43\~771,00 грн. Твердження про те, що квартира була продана за 23\~000,долара США не відповідає дійсності, оскільки згідно з офіційним курсом НБУ 100 доларів США 27.09.2010 року коштували 790,94 грн., тобто 1 долар був еквівалентний 7,9094 грн. А тому квартира була продана, якщо визначати її вартість у доларовому еквіваленті 5534 доларів США. Договір про намір від 29.09.2010 року, яким [PERSON] намагається обгрунтувати, що квартира була продана за 23500 доларів США , цей доказ є недопустимим. Єдиним допустимим доказом ціни проданої [PERSON] квартири, яка знаходиться в м. Хмільник, є нотаріально посвідчений договір купівлі продажу від 27.09.2010 року, в якому зазначена ціна 43\~771,00 грн. Крім того, в період шлюбу за спільні кошти було придбано земельну ділянку, розташовано в [ADDRESS] . Купівля продаж були оформлені через рішення Третейського суду від 05.03.2007 року на якій знаходився незавершений будівництвом житловий будинок. Недобудований будинок на час придбання земельної ділянки складався лише із фундаменту. За спільні кошти в період шлюбу сторони здійснили в ньому будівельні робот: побудували стіни, стелю, дах, встановили вікна та двері, поштукатурили стіни. Навіть допомога отримана від держави у зв`язку з народженням сина за взаємним рішенням сторін була використана на добудову будинку. 11.02.2008 року відділом земельних ресурсів у м. Хмільник був виданий державний акт на право власності на дану земельну ділянку з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер: 0510900000:00:004:0324 номінальним власником якої був указаний [PERSON] . Вказана земляна ділянка була відчужена згідно з договором купівлі продажу від 21.07.2011 року як спільна сумісна власність подружжя. В договорі купівлі продажу зазначено, що на земельній ділянці знаходиться недобудований будинок з готовністю 56% . Згідно з п.1.7 договору купівлі продажу земельної ділянки [PERSON] , як подружжя яке має право спільної сумісної власності на земельну ділянку, давала згоду на її продаж. Кошти, отриманні від продажі земельної ділянки та незакінченого будівництва, яке на ній знаходилося, є спільним, а тому не можуть бути підтвердженням придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] . Немає ніяких належних доказів, що ті кошти, які [PERSON] отримав від продажу його особистої квартири в м. Хмільнику за договором купівлі продажу від 07.09.2010 року були б використані при розрахунках за квартиру [ADDRESS] . На протязі всього подружнього життя [PERSON] постійно працювала, на відміну від [PERSON] , який постійно ніде не працював та час від часу мав випадкові заробітки. Первісний позов підтримала. 23.04.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Щодо непоширення правового режиму спільного сумісного майна подружжя: Квартира N 11 загальною площею 45,7 кв.м., житлова площа 11,9 кв.м. яка розташована за адресою: [ADDRESS] , була придбана за договором №59 на довгострокове будівництво житла в порядку пайової участі від 29.08.2011 року. Загальна вартість квартири згідно договору склала 298494,00 грн., вона була придбана за кошти, які належали [PERSON] особисто. Перший внесок за умовами договору сплачувався при укладенні договору 29.08.2011 року і складав 133000 грн. (або 16 686 дол. США) Другий внесок до 15.09.2011 року 165494 грн. (або 20762,6 дол. США). Загалом вартість квартири склала 37500 дол. США. Походження особистих коштів [PERSON] пояснюється наступним: Протягом 2001-2005 років, до шлюбу, [PERSON] працював за кордоном у Великобританії та заробив значну суму коштів, зокрема: за 2002 рік 23476,80 фунтів стерлінгів (28500 5023,20 податок), за 2003 рік 24066,6 фунтів стерлінгів (29250,00 5183,40 податок) за 2004 рік 25077,18 фунтів стерлінгів (30500,00 5422,82 податок) за 2005 рік 12638,58 фунтів стерлінгів (14500 1861,42 ) Тобто загалом 85259,16 фунтів стерлінгів, що станом на час повернення до України серпень 2005 року, складало 152,3 тис. дол. США. Вказані кошти [PERSON] частково зберігав, а частково вкладав у нерухомість. 02.12.2005 року придбав квартиру за номером дванадцять, яка знаходиться в [ADDRESS] , в житловому будинку за номером одинадцять, та складається з : коридору 12-1, кімнати 12-2, кухні 12-3,ванни 12-4, кладови 12-5.Загальна площа квартири, що відчужується за цим договором, становить - 34,2 кв.м., житлова площа - 18,5 кв.м. Вказану квартиру було продано 27.09.2010 року за 23000,00 дол. США., що в еквіваленті склало 181900,00 грн. За рішенням Третейського суду від 05.03.2007 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Площа земельної ділянки 0,1 га. Адреса: [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці було побудовано житловий будинок готовністю 56%. Вказаний недобудований будинок та земельну ділянку було продано 21.07.2011 року за 40 000,00 дол. США. - що в еквіваленті склало 318 840,00 грн. Викладеним доводиться, що кошти за які придбано квартиру [ADDRESS] , було придбано за особисті кошти позивача за зустрічним позовом, які він заробив до шлюбу та інвестував. Жодних доказів на спростовування придбання вказаних об`єктів за особисті кошти [PERSON] , крім посилання на презумпцію спільності майна подружжя, доводи відзиву не містять. Долучені до відзиву Індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] , не спростовують доводів зустрічного позову, виходячи з наступного: Аналізом інформації про доходи [PERSON] , можна встановити її річний дохід та середній дохід за місяць, зокрема: - у 2007 році [PERSON] почала працювати з серпня, річний дохід склав 3920,4 грн., тобто в середньому 653,4 грн. на місяць, що становило 1,5 мінімальної зарплати на той час. - 2008 4986 грн. за рік тобто в середньому 552 грн. на місяць, що становило 1 мінімальну зарплату на той час. - 2009 7790,33 грн. за рік тобто в середньому 649 грн. на місяць, що становило орієнтовно 0,75 мінімальної зарплати на той час. - 2010 11155,00 грн. за рік тобто в середньому 929 грн. на місяць, що становило 1 мінімальну зарплату на той час. - 2011 - 19739 грн. за рік, тобто в середньому 1644 грн. на місяць, що становило 1,5 мінімальної зарплату на той час. З викладеного слідує, що заробітна плата відповідачки за зустрічним позовом не давала фінансової можливості придбавати спірну нерухомість, тоді як доходи позивача за зустрічним позовом таку можливість надавали, і вказані доходи підтверджені довідками з податкової та митної служби Великобританії, які перекладені на українську мову та належним чином засвідчені, в силу чого є належними та допустимим і достовірними доказами придбання майна саме за особисті кошти позивача за зустрічним позовом. Ціна продажу квартири [ADDRESS] , стороною позивача за зустрічним позовом доводиться наступними доказами: копією Договору № 7/071 про надання послуг від 20.09.2010, за яким ФОП [PERSON] , використовуючи інформаційну базу приватного підприємства «Агентство нерухомості «ОЛІМП» зобов`язався надати послуги з продажу квартири [ADDRESS] . П. 1.3. договору передбачено умову про вчинення продажу за бажаною ціною 23500 дол. США. Копією Договору про наміри від 20.09.2010, за яким продавець і покупець виразили спільний намір укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . за ціною 23500 дол. США. 06.05.2024 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. [PERSON] не надано ніяких доказів, що вказані кошти були ним ввезені в Україну, немає доказів, що вони зберігалися на банківському рахунку [PERSON] . Для підтвердження своїх доходів [PERSON] надав довідки Р60 із незрозумілим для українського законодавства статусом, та які собою являють просто заповнені кимось бланки без будь яких підписів, чи штрих кодів, чи кюар кодів і без будь якої ідентифікації особи, яка їх заповнювала. Із дозволу на в`їзд в Сполучене Королівство видно, що [PERSON] надавалась робоча віза строком з 01.04 по 30.11.2002 року, тобто на 6 місяців. В його паспорті є лише відмітка міграційної служби про в`їзд в країну - 12.04.2002 року., але [PERSON] не надав сторінку паспорту з відміткою про виїзд з країни. Зважаючи на дозвіл перебувати в Сполученому Королівстві по 30.11.2002 року, є сумнівним, що він перебував у країні декілька років після зазначеної дати. Тому надані [PERSON] довідки Р 60 викликають сумнів у їхньому походженні. Доказів, щодо ввезення валютних коштів в Україну на суму, що перевищує 3000,00 доларів США [PERSON] суду не надав. 07.06.2024 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про зміну предмету позову. Просив суд, визнати за [PERSON] право особистої власності на квартиру № квартиру [ADDRESS] . Провести розподіл спільного майна подружжя наступним чином: Визнати за [PERSON] квартиру [ADDRESS] , транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] . Визнати\~за [PERSON] \~право власності\~на:\~ квартиру\~ [ADDRESS] , транспортний засіб MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3\~040\~263, 00 компенсації вартості спільного сумісного майна, стягнути судові витрати. В судовому засіданні відповідач позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просили суд, визнати за [PERSON] право особистої власності на квартиру № квартиру [ADDRESS] . Провести розподіл спільного майна подружжя наступним чином: Визнати за [PERSON] квартиру [ADDRESS] , транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] . Визнати за [PERSON] право власності на: квартиру [ADDRESS] , транспортний засіб MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3 040 263, 00 компенсації вартості спільного сумісного майна, стягнути судові витрати. Представник позивача відповідача Федчук Т.М. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність. Просила суд, поділити спільне майно, набуте сторонами в шлюбі та виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . Виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у вартості майна на суму 238 164, 00 грн. Вислухавши думку [PERSON] та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно приписів ч. 1 ст. 60СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Зазначена норма закону свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності майна, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така сторона має надати докази, що мають відповідати вимогам належності та допустимості і це є її процесуальним обов`язком. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", а саме п. 23 встановлено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Сам по собі факт придбання спірного майна за час шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.03.2020 року у справі № 404/8567/15-ц. Такі ж висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-612цс15, в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц. Згідно з пп. 1-3 ч. 1 ст. 57СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1)майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування а бо в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. У п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від21.12.07р.№ 11"Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" закріплено положення про те, що не належить до спільної сумісної власності, зокрема, майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Виходячи з наведеного, для правильного застосування статті 60 СКУкраїни та визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60СКУкраїни вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Статтею 368 Цивільного кодексу України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 68СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до статті 69СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно зі статтею 70СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з вимогами частин 1, 2, 4, 5 статті 71СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна, хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності подружжя, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18)). Тобто той із подружжя, який заявляє про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних та допустимих доказів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої - третьої статті 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 05.05.2006 року по 14.02.2024 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області справа №127/1256/24 було розірвано. Нерухоме майно, зареєстроване на ім`я [PERSON] Квартира [ADDRESS] , внесена до державного реєстру прав на нерухоме майно 11.06.2021 року на підставі договору купівлі продажу квартири серія та номер 1237 від 11.06.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Радіоновою Н.В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 2053997205101. Середня ринкова вартість квартири згідно довідки ТОВ «Експертсервіс. юа» №1 від 24.01.2024 року якої складає 2 621500,00 грн. (а.с.15, 26-27). Квартира [ADDRESS] , внесена до Державного реєстру прав на нерухоме майно 20.11.2017 року на підставі договору про сплату пайових внесків у житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», серія та номер 1/2ТЗ/3а/КВ-175, виданий 21.11.2016 року, видавник: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», [PERSON] ; акт про внесення сторонами обов`язків ( повернення пайового внеску в натурі) серія та номер б/н, виданий 15.11.2017 року, видавник: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», [PERSON] ; довідка про асоційоване членство в кооперативі та внесення асоційованим членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, серія та номер: б/н, виданий 15.11.2017 року, видавник: Житлово будівельний кооператив «Авлон - 5», протокол загальних зборів членів Житлово будівельного кооперативу «Авалон - 5», серія та номер 8, виданий 20.07.2017 року: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5». Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1418004305101. Середня ринкова вартість квартири згідно довідки ТОВ «Експертсервіс. юа» №03 від 24.01.2024 року якої складає 2 087 200,00 грн. (а.с.16-17, 24-25). Квартира [ADDRESS] , внесена до Державного реєстру прав на нерухоме майно 07.12.2012 року на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 18.10.2012року, виданого Виконкомом Вінницької міської ради. Реєстраційний номер майна: 38492837. Середня ринкова вартість квартири згідно довідки ТОВ «Експертсервіс. юа» № 2 від 24.01.2024 року якої складає 2 029228,00 грн. Реєстрація права власності за [PERSON] на вище зазначене майно підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно (інформаційна довідка номер 363070385 від 24.01.2024 року) (а.с.17, 22-23). Нерухоме майно, зареєстроване на ім`я [PERSON] : Квартира [ADDRESS] , внесена до Державного реєстру прав на нерухоме майно 28.07.2017 року на підставі: довідки про асоційоване членство в кооперативі та внесення асоційованим членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, серія та номер: б/н,виданий 15.06.2017 року, видавник: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», договору про сплату пайових внесків у Житлово будівельний кооператив «Авалон- 5», серія та номер: 1/2/Т4/4а/КВ-78, виданий 13.05.2016 року, видавник: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», [PERSON] , додатковий догові про внесення змін та доповнень до договору про сплату пайових внесків у Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», № 1/2/Т4/4а/КВ-78, серія та номер 1, виданий 16.02.2017 року, видавник: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», [PERSON] , акт про виконання сторонами обов`язків (повернення пайового внеску в натурі) серія та номер б/н, виданий 15.06.2017 року, видавник: Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5», [PERSON] ; протокол загальних зборів членів Житлово будівельного кооператива «Авалон - 5», серія та номер 6, виданий 12.07.2017 року, видавник Житлово будівельний кооператив «Авалон - 5». Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1316835005101. Середня ринкова вартість квартири згідно довідки ТОВ «Експертсервіс. юа» № 04 від 24.01.2024 року якої складає 2 087200,00 грн. Реєстрація права власності за позивачем на вище зазначене майно підтверджується Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно (інформаційна довідка номер 364609514 від 06.02.2024 року) (а.с.18-19, 20-21). При цьому сторонами не заперечується, що квартири: [ADDRESS] , кв. [ADDRESS] по [ADDRESS] та частина сараю Б за даною адресою придбані в шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя, а також 2 автомобілі VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] та MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Також сторонами не заперечується вартість картири [ADDRESS] . Щодо заперечень належності квартири [ADDRESS] до режиму спільної сумісної власності подружжя, відповідач [PERSON] дану обставину спростовує наступними доказами. Так, [PERSON] працював за кордоном у Великобританії та привіз значну суму коштів (а.с.112-115). 02.12.2005 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Вказану квартиру було продано 27.09.2010 року за 23 000,00 доларів США. Оскільки даний об"єкт придбавався 02.12.2005р., а шлюб між сторонами було зареєстровано 05.05.2006р., то дана квартира та кошти від її продажу безспірно належали відповідачу за первинним позовом [PERSON] . Копією Договору про наміри від 20.09.2010, за яким продавець і покупець виразили спільний намір укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . за ціною 23500 дол. США. П. 1.3. договору передбачено умову про вчинення продажу за бажаною ціною 23500 дол. США (а.с. 80-82 т.1). В договорі купівлі продажу від 27.09.2010 року, вказано, що квартира [ADDRESS] була продана [PERSON] за 43\~771,00 грн. (а.с.80). За рішенням Третейського суду від 05.03.2007 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Площа земельної ділянки 0.1 га [ADDRESS] (а.с.73-74 т.1). На вказаній земельній ділянці було побудовано житловий будинок готовністю 56%, вказаний недобудований будинок та земельну ділянку було продано 21.07.2011 року за 40 000,00 доларів США (а.с.75-78). Відповідно до п.1.1. договору купівлі продажу від 21.07.2011 року, вказано, що на зазначеній земельній ділянці, розташоване власне нерухоме майно [PERSON] , об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок готовністю 56% (а.с.75). Відповідно 29.08.2011 року було придбано квартиру [ADDRESS] . Згідно ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність,допустимість,достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Досліджуючи докази в цілому, щодо придбання квартири [ADDRESS] , а саме: праця [PERSON] за кордоном у Великобританії, придбання квартира [ADDRESS] та земельної ділянки з будинком готовністю 56%, відповідно продаж вказаних об`єктів. Враховано також, що відповідно до п.1.1. договору купівлі продажу від 21.07.2011 року, вказано, що на зазначеній земельній ділянці, розташоване власне нерухоме майно [PERSON] , об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок готовністю 56% (а.с.75), вказане не заперечувалось і [PERSON] під час судового слівдства лише з поправкою що вони як подружжя добудовували даний будинок разом, однак докази даним обставинам суду надано не було. 29.08.2011 року, тобто протягом місяця [PERSON] придбав спірну квартиру [ADDRESS] ( т.1 а.с. 70-71). Таким чином, слідує,що квартира [ADDRESS] , була придбана [PERSON] 29.08.2011 року за власні кошти, а тому є його особистою власнстю. Дана обставина не була спростована позивачкою [PERSON] , яка вказала лише про постійне офіційне місце роботи, та доходи, з яких слідує відсутність фінансової можливості придбання спірної квартири [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта № 761 від 30.04.2024 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 1\~359\~097, грн. (а.с. 136-160). Вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] - 312000,00 грн. Вартість транспортного засобу MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] 537030,00 грн. Вартість квартири [ADDRESS] 2\~087 200,00. Вартість квартири [ADDRESS] 2 087 200,00. Вказане майно,\~а саме:квартири\~ [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] ,\~а також\~транспортні засоби: VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] та MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя. Загальна вартість квартир [ADDRESS] та транспортного засобу MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] становить 4711430,00 грн. Загальна вартість квартири [ADDRESS] та транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] становить 1 671167,00 грн. Суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] та транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , сукупна вартість майна 1\~671 167,00 грн. За [PERSON] слід визнати право власності на квартири : [ADDRESS] та транспортний засіб MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , сукупна вартість майна складає 4711430,00 грн. [PERSON] просив суд стягнути на його користь компенсацію вартості спільного майна в сумі 3 040263,00 грн. = (4711430,00 грн. -1 671 167,00 грн. ). Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року в справі № 6-4цс14 зроблено висновок, що при вирішенні справи слід було врахувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому суду слід було ретельно вивчити обставини справи з метою з`ясувати, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки. У постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року в справі № 6-2925цс15 зазначено, що «з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар». Оскільки [PERSON] просила суд, виділити їй у власність вказане майно, а саме: квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , а також транспортний засіб: MINI COOPER S, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , а відповідач [PERSON] погодився на компенсацію цього майна, вартість компенсації частки у спільному сумісному майні подружжя становить 3 040263,00 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved