Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

05.03.2024 р. Панасюк Х.М. , яка представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5986671 від 30.10.2022 р. у розмірі 22203,00 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує на укладення 30.10.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №5986671 згідно умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання. Товариство свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти у користування. Відповідач не виконав умови договору та не повернув кредитні кошти на умовах, визначених договором. У свою чергу позивач посилається на перехід до нього права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача, на підставі укладеного договору про відступлення прав вимоги. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2024 р. позовну заяви залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався правом подання відзиву. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №5986671. Відповідно до п. 1.2. договору про споживчий кредит сума кредиту становить 6000,00 грн. Кредит надається загальним строком 100 днів з 30.10.2022 року і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3 договору). Пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.11.2022 року (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1 договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 07.02.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2 договору). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу 09.11.2022 року день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 07.02.2023 року (останнього дня користування (п. 1.4 договору). Окрім кредитного договору відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразового ідентифікатора підписано анкету-заяву на кредит №5986671, паспорт споживчого кредиту та графік платежів за договором про споживчий кредит №5986671 від 30.10.2022 р. ТОВ " Мілоан" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору, що підтверджується платіжним дорученням №85890438 від 30.10.2022 р. У порушення положень договору про споживчий кредит та вимог ст. ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами наданими йому банком не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов договору у відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором. 27 лютого 2023 року ТОВ " Мілоан" та TOB "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" уклали Договір відступлення прав вимоги N 91-МЛ. Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ " Мілоан", включно і до [PERSON] за кредитним договором №5986671 від 30.10.2022 р., що підтверджується також витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог N 91-МЛ від 27.02.2023 р. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування. Станом на дату звернення із позовом заборгованість відповідача перед позивачем становила 22203,00 грн. з яких: 5400,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16203,00 грн. заборгованості за відсотками; 600,00 грн заборгованість за комісією. Дані обставини підтверджуються долученими до справи копіями: договору про споживчий кредит №5986671 від 30.10.2022 р., графіком платежів за договором про споживчий кредит №5986671 від 30.10.2022 р., який є додатком N 1 до договору про споживчий кредит №5986671 від 30.10.2022 р.; паспортом споживчого кредиту, який є додатком N 2 до договору про споживчий кредит №5986671 від 30.10.2022 р.; довідкою про ідентифікацію, платіжним дорученням №85890438 від 30.10.2022 р.; анкетою заявою на кредит №5986671 від 30.10.2022 року; відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №5986671 від 30.10.2022; договором про відступлення прав вимоги N 91-МЛ від 27.02.2023 року; атом приймання передачі реєстру боржників до договору відступлення права вимоги N 91-МЛ від 27.02.2023; витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги N 91-МЛ від 27.02.2023 року. У зв`язку з вищенаведеним суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягнути в користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 22203,00 гривень заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved