Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

09.01.2025 представник позивача, адвокат Коваленко Юлія Олександрівна, звернулася до суду з даним позовом, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», який зареєстрований судом 10.01.2025, мотивуючи тим, що [PERSON] перебував у стосунках з [PERSON] у період з 2000 року до її одруження з [PERSON] . 26.06.2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в Книзі реєстрації шлюбів здійснено запис за № 594. Під час перебування у шлюбі з [PERSON] [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1708, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , тобто відповідач та третя особа у даній справі. Відповідно до витягів з територіальної громади №2024/009156526 та №32024/009157044 від 01.08.2024 [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . 17.04 2014 на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до медико-генетичного центру «Mama Papa» для проведення дослідження ДНК на предмет встановлення біологічного батьківства відносно дитини [PERSON] , щоб спростувати чи підтвердити свої підозри щодо біологічного батька її сина. Як вбачається з висновку №46063 від 30.12.2024, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА», ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , в рамках проведеного дослідження, складає - 99,9999999 %. Таким чином, відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження, доведене кровне споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON] , що виключає можливість кровного споріднення [PERSON] з [PERSON] . Про результати медико-генетичного дослідження [PERSON] повідомила [PERSON] в день отримання висновку вказаного дослідження 30.12.2024. Відтак, [PERSON] , маючи достовірні дані, які підтверджують, що він являється біологічним батьком [PERSON] , вирішив звернутись до суду для визнання його батьком [PERSON] . У зв`язку з викладеним, вважає, що результати вказаного експертного дослідження є підставою для виключення відомостей про особу [PERSON] , як батька, з актового запису про народження та включення в актовий запис про народження відомості про [PERSON] , як батька дитини - [PERSON] . Тому, просила визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] [INFO] ; внести зміни до актового запису №1708 про народження [PERSON] [INFO] , складеного 08.10.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, а саме: змінити запис про батька дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 14.01.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.02.2025 - 09:00 год. 14.02.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 11.03.2025 -14:30 год, згідно п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України. 11.03.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 02.04.2025 - 11:00 год. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача - адвокат Коваленко Юлія Олександрівна у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, а докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу подасть у встановлений законодавством строк. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, подав до суду відповідну письмову заяву, у якій також зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього судових витрат. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та зазначила, що витрати за проведену експертизу у розмірі 13500,00 грн залишає за собою без відповідного відшкодування, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Третя особа - Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), представника до суду не направив, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, заперечення проти позову та заяви з процесуальних питань до суду не подав. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, ч.1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Власник порушеного права може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи (а.с.13-15, 42-48, 60, 82-83) вбачається, що позивач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а проживає за адресою: [ADDRESS] , третя особа - [PERSON] , [INFO] , та малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] , [INFO] , та третя особа - [PERSON] , [INFO] , з 26 червня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2014 року, у справі № 357/3104/14-ц, провадження № 2/357/1632/14, шлюб між ними було розірвано, що підтверджено матеріалами справи (а.с.17-20). Згідно зі свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.18), [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 08 жовтня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 1708. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Ст. 133 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно зі ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Судом вставлено, що реєстрація народження дитини - [PERSON] , [INFO] , проведена на підставі ст. 122, 133 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти Російської Федерації», § 34, від 7 травня 2009 року). Як вбачається з Висновку молекулярно - генетичного експертного дослідження для подання до суду від 30.12.2024 за № 46063, проведеного клініко - діагностичною лабораторією ТОВ «МАМА ПАПА» (а.с.28-41, 86-107), ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , в рамках проведеного дослідження, складає - 99,9999999 %. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи зазначене вище та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , є доведеним та у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Враховуючи, що судом встановлено батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають до задоволення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову. Позивач при поданні позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн (а.с.7), таким чином, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з останнього на користь позивача стягуються вказані судові витрати у розмірі 484,48 грн та підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову в розмірі 484,48 грн.

Outcome: approved