Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.10.2020 між ТДВ «Експрес Стархування» та ТОВ «УЛФ-Фінанс» укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом лізингу №207.20.000003 від 01.10.2020, зокрема, щодо автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] . 02.10.2023 у м. Києві по вул. Прирічна, 5 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2023 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно рахунку-фактури та акту виконаних робіт ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», вартість відновлювального ремонту завданого пошкодженням автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , становить 64815,43 грн. У відповідності до страхового акту складеного позивачем, розмір страхового відшкодування завданого пошкодженням автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , склав 59565,43 грн, які були виплачені у повному обсязі позивачем на рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський». За повідомленням позивача на дату скоєння вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 59565,43 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.11.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 11.02.2025, до участі у справі в якості третьої особи залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.04.2025 закрито провадження у справі за заявою представника позивача в частині позовних вимог до відповідача на суму 51565,43 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у розмірі 8000 грн, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги на суму 8000 грн. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомила. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, автомобіль марки «Пежо» д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «УЛФ-Фінанс» (а.с. 24). Судом встановлено, що 01.10.2020 між ТДВ «Експрес Стархування» та ТОВ «УЛФ-Фінанс» укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом лізингу №207.20.000003 від 01.10.2020, зокрема, щодо автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] (а.с.11-23). 02.10.2023 у м. Києві по вул. Прирічна, 5 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.25,26). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2023 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та стягнуто з нього штраф у розмірі 850 грн (а.с.28). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За повідомленням позивача на дату скоєння вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.52). 04.10.2023 автомобіль «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , був оглянутий аварійним комісаром [PERSON] та складений відповідний акт огляду колісних транспортних засобів (а.с.29). Згідно рахунку-фактури №ВР-0001956 від 04.10.2023 та акту виконаних робіт №ЗН-2049262 від 12.12.2023 складених ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», вартість відновлювального ремонту завданого пошкодженням автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , становить 64815,43 грн (а.с.47,48). Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Пунктом третім ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. 04.10.2023 представник власника пошкодженого автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.49). У відповідності до страхового акту №3.23.04181-1 від 18.10.2023 складеного позивачем, розмір страхового відшкодування завданого пошкодженням автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , склав 59565,43 грн, які були виплачені у повному обсязі позивачем на рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», що підтверджується платіжною інструкцією №68813642 від 19.10.2023 (а.с.50,51). Згідно із ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] має посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] видане 07.07.2015 ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.66). Згідно п.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Таким чином, враховуючи викладені обставини, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог в частині 8000 грн., суд приходить до висновку про те, що вказані позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved