Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Позивач в особі свого представника Дідиченко Д.Г. через підсистему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1340-5170 від 30.01.2024 року в розмірі 26175,00 грн. та понесених судових витрат. В обгрунтування позову зазначає, що 30.01.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1340-5170. Кредитний договір разом з правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальниця була попередньо ознайомлена. Відповідно до умов кредитного договору відповідачці було надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 4700,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період - 14 днів; стандартна % ставка 2,50 % в день; знижена % ставка 2,50 % в день. Також Додатковою угодою від 05.02.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1340-5170 від 30.01.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 900,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідачка не виконала своїх фінансових зобов`язань і не повернула в повному обсязі кредит, внаслідок чого станом на 16.01.2025 року загальний розмір грошових вимог кредитора до відповідачки, які виникли на підставі кредитного договору, становлять 44635,50 грн., що складається із: -простроченої заборгованості за кредитом - 5460,00 грн.; -простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 39175,50 грн. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про часткове списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 18460,50 грн. за умови погашення решти заборогованості за кредитним договором. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь частину заборгованості за кредитним договором № 1340-5170 від 30.01.2024 року та додатковою угодою до нього від 05.02.2024 року в сумі 26175,00 грн., куди входить: прострочена заборгованість за кредитом - 5460,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 20715,00 грн., а також понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши звяву про розгляд справи за відсутності представника та про підтримання позовних вимог. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання теж не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідачки не надійшло, а отже вона не скористалася своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали судді про відкриття провадження строк. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. За змістом ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 30.01.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1340-5170. Предметом договору стало те, що кредитодавець відкрив для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем відсотки за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п. 2.2 Договору). Датою видачі кредиту є 30.01.2024 року; останній календарний день першого Базового періоду - 12.02.2024 року; сума кредиту 4700,00 грн.; нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк - 1645,00 грн.; разом до сплати 6345,00 грн. (п. 2.3 Договору) Пунктом 3.1 Договору передбачено, що цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України "Про електронну комерцію". А в п. 3.10 договору сторони погодили, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил. Судом встановлено, що відповідачка підписала вказаний договір використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, номер пароля - С8952, про що зазначено у п. 12 Договору "Реквізити сторін". Доказів на спростування цього відповідачкою суду не надано. Також, у договорі про відкриття кредитної лінії № 1340-5170 встановлено порядок укладення договору; порядок та умови надання кредиту, періодичність внесення платежів; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом; визначено права кредитодавця та позичальника; надано інформацію про наслідки невиконання або неналежного виконання кредитодавцем обов`язків за договором; інформацію про наслідки невиконання або неналежного виконання позичальником обов`язків за договором; визначено порядок взаємодії за договором; визначено інші положення та реквізити сторін. До матеріалів справи додано копію правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), в яких визначено, що кредит видається строком на 300 календарних днів. Проценти за користування кредитом сплачуються у строки, які визначені в Оферті з врахуванням проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності заявника та узгоджуються сторонами в договорі про відкриття кредитної лінії та розміщуються в особистому кабінеті. Заявник зобов`язаний під час оформлення заявки на отримання кредиту ознайомитися з публічною інформацією про істотні характеристики послуги із надання споживчого кредиту, умовами кредитування, паспортом споживчого кредиту за посиланням. Укладаючи договір заявник/позичальник підтверджує повне ознайомлення зі згаданою інформацією. Кредитодавець одразу після укладення договору сторонами надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний (картковий) рахунок з використанням реквізитів платіжної картки позичальника. За користування кредитом позичальнику нараховуються, а позичальник повинен сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в договорі про відкриття кредитної лінії. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов договору. Тож, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника до дня (включно) коли позичальник повністю виконає зобов`язання за договором. Позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку, визначеному цими правилами та договором про відкриття кредитної лінії. До матеріалів позовної заяви також додано паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписано відповідачкою електронним підписом, та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1340-5170. Згідно з Додатковою угодою від 05.02.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1340-5170 від 30.01.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 900,00 грн. Вказана Додаткова угода також підписана відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2161. Згідно довідки про перерахування суми кредиту № 1340-5170 від 30.01.2024 року, видача коштів за кредитним договором № 1340-5170 від 30.01.2024 року здійснювалася за допомогою системи LiqPay на платіжну карту № [NUMBER] в сумі 4700,00 грн. 30.01.2024 року , платіж № 2420427068, та в сумі 900,00 грн. 05.02.2024 року, платіж № 2422639460. Копією листа АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 21.01.2025 року, скріпленого електронною печаткою, також підтверджується успішність перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay по договору № 1340-5170 на платіжну карту відповідачки № [NUMBER] - 30.01.2024 року в сумі 4700,00 грн., платіж № 2420427068, та 05.02.2024 року в сумі 900,00 грн., платіж № 2422639460. Номер платіжної карти відповідачки № [NUMBER] , на яку їй перераховано надані кредитні кошти, сторонами погоджено в п. 12 Договору про відкриття кредитної лінії № 1340-5170 від 30.01.2024 року та п. 12 Додатковою угодою від 05.02.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1340-5170 від 30.01.2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В той же час, ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Кредитному договорі. Також судом встановлено, що відповідачка користувалася отриманими коштами та допустила порушення свого зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Щодо укладення договору сторонами в електронній формі та його підписання електронним цифровим підписом, то Закон України «Про електронну комерцію» є спеціальним законодавчим актом, що регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів та встановлює певні особливості щодо порядку та умов його укладення (підписання) у порівнянні із загальними правовими нормами щодо порядку укладення правочинів, визначені в чинному законодавстві України. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Саме цей спеціальний закон у сфері електронної комерції в статтях 11, 12 та 14 визначає, що: електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття (акцепт) цієї пропозиції, яка може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідача належним чином ідентифіковано в інформаційно- телекомунікаційній системі позивача. З матеріалів справи встановлено, що відповідачка, підписавши вище вказаний кредитний договір використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, номер пароля - С8952, про що зазначено у п. 12 Договору "Реквізити сторін", та Додаткову угоду до договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля - С2161, тим самим підтвердила свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору, Додаткової угоди до нього та Правил. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 16.01.2025 року загальна заборгованість позичальниці становить 44635,50 грн., що складається із: -простроченої заборгованості за кредитом - 5460,00 грн.; -простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 39175,50 грн. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про часткове списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 18460,50 грн. за умови погашення решти заборогованості за кредитним договором та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 26175,00 грн., що є безумовним правом позивача. Тож, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідачки суму заборгованості, тоді як відповідачкою під час судового розгляду справи не спростовано суми заборгованості за кредитом, відзиву на позов не подано, а Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання по кредитному договору, доказів протилежного суду не надано, тому стягненню з останньої на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 26175,00 грн. У відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги вимоги ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved