Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт» через свого представника Бороган В.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , та є співвласником багатоквартирного будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , і в якому 14.12.1999 року створене ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «МОНОЛІТ». Відповідно до\~розділу II\~Статуту Об`єднання,\~затвердженого Протоколом\~Загальних Зборів\~ОСББ «МОНОЛІТ»\~від 19.05.2017,\~метою його\~створення є\~забезпечення і\~захист прав\~співвласників,\~дотримання ними\~своїх обов`язків,\~належне утримання\~та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності Об`єднання може здійснюватися власними силами Об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Основними завданнями та предметом його діяльності є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до пункту 2 Розділу V Статуту ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «МОНОЛІТ» співвласник зобов`язаний, окрім іншого, виконувати обов`язки, передбачені Статутом Об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. На загальних зборах об`єднання, які відбулися 03 січня 2018 року, оформлене Протоколом №2, було прийнято рішення затвердити щомісячні внески з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3,29 грн. за 1 кв.м. для 2-10 поверхів, 2,67 грн., з 1 кв.м. для 1 поверху, нежитлові приміщення - 3,00 грн., з 1 кв.м. з 01 січня 2018 р. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.09.2009 року було встановлено тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: [ADDRESS] за 1-й поверх у розмірі 1,348 грн. за 1 кв.м на місяць, за 2-10-й поверхи - 1,678 грн. за 1 кв.м на місяць. Станом на 30.11.2024 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у розмірі 61 607,46 грн. Вказував,\~що відповідачка\~не виконує\~в повній\~мірі свої\~обов`язки по\~сплаті комунальних\~послуг та\~інших платежів,\~тому за\~останньою утворилась заборгованість за період з 01.04.2017 по 30.11.2024 року, яка становить - 61 607,46 грн. (шістдесят одна тисяча шістсот сім) гривень 46 коп., що складається з: основної суми боргу у розмірі - 52 155,93 грн., інфляційних втрат у розмірі - 6 470,23 грн., 3% річних у розмірі - 2 981,30 грн. Посилаючись на\~порушення своїх\~прав,\~позивач просив\~суд стягнути\~з [PERSON] \~заборгованість зі\~сплати внесків\~на обслуговування/утримання\~багатоквартирного будинку\~та прибудинкової\~території у\~розмірі 61\~607,46\~грн.,\~що складається\~з: основної суми\~боргу у\~розмірі -\~52\~155,93\~грн., інфляційних втрат у розмірі - 6 470,23 грн., 3% річних у розміні - 2 981,30 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3 028,00 грн, витрат з надання правничої допомоги - 25 000,00 грн. та витрат на копіювання документів - 765,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18.10.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача адвокат Бороган В.В, в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву згідно якої представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується конвертом та поштовим повідомленням, яке направлялось за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно відповіді Комунального підприємства «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Одеської міської ради від 20.11.2024 року №47203/04-04 на адвокатський запит від 08.11.2024 року №3-08/11-24 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , та є співвласником багатоквартирного будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , в якому 14.12.1999 року створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОНОЛІТ», Код ЄДРПОУ- 25421010. Згідно довідки АА №579770 ОСББ зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 14.12.1999 року. Відповідно до\~розділу II\~Статуту Об`єднання,\~затвердженого Протоколом\~Загальних Зборів\~ОСББ «МОНОЛІТ»\~від 19.05.2017,\~метою його\~створення є\~забезпечення і\~захист прав\~співвласників,\~дотримання ними\~своїх обов`язків,\~належне утримання\~та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності Об`єднання може здійснюватися власними силами Об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Основними завданнями та предметом його діяльності є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до пункту 2 Розділу V Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОНОЛІТ» співвласник зобов`язаний, окрім іншого, виконувати обов`язки, передбачені Статутом Об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. На загальних зборах об`єднання, які відбулися 03 січня 2018 року, оформлене Протоколом №2, було прийнято рішення затвердити щомісячні внески з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3,29 грн. за 1 кв.м. для 2-10 поверхів, 2,67 грн., з 1 кв.м. для 1 поверху, нежитлові приміщення - 3,00 грн., з 1 кв.м. з 01 січня 2018р. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.09.2009 року було встановлено тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: [ADDRESS] за 1-й поверх у розмірі 1,348 грн. за 1 кв.м на місяць, за 2-10-й поверхи - 1,678 грн. за 1 кв.м на місяць. ОСББ «МОНОЛІТ»\~уклало ряд\~договорів,\~а саме:\~Договір №16-04/2024\~з ТОВ\~«КРАЯН-ЛІФТ» на технічне обслуговування ліфтів; Договір №2212 з Одесаобленерго про користування електричною енергією, додаткова угода до договору №389/1 з ТОВ «ІНФОКС» на водопостачання та водовідведення; додаткова угода №2 до Договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами №544 з КП «Одескомунтранс». Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~станом на\~30.11.2024\~року за\~відповідачем утворилась заборгованість за період з 01.04.2017 по 30.11.2024 року, яка становить - 61 607,46 грн. (шістдесят одна тисяча шістсот сім гривень 46 коп.), що складається з: основної суми боргу у розмірі - 52 155,93 грн., інфляційних втрат у розмірі - 6 470,23 грн., 3% річних у розмірі - 2 981,30 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання, зокрема, має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна відповідно до статуту; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків співвласників, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом; доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь- якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів власників приміщень. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Положення ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежі звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасні та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднані внески і платежі. Відповідно до ст. ст. 525, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму\~ВСУ №\~14\~від 18.12.2009\~року «Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, враховуючи вищезазначені норми Відповідач, як власник квартири [ADDRESS] зобов`язана своєчасно і в повному розмірі сплачувати щомісячні внески на утримання будинків та прибудинкових територій починаючи з дати виникнення права власності на майно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСББ «МОНОЛІТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1,3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Частиною 3 тієї ж статті ЦПК\~України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на копіювання документів у розмірі 765,00 грн. і на підтвердження даних витрат надає договір про надання друкарських послуг від 02.09.2024р., укладений між ОСББ «Моноліт» та ФОП [PERSON] , додаткову угоду №2 до договору про надання друкарських послуг від 02.09.2024 р., акт приймання-передачі наданих послуг від 04.09.2024р. Частиною 1 статті 177 ЦПК України, прямо передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Тобто подання позивачем до суду копії позовної заяви разом із додатками є його обов`язком. Тому до витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до розгляду можливо віднести витрати на копіювання позовних заяв з додатками у кількості учасників процесу та окремо для суду. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п.268). Судом встановлено, що витрати на правову допомогу позивача склали 25 000 гривень 00 копійок. На підтвердження вказаного факту в матеріалах справи наявні посвідчені копії: Договору про надання правничої (правової) допомоги, що укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Бороган» від 02.09.2024 року, акту прийому-передач послуг, що укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Бороган» від 08.09.2024 року, згідно якого сторонами погоджено, що виплата винагороди становить 25000,00 гривень. Відповідно до позиції викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18.12.2018 року, зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності. Згідно постанови Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року, за умови належного підтвердження витрати на професійну правничу допомогу стягуються і у випадку, коли фактично ще не сплачені стороною, а тільки мають бути сплачені. Верховний Суд прийшов до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 р. у справі №826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18, суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи. Верховний Суд розглядаючи справи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу неодноразово звертав увагу, також, на сутність стягнення судом таких судових витрат, зазначаючи, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, зокрема у сфері публічно-правових відносин (постанови Верховного Суду від 05.09.2019р. у справі № 826/841/17, від 24.10.2019р. у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019р. у справі № 826/13270/16). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОНОЛІТ» усіх понесених позивачем судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 3028 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 25000 грн., витрат на копіювання у розмірі 765 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved