Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування недоотримане за життя його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , підвищення до пенсії у розмірі 427761,54 грн. В обґрунтування вимог вказано, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/21015/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після смерті матері позивач прийняв спадщину. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/21015/20 Управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області проведено перерахунок пенсії на суму 427761,54 грн, яку не виплачено. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 04.02.2025 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому вказано, що відповідач проти позову заперечує. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що покладений судом обов`язок вчинити дії щодо перерахунку і виплати коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виконаний ГУПФУ в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління. Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримувала пенсію по інвалідності, ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі відшкодування фактичних збитків. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 №240/21015/20 [PERSON] було проведено перерахунок з 17.07.2018 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). За період з 17.07.2018 по 29.02.2024 нарахована доплата в сумі 408761,54 грн. З 01.03.2024 [PERSON] виплату пенсії припинено у зв`язку зі смертю. Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 №240/21015/20 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ). Зазначено, що статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі Закон) визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, становить 1600 гривень. З 01.01.2024 [PERSON] було проведено перерахунок пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» та застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду 1600,00 грн. В результаті перерахунку на виконання рішення суду від 13.05.2021 №240/21015/20 розмір підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» [PERSON] з 01.01.2024 становив 3200 грн. Тому, за період з 17.07.2018 по 29.02.2024 нарахована доплата в сумі 408761,54 грн, а не 427761,54 грн, як зазначено в розрахунку, який долучив позивач. Дії управління представник відповідача вважає правомірними та просить відмовити у задоволенні позову. До відзиву представник відповідача долучила розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №240/21015/20 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, відповідно до якого за період з 17.07.2018 по 29.02.2024 сума доплати становить 408761,54 грн. Протокольною ухвалою суду від 17.02.2025 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у позові розгляд справи просить проводити без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стосовно складення повного тексту рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, суд бере до уваги висновки щодо визначення дати ухвалення судового рішення Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, наведені у відповідній постанові Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №240/21015/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити [PERSON] з 17.07.2018 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.02.2024. Згідно з довідкою Овруцької державної нотаріальної контори від 13.09.2024 №1760/02-14, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після померлої [INFO] матері [PERSON] . Відповідно до розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №240/21015/20 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, який здійснений ГУ ПФУ у Житомирській області, сума доплати становить 408761,54 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною першою\~статті 316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України\~передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої\~ ЦК України\~ процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до\~статті 1227 ЦК України\~не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень\~статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Згідно із частинами першою та другою статті 52\~Закону\~України\~«Про загальнообов`язкове\~державне\~пенсійне\~страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» та статті 1227\~ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію своєї матері, відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а дії відповідача щодо невиплати донарахованої пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №240/21015/20 порушують право позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного йому спадкового майна. При визначенні суми, яка підлягає до стягнення з відповідача згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №240/21015/20, суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У постанові від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а Верховний Суд навів висновок, що «тільки у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість, зокрема, встановити необхідні для вирішення спору щодо виплати неодоотриманої за життя суми пенсії, фактичні обставини, зокрема: поточну суму заборгованості органу пенсійного фонду, яка виникла, зокрема, у зв`язку з невиконанням рішення суду за життя пенсіонера, шляхом витребування в органу пенсійного фонду відповідної довідки із зазначенням конкретної суми, яка залишилася невиплаченою». Саме такі відомості про заборговану суму доплати, розрахунок якої виконано відповідачем як повноважним органом на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №240/21015/20, приймаються судом до уваги як належний доказ на підтвердження відповідних даних. Процесу виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, що є виключною компетенцію відповідача. Втручання суду цивільної юрисдикції в дискреційні повноваження органу, визначеного положеннями законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення, фактично спотворюватиме саму сутність інституту соціального забезпечення як визначених положеннями законодавства пільг та гарантій. Отже, оскільки після смерті [PERSON] наявне спадкове майно, яке складається з недоотриманої доплати пенсії, суд приходить висновку про необхідність задоволення позову у частині стягнення з відповідача грошової суми як підвищення до пенсії в розмірі 408761,54 грн, обґрунтованість якої є доведеною. Судові витрати, згідно зі ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У решті судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: partial