Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS] опалювальною площею 65,30 м2. Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Відповідачу відкрито\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] для проведення розрахунків. Між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі договір) та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/ . Послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Нарахування відповідачу за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 р., Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 року. Відповідач не сплачує за надані послуги, внаслідок чого заборгував позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період 01.11.2021 по 31.08.2024 в сумі 2813,30 грн. За період\~з 01.11.2021\~по 31.08.2024 МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до суду з позовною заявою не зверталось. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розраховує плату за абонентське обслуговування згідно з прямих фактичних витрат. Відповідно до постанови КМУ від 21.08.2019 №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування» для одного абонента платіж не може перевищувати 31.15 грн. Розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з постачання теплової енергії виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі. Відповідач не здійснював плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 826,60 грн. за період з 01.11.2021 по 31.08.2024. Відповідно до Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169 - споживач може відмовитися від отримання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку - самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Таким чином, на сьогодні відповідачі відповідних документів про те, що вони в установленому порядку відмовилися від централізованого опалення не надали. Відповідачі користуються послугами з постачання теплової енергії на підставі публічного договору та не в повній мірі виконують обов`язки по оплаті житлово-комунальних послуг. Позивач надав попередження щодо оплати заборгованості, що утворилася за послуги з постачання теплової енергії та на пропозицію укласти угоду на погашення заборгованості відповідачі не прореагували, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. На підставі\~викладеного,\~позивач просив\~суд стягнути\~солідарно з\~відповідачів заборгованість\~за надані\~житлово-комунальні\~послуги з\~постачання теплової\~енергії в\~сумі 2813,60\~грн., а також стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн., плату за абонентське обслуговування в сумі 826,60 грн. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 11.11.2024 суддя ухвалою відкрила провадження у справі № 727/11532/24 та призначила цивільну справу до розгляду. 02.12.2024 відповідачами надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачі не погоджуються з вимогами, викладеними у позовній заяві, вважають їх необґрунтованими та незаконними, а тому вважають, що у її задоволенні слід відмовити повністю враховуючи наступне. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути 826,60 грн. за абонентське обслуговування та 2813,30 грн. за надані послуги за опалення місць загального користування будинком за період з 01.11.2021 по 31.08.2024. При цьому надані відповідні розрахунки заборгованості. Як зазначено позивачем Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» регулює організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконання обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Відповідно до цього Закону спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування, несучі, огороджувальні, несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового, нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території. Позивач зазначає, що власники квартири з індивідуальним опаленням повинні брати участь у загальних витратах на опалення будинку пропорційно займаній площі житла. Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, загальний обсяг спожитої теплової енергії складається з наступних складових: обсягу теплової енергії на опалення приміщень Споживача; обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Однак, звертають увагу суду на те, що наданий позивачем розрахунок не відображає вказаних вище складових. У ньому не зазначено, яку площу займають відповідачі, пропорційно якій і розраховуються витрати на опалення, як не зазначено і який обсяг теплової енергії було спожито на опалення місць загального користування будинку. Отже, розрахунок, який доданий до позовної заяви не підтверджує того, що відповідачами було спожито теплової енергії саме на суму 2813,30 грн, а тому не може слугувати належним доказом. Окрім цього, твердження позивача, що місця загального користування також опалюється є неправдивим, оскільки у місцях загального користування нашого будинку відсутні будь-які системи теплопостачання: під`їзд, ні підвальне приміщення будинку не опалюється. На підтвердження вищевказаного твердження додається довідка Приватного підприємства «Санітарія» № 356 від 26.11.2024, в якій зазначено, що під`їзд № 4 за адресою: [ADDRESS] , необладнаний носіями теплової енергії (відсутні системи централізованого теплопостачання). Також додаються відповідні фотографії. Враховуючи даний доказ, ще більш незрозумілими здаються надані позивачем розрахунки заборгованості, оскільки враховуючи відсутність носіїв теплової енергії, ніяке теплопостачання не могло бути здійснене в даному під`їзді, а отже це доводить, що наданий розрахунок не відображає справжності послуг, які були надані Позивачем. Тобто фактично, позивач має намір стягнути кошти з відповідачів за послуги, які ним не були надані. Докази, які містяться у матеріалах справи не підтверджують спожитих обсягів теплової енергії. Враховуючи вищевикладене, вважають, що вимоги Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» є необґрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають до задоволення. Просили суд у задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги відмовити. 18.12.2024 представником позивача надано відповідь на відзив. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що неналежна оплата за отриманні послуги з постачання теплової енергії призвели до утворення заборгованості у відповідачів як у споживачів мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Представник позивача Ринжук Г.М. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явилися,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялися\~належним чином, у встановлений судом строк, надано до суду відзив на позовну заяв, в яком заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] пільг немає, особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач є споживачем за адресою: [ADDRESS] , проживає 3 чол., опалювальна площа 65,30 кв.м., абонплата 28,66 грн., Борг: абонплата 826,60 грн., постачання теплової енергії 2813,30 грн.. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №394494358 від 11.09.2024 квартира за адресою: [ADDRESS] , відсутні відомості. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади Чернівецької міської ради про склад сім`ї від 20.10.2023 місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з типовим індивідуальним договором від 01.10.2021, укладеним між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та споживачем постачання відповідної якості та вчасно теплової енергії, за яким споживач зобов`язується сплачувати своєчасно. Згідно з повідомленням №3876/17-10 від 06.09.2024 МКП «Чернівцітеплокомуненерго» сповіщала відповідача про наявну заборгованість за послуги з централізованого опалення. Згідно з реєстром на відправлену кореспонденцію від 06.09.2024 МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надіслав [PERSON] .. Згідно з розрахунком заборгованості відповідачів за період з 01.11.2021 по 31.08.2024 заборгованість складає 2813,30 грн. Згідно з розрахунком заборгованості з абонентських послуг відповідача за період з 01.11.2021 по 31.08.2024 заборгованість складає 826,00 грн. Мотивувальна частина Відповідно до\~ п. 5 ч. 2 ст. 7\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Як встановлено судом МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що розташована в цьому будинку, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади Чернівецької міської ради (а.с.8). У будинку, де знаходиться квартира відповідача, діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення, так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладався засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув`язані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку. Відповідно до розрахунку МКП «Чернівцітеплокомуненерго» з 01.11.2021 по 31.08.2024 за послуги централізованого опалення місць загального користування заборгованість відповідачів складає 2813,30 грн., а за абонентське обслуговування 826,60 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) , Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, якою встановлено порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII також передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відпо-відно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуаль-ний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквар-тирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2021 року набрав чинності укладений між міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» та відповідачами типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, в порядку, визначеному ч. 5ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (даліЗакон N 2189-VIII), текст якого оприлюднений на офіційному веб-сайті позивача та на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради та типова форма якого затверджена постановами Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року\~та № 1182 від 11 грудня 2019 року. Відповідно до абз. 1,2 ч. 5\~ст. 13 Закону N 2189-VIII\~y разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Отже законодавством факт укладення вказаного договору пов`язується зі спливом 30-денного строку з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги, якщо протягом цього строку співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У матеріалах справи відсутні докази того, що співвласники багатоквартирного будинку, в якому розташоване житлове приміщення відповідачів, приймали рішення про вибір моделі договірних відносин або уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами договірні відносини врегульовані саме типовим індивідуальним договором від 01 жовтня 2021 року, копія якого додана позивачем по справі, що є публічним договором приєднання. Статтею 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119-VIII від 22.06.2017 передбачено, що витрати оператора (їх складових частин) відшкодовується споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування за умови укладення індивідуальних договорів та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з статтею 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, споживач, за умови отримання ним відповідних послуг, несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Відповідно до положень ч. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихПостановою КМУ від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила N 630), централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Опалювальна площа (об`єм) будинку - загальна площа (об`єм) приміщень будинку, в тому числі у разі опалення площа (об`єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт. Пунктом 18 Правил № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Згідно з пунктом 28 Правил № 630 споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення МЗК будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України N 830 від 21.08.2019\~визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Умовно-постійна частини тарифу для приміщень, вбудованих в житлові будинки/нежитлові будівлі розраховується згідно з даними теплового навантаження будівлі, пропорційно опалюваній площі приміщення споживача. Відповідно до п. 14 Правил № 830 відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Відповідно до пункту 24 цих Правил визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених\~частиною другою\~статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному\~статтею 10\~Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. У підпункті 13 пункту 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії зазначено, що у разі відключення приміщення індивідуального споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку він зобов`язаний відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Пунктом 5 типового індивідуального договору також передбачено, що обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. У п. 32 Типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з п. п. 3 п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. Постановою Верховного суду України від 22 грудня 2020 року по справі № 311/3489/18 визначено, що споживач, який відключений від системи централізованого опалення, зобов`язаний брати участь у загальних витратах на опалення, зокрема, місць загального користування. Така позиція Верховного суду України ґрунтується на тому, що спільним майном у багатоквартирному будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. З 25 січня 2019 року почала діяти Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень. Відповідно до визначення, передбаченого цією Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Відповідно до вказаної Методики загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного об-ліку теплової енергії, складається з наступних основних складових: -обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; -обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку; -обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу. Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів. Відповідно до п.8 вказаної Методики у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком (п.11, розділу ІУ Методики). Згідно із п.12 розд.ІУ Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Комерційний прилад обліку теплової енергії обліковує всю теплову енергію, витрачену у будівлі, а не лише на опалення квартир, які не відокремлені від системи теплопостачання. Кожен співвласник квартири, приміщення оплачує свою частку. Дві складові оплачують усі співвласники будівлі це обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та функціонування системи. Власники приміщень з індивідуальним опаленням не звільняються від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку. Отже, всі співвласники будинку сплачують обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкової системи опалення будинку, а залишок теплової енергії, спожитої будинком (загальний обсяг якого фіксується вузлом комерційного обліку теплової енергії), розподіляється між житловими/нежитловими приміщеннями, до яких безпосередньо постачається теплова енергія. Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» здійснює нарахування за послуги з теплопостачання місць загального\~користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та не здійснює додаткових нарахувань, а виставляє нарахування за ту частку теплової енергії, яка надійшла до будівлі (врахована вузлом комерційного обліку) та в середині була витрачена на\~опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії, витраченої на\~забезпечення функціонування\~внутрішньо будинкової системи опалення\~приймається як частка від\~загального\~обсягу теплової енергії, спожитої на\~опалення\~будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності\~від наявності приладів\~опалення\~у місцях\~загального\~користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця. Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої на\~опалення\~місць\~загального\~користування, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки\~система опалення\~(теплопостачання) складається не лише з приладів\~опалення, а\~й трубопроводів та арматури. Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в\~загальних\~і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів, та інженерних споруд,\~системи\~водопроводу та\~каналізації\~всього будинку, з метою уникнення їх\~промерзання\~та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У житловому будинку належний температурний режим вище 0° C підтримується\~за\~рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої\~системи,\~яка знаходиться в підвальному приміщенні будинку. Відтак, відсутність приладів\~опалення\~в окремому під`їзді багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність\~системи опалення\~у місцях\~загального\~користування всього будинку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417-VIII від 14.05.2015 року, визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Таким чином, всі співвласники будинку (власники квартир), в тому числі і власники квартир з індивідуальним опаленням, повинні брати участь у загальних витратах на опалення будинку пропорційно займаній площі житла. Внаслідок невиконання своїх обов`язків, передбачених переліченими вище нормами законодавства, відповідачі заборгували позивачу за надані послуги за опалення місць загального користування будинком за період 01.11.2021 року по 31.08.2024 року в сумі 2813,60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.18). Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в рахунку, а саме покази приладу обліку, площу опалювальних приміщень у будинку, площу приміщення відповідача, тарифи що діяли в розрахунковому періоді. Відповідачами контррозрахунок\~суми заборгованості\~заявленої позивачем\~до стягнення\~суду не\~наданий,\~їх доводи\~про неправильність\~та неповноту\~ його\~проведення жодним\~доказом не\~підтверджуються,\~а тому\~є голослівними\~і не\~можуть бути\~прийняті судом\~до уваги,\~в зв`язку\~із чим розрахунок заборгованості відповідачів, здійснений позивачем у відповідності до п.8 розділу 4 Методики, суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки такий по суті фактично не оспорено . Крім того, відповідачі не були позбавлені права та можливості звернутися до позивача стосовно роз`яснень здійснених нарахувань за надану послугу з постачання теплової енергії. Відповідне листування в матеріалах справи відсутнє та відповідачами не подано. Наведеним вище спростовуються доводи відповідачів щодо того, що позивачем не доведено факту надання послуг за спірний період, їх обсягу, вартості, а також настання у відповідачів строку виконання грошових зобов`язань зі сплати таких послуг. З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії станом на час ухвалення рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, згідно п. 6 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII споживачами, які отримують послуги теплопостачання, здійснюється плата за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку, та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії. Разом з цим, як встановлено судом, відповідачі не здійснювали плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого у них утворилась відповідна заборгованість в сумі 826,60 грн. за період з 01.11.2021 року по 31.08.2024 року (а.с.17). Враховуючи вище викладене, позовні вимоги і в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №000-002269 від 30.04.2024 про сплату судового збору в сумі 302,80 грн. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №000-005995 від 14.10.2024 про сплату судового збору в сумі 2119,60 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved