Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

13.02.2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2017 року, який було розірвано згідно з рішенням суду від 07.12.2020 року у справі №686/26149/20. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2020 року по справі № 686/26153/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.10.2020 року і до повноліття дитини. 01.12.2020 року на виконання цього судового наказу державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 63779047. Однак, позивач звертає увагу суду на те, що з 01.01.2025 року та станом на сьогодні, дитина проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному його утриманні, а відповідачка в добровільному порядку участі у його матеріальному забезпеченні не бере, хоча є фізично здоровою, інших утриманців немає та має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на викладене, позивач вважає, що відсутні підстави для подальшого стягнення з нього аліментів на користь колишньої дружини на утримання сина, а тому просить припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2020 року по справі № 686/26153/20 та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.02.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що з 09.06.2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №830, який було розірвано згідно з рішенням суду від 07.12.2020 року у справі №686/26149/20, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.04.2025 року. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 04.02.2025 року. Згідно із судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2020 року по справі № 686/26153/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.10.2020 року і до повноліття дитини. Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький) Процюка О.О. від 01.12.2020 року відкрито виконавче провадження № 63779047 на примусове виконання судового наказу від 19.11.2020 року, що підтверджується копією цієї постанови. Згідно із довідкою Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому ЦМУ МЮ (м. Київ) №19129/25.16-46 від 12.02.2025 року заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 63779047 станом на 01.02.2025 року у [PERSON] відсутня. Разом з тим, як вбачається із Акта комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани м. Хмельницького від 05.02.2025 року син [PERSON] починаючи з 01.01.2025 року проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Окрім, як свідчать дані характеристики [PERSON] від 03.02.2025 року, наданої комунальним закладом загальної середньої освіти «Гімназія №30 Хмельницької міської ради», від початку другого семестру [PERSON] приводить у школу та забирає його додому батько, все необхідне, чого не вистачало для навчання, позивач надав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. При цьому, відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті можливість скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 Сімейного кодексу України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17. Судом встановлено та не спростовано відповідачкою, що дитина [PERSON] , не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком та знаходиться на його повному утриманні. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2020 року по справі № 686/26153/20. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає окремо від сина за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру №1122533 від 17.02.2025 року. Таким чином, суд вважає, що відповідачка зобов`язана та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Суду не надано підтверджень, що остання піклується про сина належним чином та надає матеріальну допомогу на його утримання та забезпечення в добровільному порядку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідачка є особою працездатного віку, доказів неспроможності сплачувати аліменти останньою суду не надано, виходячи з мінімальних потреб дитини для належного утримання та забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір за дві позовні вимоги з урахуванням пониженого коефіцієнту 0,8 за подання заяви через підсистему Електронний суд, у розмірі 1937,92 грн. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved