Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

12.03.2025 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] , 02 лютого 1973 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис №5. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, зникли спільні інтереси, втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного. Відповідачка не поважає позивача як чоловіка, а з 25.12.2019 року залишила сім`ю і виїхала у невідомому напрямку. Внаслідок чого сторони разом не проживають вже більше п`яти років, подружні відносини не підтримують, кожний з них проживає окремо, сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і тому його збереження суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. 13.03.2025 року у даній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено на 14.04.2025. Позивач [PERSON] у позові до суду просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до ст.280-289 ЦПК України, суд ухвалює рішення в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, позивачка та її представник не заперечують проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши на відповідність ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Тлумацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 02.02.1973 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. За таких обставин справи, коли позивач не проживає разом із відповідачкою, не має з нею спільних інтересів, на примирення не згоден, спільне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей у шлюбі немає, суд вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved