Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (в особі начальника Бігдана О.В.) звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в загальному розмірі 601,26 грн. та стягнення з відповідача понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] 12.03.2024 о 18 год. 00 хв. порушив вимоги ст. 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ» тим, що поблизу с. Долинське на території Запорізького району Запорізької області за допомогою механічного засобу - бензопили здійснив незаконне знесення (без дозвільних документів) одного сухостійного дерева породи «акація» до ступеня припинення росту, діаметр дерев у корі біля шийки кореня складає 16 см. За вчинення вказаного правопорушення до відповідача постановою від 18.03.2024 застосовано адміністративне стягнення за ст. 65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Результатом такої протиправної поведінки та порушенням природоохоронного законодавства України державі спричинена шкода у розмірі 601 грн. 26, розрахунок якої здійснений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої лісу» від 23.07.2008 № 665. З метою досудового врегулювання відшкодування завданої державі шкоди на адресу відповідача був надісланий лист з пропозицією сплатити шкоду, який залишений без відповіді. Оскільки відповідачем завдана шкода державі добровільно не відшкодована, позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у розмірі 601 грн. 26 коп. та судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши за допомогою системи «Електронний суд» на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.31). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 11.02.2025, 06.03.2025 та 04.04.2025 не з`явився за невідомою суду причиною, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення кореспонденції засобами поштового зв`язку (а.с.39,40,41). Крім того, останнього про місце, день та час розгляду справи повідомлено судом шляхом направлення смс-повідомлень через додаток «Viber» на номер мобільного телефону належного відповідачу, які [PERSON] отримувались, про що свідчать довідки про доставку повідомлення (а.с.29,35,38). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що\~відповідач [PERSON] 12.03.2024 о 18 год. 00 хв. порушив вимоги ст. 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ» тим, що поблизу с. Долинське на території Запорізького району Запорізької області за допомогою механічного засобу - бензопили здійснив незаконне знесення (без дозвільних документів) одного сухостійного дерева породи «акація» до ступеня припинення росту, діаметр дерев у корі біля шийки кореня складає 16 см. За вчинення вказаного правопорушення відносно відповідача [PERSON] 12.03.2024 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 008021 за ст.65-1 КУпАП (а.с.8). Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Герасименком М.Д. 18.03.2024 р. складено постанову № 44/05/1-09, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення за ст. 65-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.9). Результатом такої протиправної поведінки та порушенням природоохоронного законодавства України державі спричинена [PERSON] шкода у розмірі 601 грн. 26, розрахунок якої здійснений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої лісу» від 23.07.2008 № 665 з урахуванням індексації такс у 2024 році, що підтверджується копією розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знесення дерев породи акція на території Долинської ТГ поблизу с. Долинське Запорізького району Запорізької області у полезахисній лісосмузі гр. [PERSON] (а.с.10). З метою досудового врегулювання відшкодування завданої державі шкоди на адресу відповідача був надісланий лист з пропозицією сплатити шкоду, який залишений без відповіді (а.с.11) і на час розгляду справи сума збитків відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом про відшкодування шкоди спричиненої діями відповідача. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки (ст. 66 Конституції України). Згідно ст. 7 Лісового кодексу України (надалі ЛК України), ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Відповідно до приписів ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно (ст.69 ЛК України). Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (абз. 1 ст. 107 ЛК України). Згідно ст. 40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів, порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів та протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону (ст. 24 ЛК України). Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, згідно ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (п. «е»). Відповідно до статей 68-69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України, в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу. Як передбачено ч. 1 ст. 167 ЦК України, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Положеннями ст. 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовуються і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовищу, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Згідно з п. 1 ч. 2 вказаного Положення Держекоінспекція України входить до органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики і здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію Південного округу (Запорізька та Херсонська області), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 № 31, Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції України та їй підпорядковується. Отже позивач є уповноваженим державою органом, який виступає від імені держави з метою захисту інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно із загальним правилом щодо відшкодування шкоди, визначеним ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За таких обставин відповідач [PERSON] як особа, яка своїми неправомірними діями нанесла шкоду державній власності, зобов`язаний сплатити суму шкоди, нанесену державі. Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», роз`яснення Міністерства юстиції України від 30 травня 2003 року № 21-14-1297 та листа Верховної Ради України від 17 червня 2003 року за №06/10-576 від 17 червня 2003 року грошові стягнення за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються в повному обсязі до місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до переліку рахунків для зарахування коштів до бюджету по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» вказана сума шкоди має бути внесена за такими реквізитами: ГУК у Зап.обл/ ТГ с. Долинське /24062100, код ЄДРПОУ: 37941997, рахунок UA628999980333199331000008373, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що розмір шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON] порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а.с.10), який відповідачем не\~спростовано належними\~та допустимими\~доказами,\~а також\~не надано\~альтернативного розрахунку. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Факт порушення відповідачем законодавства про\~охорону навколишнього\~природного середовища\~ знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з\~ [PERSON] підлягає стягненню на користь держави грошові кошти за шкоду, заподіяну державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок неправомірних дій відповідача в розмірі 601 грн. 26 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним документально підтверджені судові витрати (а.с.17), підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved