Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 18 жовтня 2023 року звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просить суд: стягнути з\~відповідача\~на його користь заборгованість у розмірі 172\~602,65 грн, судові витрати у розмірі 2\~684,00 грн. Стислий виклад позиції позивача. Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 529800093. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а факто зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 93\~261,40 грн, з яких: -22\~000,00 грн сума заборгованості по основному боргу; -71\~261,40 грн сума заборгованості по відсоткам. 11 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08450-10/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.п.2.1. Кредитного договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта. Згідно п.п.2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту на користь клієнта. 08 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] ю було укладено кредитний договір № 2449133. 05.05.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна та ТОВ «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 05052023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 05.05.2023 року до Договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 49\~803,75 грн, з яких: -14\~700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; -35\~103,75 грн сума заборгованості за процентами. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитними договорами в загальному розмірі 172\~602,65 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 07\~листопада 2023\~року Ухвалою\~Білгород \~Дністровського міськрайонного\~суду Одеської\~області по\~вказаній справі\~було відкрито\~загальне позовне\~провадження та\~вона призначена\~до підготовчого\~судового розгляду з викликом, повідомленням сторін. 22 січня 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті. 23 липня 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області клопотання відповідача задоволено, витребувано докази. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надав клопотання, відповідно до якого просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодилася, зазначивши, що дійсно нею укладені зазначені в позові договору, однак з важким матеріальним становищем не має можливості сплатити суму за кредитними договорами. Фактичні обставини, встановлені судом. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 03 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 529800093. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а факто зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 93\~261,40 грн, з яких: -22\~000,00 грн сума заборгованості по основному боргу; -71\~261,40 грн сума заборгованості по відсоткам. 11 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08450-10/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.п.2.1. Кредитного договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта. Згідно п.п.2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту на користь клієнта. 08 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] ю було укладено кредитний договір № 2449133. 05 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 05052023. Відповідно до реєстру боржників від 05.05.2023 року до Договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 49\~803,75 грн, з яких: -14\~700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; -35\~103,75 грн сума заборгованості за процентами. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитними договорами у загальному розмірі 172\~602,65 грн. За кредитним договором № 529800093 від 03 жовтня 2021 року в розмірі 93 261,40 грн, з яких: - \~ \~ \~ \~22 000,00 грн заборгованість за основним боргом; - \~ \~ \~ \~71 261,40 грн заборгованість за відсотками; За кредитним договором № 08450-10/2021 від 11 жовтня 2021 року в розмірі 29 537,50 грн, з яких: - \~ \~ \~ \~8 500,00 грн заборгованість за основним боргом; - \~ \~ \~ \~21 037,50 грн заборгованість за відсотками; - \~ \~ \~ \~0,00 грн заборгованість за пенею. За Кредитним договором № 2449133 в розмірі 49\~803, 75 грн, з яких: 14\~700, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35\~103, 75 грн сума заборгованості за процентами. Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, Висновки суду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Також, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, що вимагається приписами ст. 1055 ЦК України. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Так, судом встановлено, що Кредитні договори укладені в електронному вигляді та відповідачем підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (а.с.10-12, 24-26, 37-43) З урахуванням вищезазначеного, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, вищезазначені договори не могли бути укладені сторонами, суд дійшов висновку, що правочин, відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Крім того, за приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22), від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23) вказано, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права». До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення відповідного договору. Заміна особи в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення) права вимоги є різновидом правонаступництва. При цьому слід ураховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад в частині кредитора. Аналогічний за змістом висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року у справа № 758/2555/21. Таким чином, у даній справі відбулась виключно заміна сторони кредитора в існуючому зобов`язанні з попереднім змістом та усіма істотними умовами, правовідносини за договором продовжують існувати з попереднім змістом. \~ \~ \~ \~Також, Позивач надав до суду копії Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022; додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; Договір факторингу № 21092022 від 21.09.2022; акт прийому передачі Реєстру Боржників від 21.09.2022; витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022; Договір факторингу № 05052023 від 05.05.2023; акт прийому передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 05052023 від 05.05.2023; витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023. На виконання суду про витребування доказів ТОВ «Таліон Плюс» наданий розрахунок заборгованості за договором № 529800093, лист ТОВ «Інструм Груп». На виконання ухвали суду про витребування доказів ТОВ «Лінеура України» надав до матеріалів справи пояснення; Публічну пропозицію ТОВ «Лінеура Україна»; Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна»; анкету опитувальник клієнта фізичної особи; паспорт споживчого кредиту; Договір № 2449133 від 08.10.2021, укладений з [PERSON] ; додаток № 1 до Договору від 08.10.2021; підтвердження процедури укладення електронного договору; розрахунок заборгованості за Договором від 08.10.2021. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач наведені розрахунки не заперечила, власних не провела, доказів їх неправильності не надала. З огляду на зазначене суд не має підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем у загальному розмірі 172\~602, 65 грн. З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які нею не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 172 602,65 грн, з яких: За кредитним договором № 529800093 від 03 жовтня 2021 року в розмірі 93 261,40 грн, з яких: - \~ \~ \~ \~22 000,00 грн заборгованість за основним боргом; - \~ \~ \~ \~71 261,40 грн заборгованість за відсотками; За кредитним договором № 08450-10/2021 від 11 жовтня 2021 року в розмірі 29 537,50 грн, з яких: - \~ \~ \~ \~8 500,00 грн заборгованість за основним боргом; - \~ \~ \~ \~21 037,50 грн заборгованість за відсотками; - \~ \~ \~ \~0,00 грн заборгованість за пенею. За Кредитним договором № 2449133 в розмірі 49\~803, 75 грн, з яких: 14\~700, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35\~103, 75 грн сума заборгованості за процентами. Вирішення питання щодо судових витрат. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вимоги щодо стягнення з відповідача суми судового збору на користь відповідача у розмірі 2684, 00 грн також підлягають задоволенню.

Outcome: approved