Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив не подав. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] народження є батьком [PERSON] , [INFO] , який на даний час знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] . Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 18 липня 2020 року на бланку серії [NUMBER] , копією витягу з реєстру територіальної громади № 2025/0005100149 сформованого 14 січня 2025 року, копією довідки №18 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої адміністратором ЦНАП Кельменецької селищної ради 14 січня 2025 року. Згідно судового наказу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 02 березня 2021 року по справі за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] аліментів, із врахуванням ухвали про виправлення описки, у справі № 717/256/21 від 02 березня 2021 року, стягнено аліменти із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25 лютого 2021 року і до досягнення дитиною\~повноліття. 08 листопада 2022 року позивачка [PERSON] змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] . Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про зміну імені виданого 08 листопада 2022 року на бланку серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] працює та має постійний заробіток, що стверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (формами ОК-5) [PERSON] за період з січня 2027 року по 05 березня 2025 року. частина доходу [PERSON] перевищує \~50 відсотків прожиткового мінімуму [PERSON] як дитини віком до 6 років. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд враховує, що в порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує свого сина [PERSON] та забезпечує\~ його відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст. 183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Також, суд виходить із того, що з віком потреби дітей зростають, що тягне постійне зростання витрат на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, зокрема з боку матері, з якою вона проживає, а раніше визначений судом розмір аліментів є меншим, ніж визначний законом як мінімальний, отже недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку.\~Така правова позиція закріплена у Постанові Верховного суду від 29 січня 2021 року по справі № 303/369/20. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 143цс13. Характер правовідносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини. Враховуючи наведене,\~суд\~вважає,\~що\~спосіб \~стягнення\~ аліментів,\~ визначений судовим наказом Кельменецького районного суду Чернівецької області від\~02 березня 2021 року\~по\~справі № 717/256/21, слід змінити. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору. При цьому суд враховує, що згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі\~ часткового задоволення\~ позову - \~на обидві\~ сторони пропорційно\~ розміру задоволених \~позовних вимог. \~ Як роз`яснено в п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 р. „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд вважає. що підстави допустити негайне виконання рішення суду відсутні. Зокрема, згідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне \~виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 6-1) розкриття особою, визначеною\~пунктами 1-3\~частини першої статті 134 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", інформації, що становить професійну таємницю на ринках капіталу та організованих товарних ринках, щодо юридичної або фізичної особи; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне\~його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Таким чином, чинним ЦПК України не передбачено негайне виконання рішення по справі про зміну розміру аліментів. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. ст. 181,182, 192 СК України,

Outcome: approved