Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення цього позову і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що 24.06.2005 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції про що зроблено відповідний актовий запис № 918. У сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з березня 2022 року стосунки між подружжям почали погіршуватися, та з серпня 2023 року вони припинили спілкування та не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Також зазначила, що спільні діти сторін після припинення шлюбних відносин проживають разом із матір`ю та перебувають на повному утриманні останньої. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та доньки не надає, не цікавиться їх життям, не приймає участь у вихованні та розвитку дітей. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі в порядку спрощеного провадження. Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутися з позовом до суду. До судового засідання позивач не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме аліменти на [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн., та на [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн. Також пояснив, що заявлені позивачем вимоги щодо сплати аліментів на їх спільних дітей є занадто обтяжливими для нього, оскільки він не працює на теперішній час. Позивач пояснив, що щомісячно добровільно сплачує аліменти на дітей в загальному розмірі близько 4000 грн. Окрім того пояснив, що раніше він працював в таксі, охоронцем, періодично працював вантажником. На теперішній час він має мінливий доходів, який складає близько 10\~000 грн. на місяць. Позивач вказав, що він не є особою з інвалідністю, має добрий стан здоров`я, інших утриманців не має. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 24.06.2005 року виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.06.2005 року, актовий запис № 918. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 17.11.2006 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Окрім того згідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 16.06.2013 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно до довідки Харківського національного університету радіоелектроніки № 13/11 від 22.11.2024 року [PERSON] є студенткою денного відділення, 1-го курсу, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти ІРТЗІ, академічна група МІ-24-1, очної денної форми здобуття освіти, навчання з використанням дистанційних технологій навчання за кошти державного бюджету. Строк навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-XII\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч.1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).\~\~\~ Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, зазначена норма закону встановлює розмір аліментів у частці чи твердій грошовій сумі за вибором особи, яка звернулася до суду за захистом порушеного права і ніяк не визначає статус відповідача\~\~щодо його працездатності чи безробіття,\~\~не\~\~ставить цим\~\~ в залежність суд щодо визначення порядку та способу стягнення аліментів і не зобов`язує суд діяти на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті). А\~\~частина 1 статті 184 СК України\~\~виписана законодавцем таким чином, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», вбачається, що установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме для дитини віком від 6\~до 18\~років складає 3196 грн. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, матеріали справи даних щодо інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не містять, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні не надано. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину [PERSON] (доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби), відповідачем також не надано. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи викладене,\~суд\~ приходить\~до\~ висновку,\~що з\~відповідача підлягають\~стягненню аліменти\~на утримання\~малолітньої\~дитини \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у\~розмірі\~3000\~грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199\~СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст.\~199\~СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, матеріали справи даних щодо інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не містять, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні не надано. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину [PERSON] (доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби), відповідачем також не надано. Враховуючи викладене, суд\~ приходить до\~ висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами:\~1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами;\~2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд \~приходить \~до \~висновку, що позовні\~вимоги \~позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial