Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

В жовтні 2024 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача завдані збитки у розмірі 8962 грн 31 коп., а також судовий збір у розмірі 3028 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 15.05.2023 між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-214607063, а саме транспортного засобу «Audi 80», державний номерний знак [NUMBER] . Вказує, що 30.12.2023 об 11:10 [PERSON] по вул. Шкільна, 42 в м. Переяслав, керуючи транспортним засобом «Audi 80», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Віда», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався назустріч, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі №373/21/24, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно зі страховим актом №286/01/50/2024/1 від 20.06.2024 потерпілий [PERSON] отримав від ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» страхове відшкодування у сумі 8962,31 грн. Зазначає, що оскільки відповідач самовільно залишив місце ДТП у позивача виникло право на звернення до суду про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2025 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. 14 березня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову в повному обсязі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15 травня 2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЕТАЛОН» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №ЕР-214607063 від 15.05.2023, відповідно до якого позивач прийняв на себе ризики щодо експлуатації автомобіля марки «Audi 80», державний номерний знак [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 160000,00 грн, та з розміром франшизи 3200,00 грн. Строк дії договору з 22.05.2023 по 21.05.2024 включно. 30 грудня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Audi 80», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який залишив місце пригоди, та транспортного засобу «ЗАЗ Віда», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до їх механічного пошкодження. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2024 року у справі № 373/21/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. 19 березня 2024 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» звернувся власник автомобіля марки «ЗАЗ Віда», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] із заявою про страхове відшкодування. За результатами огляду автомобіля марки «ЗАЗ Віда», державний номерний знак [NUMBER] , ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» визначено суму страхового відшкодування потерпілому у розмірі 8962,31 грн, про що складено страховий акт від 20 червня 2024 № 286/01/50/2024/1. 20.06.2024 ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 8962,31 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2183. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, - є страхувальник (юридична особа, власник) та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У пунктах 31, 32, 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування». Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається (див.: постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: approved