Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

04.12.2024 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в сумі 100000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] 18 серпня 2019 року, близько 19:30 години, на березі технічного каналу Добротвірської ТЕС, що на території с.Долина, Кам`янка-Бузького району (до набрання чинності постанови Верховної ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів»), Львівської області, умисно наніс йому тілесні ушкодження у вигляді одного садна на лівій нижній кінцівці, одного синця на правій нижній кінцівці, одного синця на грудній клітці зліва, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, тобто відповідач вчинив відносно нього кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України. Через протиправну поведінку відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я від кримінального правопорушення та які спричинили негативні зміни у його житті, а саме: він дотепер переживає потуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою обвинуваченого. Наслідки події, що сталася потягли за собою нераціональне витрачання часу на лікування. Проведення правових заходів, витрачання часу на судові засідання обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів та дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Позивач оцінив розмір заподіяної йому моральної шкоди в сумі 100 000 грн, яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою Червоноградського\~міського суду\~Львівської області\~від 11.12.2024\~року прийнято\~позовну\~заяву\~до\~розгляду\~та відкрито загальне позовне провадження у справі. 01.01.2025 року від відповідача надійшов відзив на позов з посиланням на безпідставність заявленого позову. Ухвалою від 20.01.2025 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування з Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області матеріалів кримінальної справи №446/640/22 по обвинуваченню [PERSON] з метою дослідження вказаних матеріалів кримінальної справи в судовому засіданні; та з Червоноградської окружної прокуратури матеріалів кримінального провадження №№12019140220000362 за ч.1 ст.125 КК України відмовлено; в задоволенні клопотання відповідача про надання в Сумський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр підтвердження про те, що Червоноградським міським судом Львівської області розглядається цивільний позов у справі № 459/3144/24 і суд просить зробити експертизу відео-звукозапису файлів за кошт [PERSON] - відмовлено; закрито підготовче\~провадження у\~справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 лютого 2025 року. Розгляд справи 17.02.2025 року не відбувся у зв`язку з зайнятістю головуючого у кримінальній справі. Розгляд справи 07.03.2025 року за клопотанням представника позивача відкладено на 01.04.2025 року, 01.04.2025 року через неявку учасників на 10.04.2025 року. В судове засідання 10.04.2025 року учасники не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьму представник позивача просить позов задовольнити, відповідач - відмовити у задоволенні такого. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою Кам`янка-Бузького\~районного суду\~Львівської області\~від 25.05.2022\~ року справа № 446/640/22, [PERSON] , [INFO] , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із його примиренням з потерпілими [PERSON] та [PERSON] на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження №12019140220000362 відносно нього за ч.1 ст.125 КК України закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Як вбачається з вказаного рішення суду [PERSON] 18 серпня 2019 року, близько 19:30 години, знаходячись на березі технічного каналу Добротвірської ТЕС, що на території с. Долина, Кам`янка-Бузького району (до набрання чинності постанови Верховної ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів»), Львівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним та [PERSON] , [PERSON] , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, зловив рукою за шию [PERSON] та застосувавши силу штовхнув його, внаслідок чого [PERSON] впав на землю обличчям до низу, після чого [PERSON] підтягнувши його шляхом волочіння по землі, сів на його спину та наніс йому три удари кулаком правої руки в грудну клітку справа та два удари кулаком правої руки в область грудної клітки зліва. Продовжуючи свій протиправний умисел, [PERSON] , перебуваючи на спині у [PERSON] , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс два удари кулаком правої руки в грудну клітку зліва [PERSON] , який сидів поряд на землі. Внаслідок вищевказаних протиправних дій [PERSON] по відношенні до [PERSON] , останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді одного садна на лівій нижній кінцівці, одного синця на правій нижній кінцівці, одного синця на грудній клітці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок вищевказаних протиправних дій [PERSON] по відношенні до [PERSON] , останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді п`яти синців на грудній клітці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, протиправність діяння, вина [PERSON] в нанесенні легких тілесних ушкоджень [PERSON] у вигляді одного садна на лівій нижній кінцівці, одного синця на правій нижній кінцівці, одного синця на грудній клітці зліва 18 серпня 2019 року, близько 19:30 години, на березі технічного каналу Добротвірської ТЕС, що на території с. Долина, Кам`янка-Бузького району (до набрання чинності постанови Верховної ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів») є встановленою та повторному доведенню не підлягає. В той же час, судом враховується, що звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, передбачене статтею 46 КК України, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження. Як встановлено судом, закриття провадження відносно [PERSON] мало місце не у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину, а у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, що не є підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди [PERSON] посилався на те, що через заподіянням йому тілесних ушкоджень спричинено моральну шкоду, яка проявилася у моральних стражданнях, пов`язаних із фізичним болем та стражданнями, вимушеними змінами у житті позивача. Згідно висновку експерта №37/2019 від 19.08.2019 року при судово-медичній експертизі потерпілого [PERSON] було виявлено одне садно на лівій нижній кінцівці, один синець на правій нижній кінцівці, один синець на грудній клітці зліва, що виникли від тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими зокрема могли утворитися від руки, ноги у взутті, палкою та іншими сторонніми предметами, які утворились 18.08.2019 від побиття невідомими. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ч. 1, 2 п. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. П. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. За змістом ч. 1 ст. 1167, ч.1 ст.1177 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: 1) наявність моральної шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; 4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Спричинені тілесні ушкодження, як вказує позивач, потягнули зміни в його житті, зокрема пов`язані з необхідністю відновлення стану здоров`я, що потягнуло за собою зміни в організації його життя, докладання додаткових зусиль для організації такого, а відтак суд приймає до уваги посилання позивача на ту обставину, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального проступку відносно [PERSON] , останньому завдано моральної шкоди через фізичні, душевні та моральні страждання. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що глибина, тривалість та істотність фізичних та душевних страждань, описані позивачем, є суб`єктивним, в той час як ступінь тяжкості завданих тілесних ушкоджень, які віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень є об`єктивним критерієм, а тому заявлений позивачем розмір відшкодування в розмірі 100\~000 грн., не доведений позивачем належними та допустимими доказами. В позовній заяві наведені лише загальні фрази та формулювання, в той час як інші належні та допустимі докази спричинення моральної шкоди саме в заявленому розмірі позивачем не надані. Суд вважає за необхідне зазначити, що сам факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень у вигляді одного садна та двох синців у вказаний вище спосіб з усією очевидністю свідчить про заподіяння йому внаслідок цих дій моральної шкоди. При цьому, зважаючи на те, що позивачем не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження розміру, виду, характеру та тривалості моральних страждань позивача саме в описаному в позові діапазоні, суд визначає розмір відшкодування в сумі 5000 гривень. Також суд вважає безпідставними посилання відповідача щодо відсутності у його діях складу кримінального правопорушення, оскільки при закритті кримінального провадження №12019140220000362 відносно [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, судом роз`яснено останньому наслідки закриття кримінальної справи за нереабілітуючими обставинами. У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягується судовий збір в розмірі мінімальної ставки на час звернення до суду в сумі 1211,40 грн.

Outcome: partial