Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»)\~звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 64942 грн 08 коп, судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2023\~між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір № 7092264 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надало позичальниці кошти в сумі 16800 грн на умовах строковості, зворотності, платності строком на 360 днів. 25.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК\~«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладений договір факторингу № 25.07/24-Ф. Згідно з витягом первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до [PERSON] щодо стягнення коштів в сумі 47557,44 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 7092264 від 21.09.2023, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 16800,00 грн, суми заборгованості за відсотками - 30757,44 грн. ТОВ «Авентус Україна» своє зобов`язання по видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на платіжну карту відповідачки виконало, але позичальниця кредит не погашає, що змусило позивача звернутись до суду з цим позовом. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає за основною сумою боргу 16800,00 грн, суми заборгованості за відсотками - 30757,44 грн., нараховані проценти за 52 календарних дня 17384,64 грн, а всього 64942,08 грн. Ухвалою судді від 14.11.2024 по справі відкрите провадження, залучено сторони до участі у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «ФК\~«Фінтраст Капітал» у судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. 24.02.2025 у судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала щодо отримання кредитних коштів у розмірі 16800,00 грн, однак не погоджувалась із розміром нараховних їй відсотків, а також розміром судових витрат, які просить стягнути із неї позивач, що є занадто значними для неї. Судом враховуються зазначені обставини, однак разом з тим, відповідачкою не надано суду будь-яких документів на підтвердження свого матеріального становища, наявності статусу пенсіонера, стану здоров`я тощо, які судом могли б врахуватись під час прийняття рішення по справі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. 21.09.2023\~між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір № 7092264 про надання споживчого кредиту за умовами якого Товариство надало позичальниці кошти в сумі 16800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності строком на 360 днів. Згідно п.п.2.1 договору №7092264 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п.п.1.4 договору № 7092264 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та оплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що стверджується повідомленням ТОВ «Фінансова Компація «Контрактовий дім» за вих № 7/5474 від 29.07.2024. Згідно п.1.5 договору № 7092264 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Відповідно до п.п.1.5.2 договору № 7092264 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 знижена процентна ставка становить 1,493 % в день та застосовується, якщо споживач до 21.10.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п.9.2 договору про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 останній вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань по ним. Установлено, що договір № 7092264 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С2053. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно пункту 6 частини 1 ст. 3 зазначеного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 ст. 11 Закону). Згідно частини 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Ст. 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вказаного законодавства слідує, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. У іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Отже, факт укладення договору про надання споживчого кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальницею умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за період з 21.09.2023 по 24.07.2024 за відповідачкою рахується заборгованість у загальному розмірі 47557,44 грн, з яких 16800,000 грн - тіло кредиту, 30757,44 грн - нараховані проценти. Так, відповідно до п.п.1.5.1 договору № 7092264 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 стандартна процента ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Згідно з карткою обліку договору (розрахунку заборгованості) відповідач не здійснив оплату процентів відповідно до графіку та не повернув тіло кредиту. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «Авентус Україна» складає 47557,44 грн, з яких 16800,000 грн - тіло кредиту, 30757,44 грн - нараховані проценти. Окрім того, за 52 календарних дня позивачем донараховані відповідачу проценти в розмірі 17384,64 грн (16800,00 * 1,99 % * 52 календарний днів). Установлено, що 25.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК\~«Фінтраст Україна» укладений договір факторингу № 25.07/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 7092264 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023. Відповідно до п.1.1 договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 за цим договором фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «Авентус Україна») (ціна продажу) за плату, а клієнт (ТОВ «Авентус Україна») відступити факторові (ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (ТОВ «Авентус Україна»). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Отже, конкретні суми грошових вимог, що є предметом договору, вказані в реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників додатку №1 до договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 вбачається, що за кредитним договором № 7092264, боржником якого є [PERSON] заборгованість становить 47557,44 грн, з яких 16800,000 грн - тіло кредиту, 30757,44 грн - нараховані проценти. Таким чином, на підставі договору факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги в розмірі 47557,44 грн. З картки обліку договору (розрахунку заборгованості ) за договором № 7092264, боржником якого є [PERSON] слідує, що у боржника перед ТОВ «Авентус Україна» виникло зобов`язання по сплаті 16800 грн тіла кредиту та відсотків у розмірі 30757,44 грн, нарахованих за стандартною ставкою за період з 21.09.2023 по 24.07.2024. За інші періоди ТОВ «Авентус Україна» відсотки відповідачці не нараховувало та, відповідно, станом на 25.07.2024, коли між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу № 25.07/24-Ф, право вимоги на стягнення таких відсотків не виникало. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частин 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як новий кредитор, набуває право вимоги до позичальниці у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існувало на момент переходу прав від ТОВ «Авентус Україна», оскільки право вимоги зі сплати відсотків у розмірі 17384,64 грн за договором факторингу до позивача не перейшло, підстави для стягнення їх на користь позивача відсутні. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» змінено найменування Товариства на ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул Загородня, 15, офіс 118/2, код юридичної особи 44559822). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст. 527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за договором № 7092264 про надання споживчого кредиту від 21.09.2023 у загальному розмірі 47557,44 грн, з яких: 16800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 30757,44 грн за відсотками; в іншій частині позову слід відмовити за недоведеністю. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. У позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн, що стверджуються договором про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024, актом № 40 на підтвердження факту надання правничної (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 21.10.2024 за адвокатські послуги. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2\~ст. 137 цього Кодексу\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 3\~ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: (1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; (2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; (3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; (4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 цього Кодексу\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову, часткове задоволення судом позовних вимог, враховуючи заперечення відповідачки щодо стягнення із неї таких судових витрат, складання заяв по суті та відсутність представника позивача у судових засідань по цій справі; з огляду на приписи п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, наданих послуг, а відтак заяву представника позивача слід задовольнити частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 64942,08 грн; позов задоволений на суму 47557,44 грн, тобто на 73,2 % (47557,44 * 100: 64942,08). Отже, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме : 1773,94 грн (47557,44*2422,40:64942,08).

Outcome: partial