Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позовні вимоги 1. У позовній заяві прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) Мирко Б.М., який діє від імені держави Україна (далі - позивач) просить визнати необґрунтованими та стягнути на користь держави активи на суму 7 855 657,00 грн, а саме: - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 127,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 541707563101, вартістю 4 055 657,00 грн; - транспортний засіб Lexus LX450D, 2018 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , вартістю 3 800 000,00 грн. Процесуальні рішення у справі 2. Ухвалою від 05.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (т. 3, а.с. 57-60). 3. Ухвалою від 10.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 3, а.с. 184-186). Обґрунтування позовних вимог позивача Щодо статусу відповідача [PERSON] . 4. За результатами моніторингу способу життя особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Заброди І.М. Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) спільно з САП встановлено відомості, які свідчать про набуття дружиною суб`єкта декларування - [PERSON] необґрунтованих активів, щодо яких [PERSON] може прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. 5. Позивач зазначає, що [PERSON] тривалий час працює в органах Національної поліції України, а саме: - з 08.09.2016 до 27.02.2018 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області; - із 27.02.2018 по 31.01.2021 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області; - із 01.02.2021 по 24.01.2023 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області; - з 25.01.2023 по 28.08.2023 на посаді інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області; - з 29.08.2023 по теперішній час на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області. 6. Отже, позивач стверджує, що згідно з пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» [PERSON] є особою, уповноваженою на виконання функцій держави - поліцейський. Родинні відносини 7. 21.11.2014 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . 8. Таким чином, як зазначає позивач, відповідач [PERSON] є членом сім`ї особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] . Активи, обґрунтованість та законність яких ставить під сумнів позивач Квартира 9. Позивач зазначає, що 29.07.2020 [PERSON] придбала квартиру загальною площею 127,5 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 5 537 000,00 грн. При цьому, відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу вказаної квартири, [PERSON] набула таку квартиру за свої особисті кошти, що підтвердив [PERSON] у своїй заяві. 10. В той же час, позивач вважає, що [PERSON] може прямо чи опосередковано вчиняти щодо такого активу дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження, що підтверджується таким: - наявністю між власником та суб`єктом декларування шлюбних відносин; - наявністю права користування вказаним об`єктом, що відображено суб`єктом декларування у поданих ним деклараціях за 2020-2023 роки; - приховуванням обставин фактичного набуття активу за рахунок отримання позик дружиною суб`єкта декларування та відсутністю задекларованих грошових заощаджень і законних доходів [PERSON] та членів його сім`ї за звітні роки, що передували даті набуття об`єкта нерухомості. 11. Такий актив, позивач вважає необґрунтованим, з огляду на наступне. 12. На запит НАЗК щодо обставин придбання вказаної нерухомості, суб`єкт декларування [PERSON] пояснив, що його дружина - [PERSON] придбала спірну квартиру за власні кошти, які вона отримала 01.07.2020 на підставі договорів безвідсоткової фінансової допомоги, отриманої від фізичних осіб-підприємців, а саме від: - [PERSON] у розмірі 1 500 000,00 грн; - [PERSON] у розмірі 1 000 000,00 грн; - [PERSON] у розмірі 2 500 000,00 грн. 13. Позивач не погоджується із такими поясненнями [PERSON] та вважає, що позикодавці не мали достатніх доходів, отриманих із законних джерел, для надання [PERSON] позик у таких розмірах. Щодо доходів [PERSON] 14. Прокурор звертає увагу на те, що відповідно до АІС «Податковий блок» ФОП [PERSON] 02.12.2019 зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності з видом діяльності «неспеціалізована оптова торгівля». 15. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи (далі - відомості з ДРФОПП) [PERSON] у період з 2014 по 2020 роки включно отримав доходів на загальну суму 1 076 336 грн, з яких лише 775 845,00 грн від здійснення підприємницької діяльності. 16. Таким чином, позивач вважає, що такий розмір доходів позикодавця свідчить про неспроможність надання [PERSON] позики на суму 1 500 000,00 грн. Щодо доходів [PERSON] 17. Позивач зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (далі - ЄДРПОУ) [PERSON] зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 19.01.2005. 18. 31.01.2024 суб`єктом підприємницької діяльності здійснено повторну реєстрацію з видом діяльності - «неспеціалізована оптова торгівля». 19. Відповідно до відомостей з ДРФОПП [PERSON] у період з 2012 по 2020 роки включно отримав доходів на загальну суму 3 771 235,00 грн, у тому числі 3 091 830,00 грн від підприємницької діяльності. 20. При цьому, як зазначає позивач, 24.10.2019 ФОП [PERSON] відкрив рахунок в АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] для здійснення підприємницької діяльності, на який у період з 17.06.2020 по 30.06.2020 зараховано лише 80 000,00 грн, з яких знято готівкою 69 200,00 грн, а решту коштів витрачено на сплату комісії та перераховано на інші рахунки за оплату товарів. 21. З огляду на те, що розмір грошових коштів, отриманих від здійснення підприємницької діяльності, менший за надану позику, позивач вважає, що [PERSON] також не мав достатнього розміру грошових активів, отриманих із законних джерел, для надання [PERSON] позики у розмірі 1 000 000,00 грн. Щодо доходів [PERSON] 22. Позивач вказує на те, що згідно з відомостями з ДРФОПП [PERSON] у період з 1998 по 2020 роки включно отримала доходів на загальну суму 1 007 063 грн, в тому числі від підприємницької діяльності - 840 370,00 грн, що очевидно свідчить про неспроможність надання [PERSON] позики у розмірі 2 500 000,00 грн. 23. Окрім того позивач звертає увагу на ту обставину, що згідно з відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) громадянка [PERSON] є тещею [PERSON] , тобто вони є пов`язаними між собою особами. 24. Поряд з цим, позивач також звертає увагу на те, що у копії договору від 01.07.2020, укладеного між [PERSON] і ФОП [PERSON] , який надав на запит НАЗК [PERSON] , в полі «підписант» засвідчено підписом [PERSON] , а не [PERSON] . Щодо доходів [PERSON] та [PERSON] , отриманих із законних джерел 25. Поряд з цим, як вважає позивач, відсутні відомості, які б свідчили про можливість [PERSON] та [PERSON] придбати вказану квартиру за рахунок власних доходів, отриманих із законних джерел. 26. Згідно з декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік [PERSON] задекларував наявність у його родини на кінець звітного періоду готівкових коштів у розмірі 12 200,00 дол. США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 31.12.2019 було еквівалентно 288 920,00 грн, а також відсутність будь-яких фінансових зобов`язань. 27. Відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік [PERSON] задекларував отримання доходів на суму 1 967 845,00 грн, наявність у власності родини готівкових коштів у розмірі 27 700,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 31.12.2020 було еквівалентно 783 206,42 грн та відсутність будь-яких фінансових зобов`язань. 28. Крім того, позивач вказує на те, що згідно з відомостями з ДРФОПП у 2020 році: - [PERSON] отримав доходи у розмірі 184 162,00 грн (без вирахування податків та витрат на проживання); - [PERSON] отримала доходи у розмірі 317 578,00 грн (без вирахування податків та витрат на проживання), з яких 302 340,00 грн є доходами, отриманими від підприємницької діяльності, які були задекларовані [PERSON] . 29. Додатково, позивач вказує на те, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] отримала дохід у сумі 1 481 343,00 грн від продажу нерухомого майна (договір купівлі-продажу квартири від 10.07.2020). 30. Таким чином, позивач зазначає, що доходів, отриманих у 2020 році, включно з доходом від продажу нерухомого майна та задекларованих заощаджень за попередній період було недостатньо для набуття у власність квартири вартістю 5 537 000,00 грн. 31. При цьому, позивач також звертає увагу на ту обставину, що розмір грошових активів, наявних у родини [PERSON] станом на кінець 2020 року, у порівнянні з 2019 роком, зріс на 15 500,00 дол. США, що, як вважає позивач, свідчить про те, що такі грошові активи не були використані на придбання спірного активу. Автомобіль 32. Позивач зазначає, що 27.11.2022 дружина суб`єкта декларування [PERSON] - [PERSON] набула у власність автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску, номер кузова [NUMBER] , вартістю 3 800 000,00 грн. 33. 10.12.2022 право власності на вказаний автомобіль відповідно до інформації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів МВС, зареєстровано за дружиною суб`єкта декларування - [PERSON] . 34. Вказує, що [PERSON] може прямо чи опосередковано вчиняти щодо вказаного активу дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження, що підтверджується наступним: - наявністю між власником та суб`єктом декларування шлюбних відносин; - інформацією Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про укладені договори внутрішнього страхування транспортного засобу Lexus LX450D, 2018 року випуску від 30.12.2022, 28.02.2023, 26.11.2023 із суб`єктом декларування [PERSON] ; - приховуванням обставин набуття активу та не відображення цього активу в декларації [PERSON] за 2022 рік; - невиконанням обов`язку дружиною суб`єкта декларування [PERSON] щодо обміну посвідчення водія (з 21.11.2014) відповідної категорії після зміни прізвища у зв`язку із укладенням шлюбу, що породжує обґрунтований сумнів у можливості використання нею відповідного транспортного засобу; - інформацією з систем відеоспостереження м. Харкова, де зафіксовано рух автомобіля Lexus LX450D, 2018 року випуску, з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням чоловіка, візуально схожого на [PERSON] . 35. Такий актив, позивач вважає необґрунтованим, з огляду на наступне. 36. На запит НАЗК щодо обставин набуття у власність вказаного транспортного засобу, суб`єкт декларування [PERSON] пояснив, що його дружина - [PERSON] придбала такий автомобіль за готівкові кошти, отримані нею 01.11.2022 на підставі договорів безвідсоткової фінансової допомоги, отриманої від: - ФОП [PERSON] у розмірі 1 000 000,00 грн; - ФОП [PERSON] у розмірі 1 000 000,00 грн; - ФОП [PERSON] у розмірі 1 800 000,00 грн. 37. Позивач не погоджується із такими поясненнями [PERSON] та спростовує їх наступним. Щодо можливості надання позики [PERSON] 38. Згідно з відомостями ДРФОПП [PERSON] у період з 01.01.2021 по 31.12.2022 отримав доходи на загальну суму 4 744 419,49 грн, в тому числі дохід від підприємницької діяльності в розмірі 4 729 418,50 грн. 39. При цьому, як зазначає позивач, аналіз руху коштів по рахунку № [NUMBER] , ФОП [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» у період з 01.11.2021 по 01.10.2022 (період року до дати придбання активу) кошти були частково зняті готівкою у сумі 583 700,00 грн, а решта - витрачені на сплату за товари (у тому числі розрахунки у магазинах, ресторанах, аптеках тощо) та послуги, оплату за електроенергію, комісії та перераховані на інші рахунки. 40. Позивач вказує на те, що розмір грошових коштів, отриманих на розрахунковий рахунок ФОП від здійснення підприємницької діяльності та знятих готівкою є меншим за надану позику. 41. Поряд з цим, позивач звертає увагу на ту обставину, що відповідно до відомостей з автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України (БД «Аркан»), [PERSON] 01.11.2022, тобто в день нібито укладення договору позики, знаходився за межами України, перетнувши державний кордон у напрямку виїзду ще 22.08.2022. Щодо можливості надання позики [PERSON] 42. Згідно з відомостями ДРФОПП [PERSON] у період з 01.01.2021 по 31.12.2022 отримав доходи на загальну суму 5 755 077,13 грн, в тому числі дохід від підприємницької діяльності в розмірі 5 705 777,13 грн. 43. Аналізуючи рух коштів по рахунку ФОП [PERSON] № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» у період з 01.11.2021 по 01.10.2022 (період року до дати придбання активу), грошові кошти на суму 165 600,00 грн зняті готівкою, а решта - витрачені на сплату за товари (у тому числі розрахунки у магазинах, ресторанах, аптеках тощо) та послуги, оплату за електроенергію, комісії та перераховані на інші рахунки. 44. Таким чином, прокурор вважає, що надання [PERSON] позики [PERSON] в розмірі 1 000 000,00 грн викликає обґрунтовані сумніви, оскільки розмір грошових коштів, отриманий на розрахунковий рахунок ФОП від здійснення підприємницької діяльності і використаний для власних потреб, є меншим за нібито надану позику. Щодо можливості надання позики [PERSON] 45. Відповідно до відомостей з ДРФОПП [PERSON] у період з 01.01.2021 по 31.12.2022 отримала дохід від підприємницької діяльності в розмірі 677 050,00 грн, що є меншим ніж розмір позики, наданий [PERSON] , що, як вважає прокурор, викликає обґрунтовані сумніви в наданні такої позики. 46. Поряд з цим, позивач також звертає увагу на те, що на удаваність договорів позик вказує та обставина, що [PERSON] в деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022-2023 роки, не зазначав про наявність будь яких зобов`язань у членів його родини, тобто констатував відсутність таких договорів позик. Щодо доходів [PERSON] та [PERSON] , отриманих із законних джерел 47. В декларації [PERSON] , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік на кінець звітного періоду останній вказав наявність у власності його родини готівкових коштів у розмірі 36 000 доларів США та відсутність фінансових зобов`язань в розмірі понад 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, встановлених станом на 01.01.2021. 48. У декларації за 2022 рік [PERSON] задекларував отримання доходів на суму 999 972,00 грн, готівкові кошти у розмірі 40 000,00 дол. США та відсутність фінансових зобов`язань у розмірі понад 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, встановлених станом на 01.01.2022. 49. При цьому, позивач звертає увагу на те, що відомості про наявність у власності його дружини [PERSON] автомобіля Lexus LX450D, 2018 року випуску, д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , придбаного 27.11.2022 за ціною 3 800 000,00 грн, у декларації за 2022 рік відсутні. 50. Згідно з відомостями ДРФОПП за 2022 рік [PERSON] отримав доходів в сумі 643 972,00 грн, його дружина [PERSON] отримала дохід на загальну суму 304 500,00 грн, у тому числі дохід від зайняття підприємницькою діяльністю у сумі 289 500,00 грн. 51. Отже, як вважає позивач, враховуючи всі видатки та законні доходи родина [PERSON] не мала можливості заощадити готівкові грошові кошти в розмірі 4 055 657,00 грн, використані для придбання квартири, та 3 800 000,00 грн, використані для придбання автомобіля. 52. Позивач підсумовує, що ні у [PERSON] ні у її чоловіка [PERSON] станом на 29.07.2020 та 27.11.2022 не було достатніх законних доходів, необхідних для придбання квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 127,5 кв.м та автомобіля Lexus LX450D, 2018 року випуску. 53. У судовому засіданні представник позивач підтримав позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі, надав додаткові спростування позиції відповідачів. Обґрунтування позиції відповідачів 54. У відзиві на позовну заяву (т. 3, а.с. 94-103) представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Тищенко А.В. надав наступні пояснення. Щодо відсутності зв`язку спірних активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави та можливості 55. Представник звертає увагу на те, що обидва оскаржувані активи були придбані [PERSON] за власні кошти, які вона запозичила у третіх осіб. 56. З огляду на таке та з урахуванням вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України вважає, що таке майно належить [PERSON] на праві особистої приватної власності і не пов`язаний із її чоловіком [PERSON] . Щодо можливості пред`явлення позову до [PERSON] та набуття спірних активів в один із способів, передбачених п. 2 ч. 8 ст. 290 ЦПК України 57. Представник відповідачів не погоджується із доводами позивача щодо можливості [PERSON] прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними та вказує на відсутність переконливих аргументів, які б свідчили про існування такої обставини. 58. Звертає увагу на те, що право власності на квартиру та автомобіль зареєстроване виключно на [PERSON] , тому розпорядження вказаним майном можливе виключно за її волевиявленням. 59. Представник відповідачів наголошує на тому, що спірні активи придбані виключно за особисті кошти [PERSON] , в той час коли [PERSON] не вкладав у їх придбання своїх коштів, що засвідчено нотаріально його заявами. 60. Щодо можливості [PERSON] розпоряджатись спірною квартирою, то представник вважає, що наявність шлюбних відносин між відповідачами та реєстрація місця проживання [PERSON] у вказаній квартирі жодним чином не вказують на таке право. 61. Також вважає, що оскільки автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску є особистою приватною власністю його дружини [PERSON] , а тому він позбавлений права вчиняти будь-які дії тотожні розпорядженню у відношенні вказаного автомобіля. Щодо квартири 62 . Представник зазначає, що з метою купівлі квартири у [ADDRESS] [PERSON] запозичила 01.07.2020 у своїх давніх друзів, з якими вона товаришує зі школи, [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у сумі 2 500 000,00 грн та 2 500 000,00 грн вона запозичила у своєї матері [PERSON] . 63. При цьому вказує на те, що договори позик були підготовлені бухгалтером [PERSON] , яка веде бухгалтерський облік господарської діяльності братів Акопянів та наголошує на тому, що такі договори не є фіктивними. 64. Крім того, для купівлі квартири були використані грошові кошти, отримані [PERSON] від продажу власної квартири відповідно до договору купівлі-продажу від 10.07.2020. Щодо обґрунтованості активів [PERSON] , отриманих за договорами позик у 2020 році Позика від [PERSON] 65. Згідно з договором безвідсоткової фінансової допомоги від 01.07.2020 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.07.2030 (т. 2, а.с. 242). 66. Представник звертає увагу на те, що [PERSON] з 2005 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює господарську діяльність, є платником єдиного податку другої групи, а отже він може приймати оплату як готівкою, так і у безготівковому вигляді. 67.Зазначає, що відповідно до відомостей з ДРФОПП за період з 2012 по другий квартал 2020 року [PERSON] отримав дохід на загальну суму 3 944 833,68 грн. 68. Представник вказує на те, що у 2017 [PERSON] від продажу житлового будинку і земельної ділянки отримав дохід у розмірі 2 104 000,00 грн, а від продажу нерухомого майна у червні 2020 він отримав - 2 633 260,00 грн. 69. Таким чином, дохід [PERSON] , станом на момент надання позики у 2020 році, становив 8 682 093,68 грн, що є вочевидь достатнім для надання позики [PERSON] у розмірі 1 000 000,00 грн. Позика від [PERSON] 70. Згідно з договором безвідсоткової фінансової допомоги від 01.07.2020 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 500 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.07.2030 (т. 2, а.с. 240). 71. Відповідно до відомостей з ДРФОПП за період з 2014 року по другий квартал 2020 року [PERSON] отримав доходи на загальну суму 1 117 168,16 грн. 72. Також представник звертає увагу на те, що 2014 року [PERSON] отримав кошти від продажу будинку у м. Харкові у розмірі 491 000,00 грн, що було еквівалентно, на день укладання угоди, 39 280,00 дол. США. 73. Таким чином, представник зазначає, що отриманих [PERSON] коштів, із законних джерел було достатньо для надання позики [PERSON] у розмірі 1 500 000,00 грн. Позика від [PERSON] 74. На підставі договору безвідсоткової фінансової допомоги від 01.07.2020 [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 2 500 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.07.2030 (т. 2, а.с. 241). 75. Зазначає, що відповідно до відомостей з ДРФОПП у період з 1998 по другий квартал 2020 року [PERSON] отримала доходи на загальну суму 1 011 752,00 грн. 76. Поряд з цим, у 2018 році [PERSON] отримала 150 000,00 дол. США від [PERSON] , оскільки вони з 2007 по 2018 рік проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу і вона допомагала [PERSON] у здійсненні його господарської діяльності. 77. Отже, представник вважає, що у розпорядженні [PERSON] було достатньо коштів, отриманих із законних джерел, для надання своїй доньці [PERSON] позики у розмірі 2 500 000,00 грн. Щодо автомобіля 78. Представник зазначає, що у листопаді 2022 року для придбання автомобіля Lexus LX450D, 2018 року випуску [PERSON] запозичила у своїх друзів, з якими вона товаришує зі школи, [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у сумі 2 000 000,00 грн та 1 800 000,00 грн вона позичила у своєї матері [PERSON] . 79. При цьому вказує на те, що договори позик не є фіктивними. Щодо обґрунтованості активів [PERSON] , отриманих за договорами позик у 2022 році Позика від [PERSON] 80. Відповідно до договору безпроцентної фінансової допомоги від 01.11.2022 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.11.2028 (т. 2, а.с. 244). 81. Згідно з відомостями ДРФОПП за період з 2012 по 2022 рік включно [PERSON] отримав доходу на загальну суму 9 526 312,00 грн. 82. У 2017 та 2020 роках отримав дохід від продажу нерухомого майна у розмірі 2 104 000,00 грн та 2 633 260,00 грн відповідно. 83. Отже, дохід [PERSON] на кінець 2022 року складав 14 263 572,00 грн, а тому, на думку представника, навіть за вирахуванням позики у розмірі 1 500 000,00 грн, наданої [PERSON] у 2020 році, у нього було достатньо доходів для надання позики у розмірі 1 000 000,00 грн. Позика від [PERSON] 84. Відповідно до договору безвідсоткової фінансової допомоги від 01.11.2022 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.11.2030 (т. 2, а.с. 243). 85. Згідно з відомостями ДРФОПП за період з 2014 по 2022 рік включно [PERSON] отримав дохід 4 215 406,00 грн. 86. Отже, як вважає представник, з урахуванням доходу, отриманого від продажу нерухомого майна у 2014 році у розмірі 491 000,00 грн, дохід [PERSON] станом на кінець 2022 року складав 4 706 406,00 грн, тому навіть за вирахуванням позики у розмірі 1 000 000,00 грн, наданої у 2020 році [PERSON] , такого розміру доходів достатньо для надання їй у 2022 році позики у розмірі 1 000 000,00 грн. Позика від [PERSON] 87. Відповідно до договору безпроцентної фінансової допомоги від 01.11.2022 [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 800 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.07.2030 (т. 2, а.с. 245). 88. Згідно з відомостями ДРФОПП за період з 1998 по 2022 рік включно [PERSON] отримала доходів на загальну суму 1 689 681,00 грн. 89. Поряд з цим, представник також зазначає про отримання [PERSON] у 2018 році від [PERSON] грошових коштів у розмірі 150 000,00 дол. США, тому вважає, що за вирахуванням раніше наданої [PERSON] позики у розмірі 2 500 000,00 грн, залишок коштів у [PERSON] , дозволяв їй надати своїй доньці ще одну позику у 2022 році у розмірі 1 800 000,00 грн. Щодо інших доводів прокурора, які стосуються удаваності договорів позик 90. Представник зазначає, що строки, на які надавались позики, а також відсутність забезпечення таких позик, обґрунтоване дружніми та родинними стосунками з позикодавцями, яких такі умови цілком задовольняли. 91. Щодо наявності у договорах позик візуально різних підписів, то представник відповідачів звертає увагу на те, що позивач не є експертом у галузі почеркознавства, тому вважає такі доводи необґрунтованими. 92. Невідображення [PERSON] у своїх деклараціях за 2020 та 2022 роки позик, отриманих його дружиною, зумовлено тим, що на час подання таких декларацій, остання приховала від нього таку інформацію. 93. Щодо посилання прокурора на матеріали кримінального провадження № 62022170020000285 від 23.04.2022, то представник відповідачів, посилаючись на положення ст. 62 Конституції України вважає такі доводи недоречними та такими, що не заслуговують на увагу, тим більше, що [PERSON] не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні. 94. Також представник наголошує на тій обставині, що прокурор не заперечує отримання [PERSON] доходу від продажу квартири у розмірі 1 481 343,00 грн, які були використані на придбання квартири, яку позивач вважає необґрунтованим активом. З огляду на таке, у разі задоволення позову, стягненню підлягає лише частина спірної квартири, пропорційна цій сумі. 95. Під час судового розгляду представники відповідачів щодо задоволення позовних вимог заперечували, надали додаткові заперечення щодо доводів позивача. Правове регулювання. 96. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави позивач зобов`язаний навести у позові фактичні дані, які підтверджують зв`язок активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та їх необґрунтованість, тобто наявність визначеної ч. 2 ст. 290 ЦПК України різниці між вартістю таких активів та законними доходами такої особи. У разі визнання судом достатньої доведеності зазначених фактів на підставі поданих позивачем доказів спростування необґрунтованості активів покладається на відповідача (абз. 2 ч. 2 ст. 81 ЦПК України). 97. Згідно з п. 5 ч. 8 ст. 290 ЦПК України термін «законні доходи» означає доходи, правомірно отримані особою із законних джерел, зокрема джерел, визначених пунктами 7 і 8 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: - отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи; - наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. 98. Відповідно до ч. 1 ст. 290 ЦПК України позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави подається та представництво держави в суді здійснюється прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави щодо активів працівника Національного антикорупційного бюро України, прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури чи активів, набутих іншими особами в передбачених цією статтею випадках, звернення до суду та представництво держави в суді здійснюються прокурорами Генеральної прокуратури України за дорученням Генерального прокурора. 99. Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 290 ЦПК України позов пред`являється щодо активів, набутих після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів», якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набрання чинності зазначеним Законом, але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 Кримінального кодексу України; 100. Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлено до особи, яка, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, зазначені у ч. 2 ст. 290 ЦПК України, та/або до іншої фізичної чи юридичної особи, яка набула у власність такі активи за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або якщо особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними (ч. 4 ст. 290 ЦПК України). 101. Суд визнає необґрунтованими активи, якщо судом на підставі поданих доказів не встановлено, що активи або грошові кошти, необхідні для придбання активів, щодо яких поданий позов про визнання їх необґрунтованими, були набуті за рахунок законних доходів (ч. 1 ст. 291 ЦПК України). 102. У справах цієї категорії суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони (ч. 4 ст. 89 ЦПК України). Тобто застосовується стандарт доказування «переваги більш вагомих доказів» (preponderance of the evidence) або так званий баланс імовірностей (balance of probabilities). Тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж ні. Такий підхід при оцінці доказів становить процесуальну особливість інституту цивільної конфіскації. 103. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.03.2021 у справі № 320/4186/18, від 08.06.2022 у справі № 757/18772/19-ц, п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц). 104. Отже, використаний в національній системі термін «більша переконливість доказів» означає, що існують розумні підозри вважати, що факт скоріше має місце. При цьому, вказаний стандарт доказування підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. 105. При вирішенні питання про визнання активів необґрунтованими для задоволення позовних вимог достатньою є підтверджена доказами сукупність фактичних обставин, з якими закон пов`язує набуття активів особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та відповідна різниця між їх вартістю та законними доходами. 106. Застосування для визнання необґрунтованих активів методів цивільного процесу пов`язане з покладенням на відповідача тягаря доказування обґрунтованості набуття майна. Власник активу має довести законність походження майна, а якщо має місце опосередковане набуття через третіх осіб (як у цій справі), - спростувати свій зв`язок з цим активом. Доказ щодо балансу вірогідностей або високої ймовірності незаконного походження майна у сумісності з неможливістю власником цього майна довести протилежне достатній для перевірки критерію пропорційності відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 107. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 292 ЦПК України активи, визнані судом необґрунтованими, стягуються в дохід держави. 108. Якщо суд визнає необґрунтованими частину активів, в дохід держави стягується частина активів відповідача, яка визнана необґрунтованою, а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні цивільного позову 109. Виходячи зі змісту статті 290 ЦПК України суд під час розгляду справи про визнання активів необґрунтованими та стягнення їх у дохід держави має віднайти відповіді на наступні питання. Чи є відповідачі суб`єктами в розумінні ч. 4 ст. 290 ЦПК 110. Відповідно до ч. 4 ст. 290 ЦПК суб`єктом у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути лише, особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 111. За змістом п. 3 ч. 8 ст. 290 ЦПК особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». 112. Відповідно до витягу із наказу № 322 о/с від 08.09.2016 старшого сержанта поліції [PERSON] переміщено у зв`язку з реорганізацією, на підставі наказів Національної поліції України від 05.07.2016 № 559, ГУНП в Харківській області від 08.07.2016 № 676 та відповідно до ст.ст. 65, 68 Закону України «Про Національну поліцію» на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області та звільнено з посади поліцейського роти ДПС ГУНП в Харківській області, з 08.09.2016 (т. 2, а.с. 88, 151). 113. Відповідно до витягу із наказу № 579 о/с від 20.12.2016 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», на підставі наказу Національної поліції України від 24.10.2016 № 1053 дск «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Харківській області» та наказу ГУНП в Харківській області від 02.11.2016 № 1143 «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Харківській області» старшого сержанта поліції [PERSON] переміщено згідно з п. 2 (за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації) ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області та звільнено з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, та відповідно до наказу МВС України від 23.12.2015 № 1614 «Про організацію видачі спеціальних жетонів поліцейським» закріплено спеціальний жетон із індивідуальним номером 0082619 (т. 2, а.с. 87). 114. Відповідно до витягу із наказу № 45 о/с від 27.02.2018 старшого сержанта поліції [PERSON] /0082619/ переміщено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області та звільнено з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області (т. 2, а.с. 89, 146). 115. Відповідно до витягу із наказу № 56 о/с від 01.02.2021 старшого лейтенанта поліції [PERSON] /0082619/ переміщено по відділенню поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області на підставі наказу Національної поліції України від 23.12.2020 № 1021 «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Харківській області», згідно з п. 2 (на рівнозначну посаду, за ініціативою поліцейського; у зв`язку із скороченням штатів або проведенням реорганізації)) ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції та звільнено з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області (т. 2, а.с. 85, 149). 116. Відповідно до витягу з наказу № 51 о/с від 25.01.2023 старшого лейтенанта поліції [PERSON] /0082619/ переміщено згідно з п. 2 (на рівнозначну посаду, для більш ефективної служби, виходячи із інтересів служби) ч. 1, ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» на посаду інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області та звільнено з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області (т. 2, а.с. 82, 147). 117. Згідно витягу з наказу № 385 о/с від 29.08.2023 старшого лейтенанта поліції [PERSON] /0082619/ переміщено згідно з п. 2 (на рівнозначну посаду, за ініціативою поліцейського) ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області та звільнено з посади інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області (т. 2, а.с. 83, 145). 118. Відповідно до витягу з наказу № 53 о/с від 01.02.2024 старшого лейтенанта поліції [PERSON] /0082619/, інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, відсторонено відповідно до ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 17 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від посади на період проведення службового розслідування, з 01.02.2024 (т. 2, а.с. 86, 148). 119. Відповідно до витягу із наказу № 81 о/с від 27.02.2024 старшого лейтенанта поліції [PERSON] /0082619/ інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області допущено відповідно до ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію» до виконання службових обов`язків за посадою, з 21.02.2024 (т. 2, а.с. 84, 150). 120. [PERSON] 07.11.2016 склав присягу на вірність Українському народові працівника поліції згідно ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (т. 2, а.с. 155). 121. Отже судом встановлено, що [PERSON] на час набуття спірних активів та по теперішній час проходить службу в Національній поліції України, що також підтверджується копіями його трудової книжки (т. 2, а.с. 156-168) та послужного списку (т. 2, а.с. 169-182). 122. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. 123. Відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування належать, серед інших, поліцейські. 124. Таким чином, [PERSON] є суб`єктом, до якого може бути пред`явлено цивільний позов в порядку ст. 290 ЦПК України, тому є належним відповідачем. 125. Судом встановлено, що 21.11.2014 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (т. 2, а.с. 42-43, т. 3, а.с. 48-49). 126. У розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» [PERSON] є членом сім`ї [PERSON] , який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави. 127. З огляду на те, що спірні активи набуті дружиною особи, уповноваженої на виконання функцій держави, отже [PERSON] також є належним відповідачем у цій справі. 128. Вид та розмір активу про необґрунтованість якого стверджує позивач: - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 127,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 541707563101, вартість на момент придбання 5 537 000,00 грн; - транспортний засіб Lexus LX450D, 2018 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , вартість на момент придбання 3 800 000 грн. Щодо квартири 129 . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2020 продавець [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру, загальною площею 127,5 кв.м, яка знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Продаж вчинено за ціною 5 537 000,00 грн. Згідно з п. 8 цього договору, [PERSON] стверджує, що придбаває цю квартиру за свої особисті кошти, що підтверджується заявою її чоловіка [PERSON] (т. 2, а.с. 21-22, 192-193). 130. В той же час, відповідачі не заперечують той факт, що [PERSON] користується вказаним об`єктом нерухомості. 131. Відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2020-2021 роки [PERSON] зазначає, що вказана квартира є його зареєстрованим і фактичним місцем проживання, та зазначає її у об`єктах нерухомості із відміткою інше право користування - місце прописки та фактичного безоплатного проживання (т. 2, а.с. 116-126). Чи могла [PERSON] придбати квартиру за рахунок доходів, отриманих із законних джерел 132. Відповідно до пояснень [PERSON] від 13.06.2024, його дружина [PERSON] придбала квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 5 537 000,00 грн за кошти отримані із законних джерел: - кошти у розмірі 1 481 343,00 грн, отримані від продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 3, а.с. 94-103); - кошти у розмірі 4 000 000,00 грн, які отримані у позику (т. 2, а.с. 226-227). Щодо коштів отриманих від продажу іншого нерухомого майна 133. Судом встановлено, що 26.10.2015 [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 64,8 кв.м, за погодженням сторін продаж квартири вчинено за 424 000,00 грн. При цьому, відповідно до п. 7 цього договору, придбання такої квартири вчинено за письмовою заявою чоловіка покупця, [PERSON] (т. 2, а.с. 15-17). 134. Згідно з договором купівлі-продажу від 10.07.2020 [PERSON] продала вказану квартиру за 1 481 343,00 грн. При цьому, відповідно до п. 10 договору, цей договір укладений за згодою чоловіка продавця, [PERSON] , наданою в установленому законодавством порядку (т. 2, а.с. 11-13, 194-197). 135. Оскільки квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , була придбана під час шлюбу [PERSON] із [PERSON] , отже з урахуванням вимог ст. 60 СК України, ч.ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України вона є спільною сумісною власністю подружжя. 136. Як зазначають відповідачі, та не оспорює позивач, доходи в сумі 1 481 343,00 грн, від продажу вищевказаної квартири, були використані на придбання спірного активу, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 137. Суд вважає зазначені кошти такими, що отримані із законних джерел та зважаючи на незначний проміжок часу між відчуженням першого об`єкту нерухомості, а саме 10.07.2020 та придбанням наступного 29.07.2020, приходить до переконання, що кошти у розмірі 1 481 343,00 грн могли бути використані для придбання спільного активу. Щодо договорів позик, як джерел законних доходів [PERSON] . Позика від [PERSON] 138. Згідно з договором безвідсоткової фінансової допомоги від 01.07.2020 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 500 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.07.2030 (т. 2, а.с. 240). 139. Суд звертає увагу на те, що із першого абзацу вказаного договору вбачається, що його уклали ФОП [PERSON] та [PERSON] , однак у п. 8 цього договору, де зазначені адреси та реквізити сторін, вказано реквізити [PERSON] , який має РНОКПП [NUMBER] . 140. Оцінюючи можливість [PERSON] надати позику у розмірі 1 500 000,00 грн, суд враховує наступне. 141. Відповідно до відомостей з ДРФОПП від 08.07.2024 № 134 [PERSON] , за період з 2014 по 2020 рік включно отримав такі доходи: - за 2014 рік - 1 874,40 грн; - за 2018 рік - 330 490,76 грн від продажу рухомого майна; - за 2020 рік - 10 674,00 грн соціальні виплати та 98 440,00 грн дохід, виплачений самозайнятій особі (ознака доходу 157); - згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за період з 2014 по 2020 рік включно [PERSON] , як фізична особа-підприємець, отримав доходу на загальну суму 775 845,00 грн (т. 2, а.с. 246-248). 142. Суд звертає увагу на те, що дохід, виплачений самозайнятій особі (ознака доходу 157), входить до суми, задекларованої [PERSON] у податковій декларації платника єдиного податку-фізичної особи (першої та другої груп) (пп. 1 п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України), отже під час обрахунку загального розміру отриманого ним доходу, цю суму суд повторно не враховує. 143. Оскільки суду не надано відомостей, які б надали можливість встановити розмір отриманого [PERSON] доходу, як ФОП, за перші два квартали 2020 року, тобто до моменту надання позики, то під час вирішення питання про розмір отриманого позикодавцем доходу, суд враховує отримані ним доходи за весь 2020 рік. 144. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.08.2014 [PERSON] передав у власність [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 79,9 кв.м, за ціною 491 880,00 грн (т. 3, а.с. 111-113). 145. За версією сторони відповідачів, дохід, отриманий [PERSON] від продажу вказаного будинку, був еквівалентний 39 280,00 доларам США, та саме у цій валюті позикодавець з 2014 року зберігав такі кошти, а у 2020 році, коли виникла необхідність у наданні [PERSON] позики, він здійснив обмін таких коштів в результаті чого отримав 1 105 732,00 грн. 146. В той же час, суд звертає увагу на те, що жодних доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] зберігав вищевказаний дохід від продажу нерухомого майна у валюті чи про здійснення будь-яких валютно-обмінних операцій, стороною відповідачів надано не було. Отже при підрахунку розміру доходів позикодавця, суд бере до уваги ціну, яка вказана у договорі купівлі-продажу від 06.08.2014, а саме - 491 880,00 грн. 147. З урахуванням наведеного, максимально можливий сукупний дохід [PERSON] за період з 2014 по 2020 рік включно міг становити 1 610 764,16 грн. 148. Поряд з цим, у відповіді на відзив позивач надав суду відомості про відомі витрати [PERSON] , які він поніс за період з 2019 по 2020 рік. 149. Відповідно до інформації, яка містяться у витязі з Єдиного державного реєстру транспортних засобів [PERSON] 12.11.2019 придбав автомобіль вартістю 81 065,62 грн (т. 3, а.с. 155). 150. Крім того, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] 27.11.2020 на підставі договору купівлі-продажу набув у власність житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,5 кв.м за ціною 350 000,00 грн (т. 3, а.с. 155). 151. Отже, сума відомих витрат [PERSON] за період з 2019 по 2020 рік включно становить 431 065,62 грн. 152. Під час судового розгляду сторона відповідачів не заперечувала придбання вищевказаного рухомого та нерухомого майно, однак зазначила, що витрати, на придбання будинку, понесені [PERSON] після надання позики [PERSON] (т. 3, а.с. 191-212). 153. З огляду на таке, суд зазначає, що оскільки під час вирішення питання про розмір отриманого [PERSON] доходу, суд враховував отримані ним доходи за весь 2020 рік, в той час коли позика за версією відповідачів була надана 01.07.2020, то доцільним також є врахування його витрат за весь 2020 рік. ПеріодСума отриманого доходуСума відомих витратРізниця 2014-20201 610 764,16431 065,621 179 698,54 154. Отже, різниця між доходами [PERSON] та відомими витратами становить - 1 179 698,54 грн, що є вочевидь недостатнім, для того, щоб здійснювати витрати на підприємницьку діяльність, на проживання впродовж семи років (з 2014 по 2020 рік) та до того ж, щоб заощадити кошти у розмірі 1 500 000,00 грн. 155. Таким чином, версія відповідачів про те, що [PERSON] отримала 1 500 000,00 грн у позику від [PERSON] , який отримав такі кошти із законних джерел, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду та жодних доказів, які б свідчили про протилежне, суду надано не було. Позика від [PERSON] 156. Згідно з договором безвідсоткової фінансової допомоги від 01.07.2020 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.07.2030 (т. 2, а.с. 242). 157. Із першого абзацу вказаного договору вбачається, що його уклали ФОП [PERSON] та [PERSON] , однак у п. 8 цього договору, де зазначені адреси та реквізити сторін, вказано реквізити [PERSON] , який має РНОКПП [NUMBER] . 158. Під час допиту у суді [PERSON] зазначив, що є фізичною особою-підприємцем, крім того він будує та продає будинки, що не охоплюється підприємницькою діяльністю. Він разом з братом [PERSON] , товаришують із [PERSON] з шкільних років. Повідомив, що [PERSON] звернулась до нього з проханням позичити їй 2 500 000,00 грн для придбання квартири, оскільки вони з братом тоді продали будинок і більше коштів було у брата, то вони вирішили, що свідок позичить [PERSON] 1 000 000,00 грн, а брат [PERSON] - 1 500 000,00 грн. Зазначив, що позику надавав в гривнях, де була здійснена передача коштів, він точно не пам`ятає. Також свідок показав, що договір позики підготувала його бухгалтер, однак де він був підписаний та коли, свідок не зміг повідомити. Повідомив, що [PERSON] повертає йому позику приблизно по 10 000,00 грн, однак повідомити суму вже повернених нею коштів свідок не зміг, лише зазначив, що це сума до 100 000,00 грн. Будь-яких розписок про отримання таких коштів він не складав. Зазначив, що надання позик у таких розмірах є для свідка звичайною практикою, оскільки неодноразово надавав подібні позики, а також він сам запозичає кошти, коли у цьому є необхідність. 159. Оцінюючи можливість [PERSON] надати позику у розмірі 1 000 000,00 грн, суд враховує наступне. 160. Відповідно до відомостей з ДРФОПП від 08.07.2024 № 134 [PERSON] , за період з 2012 по 2020 рік включно отримав такі доходи: - за 2012 рік - 679 405,00 грн; - за 2017 рік - 161 216,00 грн від продажу рухомого майна; - за 2020 рік - 36 592,00 грн соціальні виплати та 370,9 грн додаткове благо; - згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за період з 2014 по 2020 рік включно [PERSON] , як фізична особа-підприємець, отримав доходу на загальну суму 3 091 830,00 грн (т. 2, а.с. 250-252). 161. З огляду на відсутність можливості встановити розмір отриманого [PERSON] доходу, як ФОП, за перші два квартали 2020 року, тобто до моменту надання позики, під час вирішення питання про розмір отриманого позикодавцем доходу, суд враховує отримані ним доходи за весь 2020 рік. 162. Також, згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки від 22.05.2017 [PERSON] здійснив продаж житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , за ціною 2 104 000,00 грн (т. 3, а.с. 114-117). 163. Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 05.06.2020 [PERSON] здійснив продаж житлового будинку та земельної ділянки, на якій він знаходиться, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , за ціною 2 633 260,00 грн (т. 3, а.с. 114-117). 164. З урахуванням наведеного, максимально можливий сукупний дохід [PERSON] за період з 2012 по 2020 рік включно міг становити 8 706 637,9 грн. 165. Суд вважає, що такий розмір доходів [PERSON] дозволяв йому заощадити суму позики у розмірі 1 000 000,00 грн. 166. Поряд з цим, викликає обґрунтований сумнів сама подія надання такої позики. 167. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не отримувала грошових коштів у позику від [PERSON] , а дії, пов`язані із укладанням письмового договору позики, були направлені виключно на легалізацію джерел походження грошових коштів, які, за версією відповідачів, були використані [PERSON] на придбання квартири. Позика від [PERSON] 168. Згідно з договором безвідсоткової фінансової допомоги від 01.07.2020 [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 2 500 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.07.2030 (т. 2, а.с. 241). 169. Суд звертає увагу на те, що у вказаному договорі в графі підписант, навпроти підпису позикодавця вказані прізвище та ініціали - / [PERSON] /, в той час коли такий договір, за версією сторони відповідачів, укладений між [PERSON] та [PERSON] . 170. Під час допиту у суді [PERSON] повідомила, що є фізичною особою-підприємцем з 2009 року. Влітку 2020 року до неї звернулась дочка - [PERSON] з проханням позичити їй 5 000 000,00 грн, однак свідок позичила їй лише 100 000,00 дол. США. Щодо джерел походження таких коштів, то свідок показала, що їй вони були надані її колишнім співмешканцем [PERSON] , які фактично були грошовим еквівалентом її частини спільно набутого майна, а також частиною доходів від провадження спільної господарської діяльності. Зазначила, що спершу вона передала кошти доньці, а після цього підписала договір позики. 171. Відповідно до відомостей з ДРФОПП від 08.07.2024 № 134 [PERSON] , за період з 1998 по 2020 рік включно отримала такі доходи: - з 1998 по 2014 рік - 96 118,25 грн; - з 2015 по 2017 рік - 72 125,00 грн заробітної плати від [PERSON] ; - за 2018 рік - 242,00 грн заробітної плати від [PERSON] ; - за 2020 рік - 5 564,00 грн соціальні виплати; - згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за період з 2019 по 2020 рік включно [PERSON] , як фізична особа-підприємець, отримала доходів на загальну суму 840 370,00 грн (т. 2, а.с. 249-250). 172. З урахуванням наведеного, максимально можливий сукупний дохід [PERSON] за період з 1998 по 2020 рік включно міг становити 1 014 419,25 грн, чого є вочевидь недостатньо для того, щоб поряд із витратами на проживання та провадження підприємницької діяльності заощадити кошти у розмірі 2 500 000,00 грн. 173. Щодо версії сторони відповідачів про те, що [PERSON] та [PERSON] з 2007 по 2018 рік проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, та що [PERSON] , після розірвання цих стосунків з [PERSON] , отримала від нього 150 000,00 дол. США, як її частину грошових коштів, отриманих від провадження спільної господарської діяльності та частини спільно набутого майна, то суд зазначає, що така версія не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки жодних доказів, які б свідчили на підтвердження існування вищенаведених обставин суду надано не було. 174. Захист клопотав про допит свідка [PERSON] , однак суд відмовив у такому, з огляду на те, що обставини отримання коштів [PERSON] мають підтверджуватися письмовими доказами, і лише у разі сумнівів у їх достовірності чи з огляду на можливі неточності, які б містилися в них, варто було б допитати особу, яка надала такі кошти. Однак жодних доказів на підтвердження родинних стосунків, обсягу спільно набутого майна чи інше суду надано не було. 175. Таким чином, версія відповідачів про те, що [PERSON] отримала 2 500 000,00 грн у позику від [PERSON] , яка отримала такі кошти із законних джерел, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Щодо автомобіля 176. Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 27.11.2022 ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ», який є комісіонером та діє у відповідності до п. 8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 та на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 6200/22/1/024868 від 26.11.2022, передав у власність [PERSON] транспортний засіб марки Lexus, модель LX450D, 2018 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 3 800 000,00 грн (т. 2, а.с. 34-35, 236-237). Чи могла [PERSON] придбати автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску за рахунок доходів, отриманих із законних джерел 177. Відповідно до пояснень [PERSON] від 13.06.2024, його дружина [PERSON] придбала автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску, вартістю 3 800 000,00 грн за готівкові кошти, отримані нею із законних джерел, а саме на підставі договорів безвідсоткової фінансової допомоги, отриманої 01.11.2022 від фізичних осіб-підприємців, а саме: - [PERSON] у розмірі 1 000 000,00 грн; - [PERSON] у розмірі 1 000 000,00 грн; - [PERSON] у розмірі 1 800 000,00 грн (т. 2, а.с. 226-227). Щодо договорів позик, як джерел доходів [PERSON] , які дозволили їй придбати автомобіль Позика від [PERSON] 178. Відповідно до договору безпроцентної фінансової допомоги від 01.11.2022 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.11.2028 (т. 2, а.с. 244). 179. Під час допиту у суді [PERSON] щодо обставин надання [PERSON] позики у 2022 році повідомив, що остання звернулась до нього та його брата з проханням позичити кошти для придбання автомобіля. Показав, що на момент надання позики його брат [PERSON] перебував за кордоном, однак він попрохав його передати кошти у розмірі 1 000 000,00 грн [PERSON] , що свідок і зробив, оскільки на той час кошти його брата були у свідка. Зазначив, що йому невідомо яким чином та за яких обставин його брат [PERSON] підписував договір позики. 180. Як було встановлено раніше судом у цьому рішенні, за період 2012 по 2020 рік включно максимально можливий дохід [PERSON] міг становити 8 706 637,9 грн. 181. Отже, вирішуючи питання щодо фінансової спроможності [PERSON] надати позику у 2022 році у розмірі 1 000 000,00 грн, суд дослідить отримані ним доходи за період з 2021 по 2022 включно. 182. Відповідно до відомостей з ДРФОПП від 08.07.2024 № 134 [PERSON] , за період з 2021 по 2022 рік включно отримав такі доходи: - 300,00 грн - інше; - 49 000,00 грн від продажу рухомого майна; - згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за період з 2021 по 2022 рік включно [PERSON] , як фізична особа-підприємець, отримав доходу на загальну суму 5 705 777,13 грн (т. 2, а.с. 251-252). 183. З урахуванням наведеного, максимально можливий сукупний дохід [PERSON] за період з 2021 по 2022 рік включно міг становити 5 755 077,13 грн. 184. Суд вважає, що такий розмір доходів [PERSON] дозволяв йому заощадити суму позики у розмірі 1 000 000,00 грн. 185. Поряд з цим, викликає обґрунтований сумнів сама подія надання позики. 186. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не отримувала грошових коштів у позику від [PERSON] , а дії, пов`язані із укладанням письмового договору позики, були направлені виключно на легалізацію джерел походження грошових коштів, які, за версією відповідачів, були використані [PERSON] на придбання автомобіля. Позика від [PERSON] 187. Відповідно до договору безвідсоткової фінансової допомоги від 01.11.2022 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.11.2030 (т. 2, а.с. 243). 188. Із першого абзацу вказаного договору вбачається, що його уклали ФОП [PERSON] та [PERSON] , однак у п. 8 цього договору, де зазначені адреси та реквізити сторін, вказано реквізити [PERSON] , який має РНОКПП [NUMBER] . 189. Як було встановлено раніше судом у цьому рішенні, за період з 2014 по 2020 рік включно максимально можливий дохід [PERSON] , з урахуванням відомих витрат, міг становити 1 179 698,54 грн. 190. Отже, вирішуючи питання щодо фінансової спроможності [PERSON] надати позику у 2022 році у розмірі 1 000 000,00 грн, суд дослідить отримані ним доходи за період з 2021 по 2022 рік включно. 191. Відповідно до відомостей з ДРФОПП від 08.07.2024 № 134 [PERSON] , за період з 2021 по 2022 рік включно отримав такі доходи: - 14 921,99 грн страхові виплати; - 49 000,00 грн від продажу рухомого майна; - 93 937,00 грн дохід, виплачений самозайнятій особі (з мотивів, наведених у рішенні вище, такий дохід не підсумовується із доходом, задекларованим у податкових деклараціях); - згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за період з 2021 по 2022 рік включно [PERSON] , як фізична особа-підприємець, отримав доходу на загальну суму 4 729 418,50 грн (т. 2, а.с. 246-248). 192. З урахуванням наведеного, максимально можливий сукупний дохід [PERSON] за період з 2021 по 2022 рік включно міг становити 4 793 340,49 грн. Такий дохід загалом дозволяв заощадити суму позики у розмірі 1 000 000,00 грн, однак викликає обґрунтований сумнів сама подія надання позики. 193. З огляду на наведене суд вважає недоведеним факт надання позики у розмірі 1 000 000,00 грн [PERSON] для [PERSON] . Позика від [PERSON] 194. Відповідно до договору безпроцентної фінансової допомоги від 01.11.2022 [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 800 000,00 грн, із зобов`язанням повернути їх до 01.07.2030 (т. 2, а.с. 245). 195. Під час допиту у суді [PERSON] щодо обставин надання позики у розмірі 1 800 000,00 грн пояснила, що донька хотіла придбати автомобіль, однак їй не вистачало 50 000,00 дол. США, тому звернулось до свідка з проханням позичити їй кошти. Зазначила, що донька їй кошти не повертала. 196. Суд звертає увагу на те, що версія сторони відповідачів про те, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 150 000,00 дол. США не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. 197. Як було встановлено раніше судом у рішенні, за період з 1998 по 2020 рік включно максимально можливий дохід [PERSON] міг становити 1 014 419,25 грн. 198. Отже, вирішуючи питання щодо фінансової спроможності [PERSON] надати позику у 2022 році у розмірі 1 800 000,00 грн, суд дослідить отримані нею доходи за період з 2021 по 2022 рік включно. 199. Відповідно до відомостей з ДРФОПП від 08.07.2024 № 134 [PERSON] , за період з 2021 по 2022 рік включно, згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп), як фізична особа-підприємець, отримала доходів на загальну суму 677 050,00 грн (т. 2, а.с. 250). 200. З урахуванням наведеного, максимально можливий сукупний дохід [PERSON] за період з 1998 по 2022 рік включно міг становити 1 691 469,25 грн, чого є вочевидь недостатньо для того, щоб поряд із витратами на проживання та провадження підприємницької діяльності заощадити кошти у розмірі 1 800 000,00 грн. Висновки щодо обґрунтованості активів 201. Колегія суддів проаналізувавши версії позивача та відповідачів, покликається на стандарт доказування «переваги більш вагомих доказів» та приходить до наступного. 202. Суд встановив, що квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 5 537 000,00 грн була придбана за кошти, які отримані із законних джерел в розмірі 1 481 343,00 грн та кошти у сумі 4 055 657,00 грн законність походження яких, судом спростовано. 203. Також, на переконання суду, автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску був придбаний за кошти, які не були отримані із законних джерел, оскільки особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] та його дружина [PERSON] не володіли достатньою сумою грошових активів на момент вчинення правочину. 204. Суд встановив, що кошти в розмірі 1 481 343,00 грн були отримані від продажу нерухомого майна належного [PERSON] та були використані для придбання спірного активу. 205. Щодо договорів позик (безвідсоткової фінансової допомоги) суд вважає цю версію недоведеною, з огляду на таке: - за встановлених судом обставин грошові кошти не могли бути передані за договором позики, оскільки представники відповідачів та свідки [PERSON] та [PERSON] не повідомили й не було надано доказів того, що [PERSON] повинна була сплачувати й сплачувала проценти позикодавцю, напроти заперечували такі обставини, у той час як договір позики на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (50х17=850 грн), укладений між фізичними особами, не може бути безпроцентним в силу приписів ч. 2 ст. 1048 ЦК, тобто за реальності правочину [PERSON] мала б сплачувати проценти, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вимагати їх сплати. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, й у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК), але відомостей про сплату процентів [PERSON] надано суду не було. - суд вважає неправдоподібною версію відповідачів, що [PERSON] , маючи заощадження у валюті долари США, він уклав завідомо невигідний для себе договір (обміняв долари США на гривні та надав позику в розмірі 1 500 000,00 грн та 1 000 000,00 грн сторонній особі, враховуючи систематичне, починаючи з 2020 року зростання курсу долара США по відношенню до гривні); - наявність суттєвих помилок у змісті чотирьох із шести договорів позик; - законні доходи [PERSON] , які не гарантують можливості повернення таких коштів; - відсутність графіку повернення таких коштів та значний строк на їх повернення, а саме 10 років; - відсутність у договорі позики будь-яких гарантій у забезпеченні такої позики майном; - недекларування [PERSON] отриманих його дружиною позик та відшкодування фінансових зобов`язань у щорічних деклараціях за 2020-2023 роки. Із аналізу декларацій [PERSON] , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що у всіх деклараціях, починаючи з 2020 року, зазначено про відсутність будь-яких фінансових зобов`язань у суб`єкта декларування та членів його сім`ї (т. 2, а.с. 116-138); - показання свідка [PERSON] , який, будучи обізнаним з якого приводу його викликають до суду для допиту, не зміг повідомити такі обставини, як час та місце підписання договору, час та місце передачі коштів, розмір уже повернутих [PERSON] коштів; - відсутність [PERSON] в день укладення договору позики 01.11.2022 в Україні. Оскільки відповідно витягу з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «АРКАН» [PERSON] перетнув державний кордон України на виїзд 23.08.2022 (т. 3, а.с. 43). Під час допиту у судовому засіданні [PERSON] , який є братом [PERSON] , також повідомив, що станом на 01.11.2022 його брат перебував за кордоном. 206. Колегія суддів, переконана, що твердження про ймовірні договори позики було способом відповідачів уникнути визнання активів необґрунтованими, оскільки кошти, необхідні для їх придбання, не набуті за рахунок законних доходів [PERSON] чи [PERSON] . 207. Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що перебування на держаній службі покладає на суб`єкта декларування додаткові обтяження - особа не може вільно вчиняти дії та не дотримуватися фінансової дисципліни. 208. Тому, коли член родини бере кошти у позику, у державного службовця виникає обов`язок не лише задекларувати ці кошти, а й перевірити фінансову спроможність позикодавців надати такі кошти. В протилежному випадку державний службовець фактично бере на себе тягар легалізації таких коштів, і у випадку неможливості встановити законність джерел походження таких коштів - має нести відповідальність за такі дії. 209. Суд констатує, що [PERSON] могла вільно в межах чинного законодавства отримувати та розпоряджатися майном, у тому числі і отримувати у дар кошти. Однак, коли член родини державного службовця отримує кошти в позику, позичальник мав подбати про перевірку належного оформлення джерел походження таких коштів. 210. Суд свідомий, та нажаль, має констатувати, що фінансова дисципліна, у пересічних громадян є вкрай низькою. Однак ці обставини для державного службовця не можуть бути виправданням для безвідповідального ставлення до отримання позик членом родини. Зв`язок активів з відповідачем, який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 211. За змістом ч. 4 ст. 290 ЦПК позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлено до особи, яка, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, зазначені у частині другій цієї статті, та/або до іншої фізичної чи юридичної особи, яка набула у власність такі активи за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або якщо особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. 212. Позивач стверджує, що належні на праві власності [PERSON] автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску та квартира за адресою: [ADDRESS] , є майном, щодо якого [PERSON] може здійснювати право розпорядження. 213. Сторона відповідачів заперечує зв`язок спірних активів з особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування [PERSON] та наголошує на тому, що таке майно є особистою приватною власністю [PERSON] , придбане за її особисті кошти, в той час коли її чоловік [PERSON] не вкладав у придбання таких активів свої кошти, тому не має жодного відношення до такого майна. 214. Попри такі твердження відповідачів, суд вбачає зв`язок [PERSON] із спірною квартирою, оскільки твердження про те, що вона була придбана за законні доходи [PERSON] і є її особистою власністю не підтвердилося, так як було встановлено, що вона не могла придбати її самостійно, і законних доходів родини також вочевидь було недостатньо. 215. У відзиві на позовну заяву відповідачі зазначають, що [PERSON] не передавала у користування [PERSON] , автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску, зокрема не оформляла довіреностей чи інших доручень. 216. Разом з тим, про користування автомобілем Lexus LX450D, 2018 року випуску [PERSON] свідчить те, що з моменту придбання такого автомобіля до 20.05.2024 включно, саме [PERSON] укладав договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме: - 30.12.2022 укладено договір внутрішнього страхування АТ/1348760 терміном дії на 1 рік з ПрАТ «УПСК» стосовно автомобіля Lexus LX450D, з державним номером [NUMBER] (vin-код [NUMBER] ); - 28.02.2023 укладено договір внутрішнього страхування АТ/2884858 терміном дії на 1 рік з ПрАТ «УПСК» стосовно автомобіля Lexus LX450D, з державним номером [NUMBER] (vin-код [NUMBER] ); - 26.12.2023 укладено договір внутрішнього страхування АТ/4590077 терміном дії на 1 рік з АТ «СГ «ТАС» стосовно автомобіля Lexus LX450D, з державним номером [NUMBER] (vin-код [NUMBER] ) (т. 2, а.с. 289-290). 217. При цьому, суд звертає увагу на те, що [PERSON] не укладала договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо належного їй транспортного засобу Lexus LX450D, 2018 року випуску. Доказів протилежного стороною відповідачів надано не було. 218. Також з проведеного аналізу руху коштів по рахунках [PERSON] та [PERSON] вбачається, що саме [PERSON] систематично здійснював витрати на заправку транспортного засобу, а не його дружина (т. 3, а.с. 1). 219. Таким чином суд встановив, що [PERSON] користувався автомобілем Lexus LX450D, 2018 року випуску. 220. Поряд з цим, оскільки на час набуття такого спірного активу, а саме 27.11.2022, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, з урахуванням вимог ст. 60 СК України, ч.ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України такий транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя. 221. Отже зв`язок спірних активів - квартири та автомобіля із [PERSON] , який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є встановленим. Чи поширюються на активи, про необґрунтованість яких стверджує позивач, положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів» 222. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 290 ЦПК України суду слід з`ясувати, чи пред`явлений позов до активів, набутих після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів», якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набрання чинності зазначеним Законом, але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 КК України. 223. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів» № 263-IX набрав чинності 28.11.2019. 224. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.07.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 007,00 грн. 225. Тобто, за змістом ч. 2 ст. 290 ЦПК України, позов може бути пред`явлений щодо активів, набутих після 28.11.2019 та різниця між вартістю яких і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перевищує 1 003 500,00 грн (2 007,00 грн * 500 = 1 003 500,00 грн), але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 КК України. 226. Судом було встановлено, що квартира та автомобіль, щодо обґрунтованості яких ставиться питання у цивільному позові, були набуті у 2020 та 2022 роках відповідно, отже, щодо таких активів може бути пред`явлено позов про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави. 227. Водночас, кримінальна відповідальність за ст. 368-5 КК України передбачена при набутті особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на 6 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи. 228. Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України для кваліфікації кримінального правопорушення сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто - у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року. 229. З 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатної особи становив 2 102,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»). Отже, для кваліфікації кримінального правопорушення сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого на рівні податкової соціальної пільги, станом на 2020 рік, становила 1 051,00 грн (2 102,00 грн : 2 = 1 051,00 грн (50%)). 230. Згідно з ст. 368-5 КК України, станом на 2020 рік, кримінально каранним буде набуття активів розміром, що на 6 831 500,00 грн перевищуватиме законні доходи суб`єкта цього кримінального правопорушення (1 н.м.д.г. = 1 051,00 грн; 1 051,00 грн * 6 500 н.м.д.г. = 6 831 500,00 грн). 231. З 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатної особи становив 2 481,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»). Отже, для кваліфікації кримінального правопорушення сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого на рівні податкової соціальної пільги, станом на 2022 рік, становила 1 240,50 грн (2 481,00 грн : 2 = 1 240,50 грн (50%)). 232. Тому згідно з ст. 368-5 КК України, станом на 2022 рік, кримінально каранним буде набуття активів розміром, що на 8 063 250,00 грн перевищуватиме законні доходи суб`єкта цього кримінального правопорушення (1 н.м.д.г. = 1 240,50 грн; 1 240,50 грн * 6 500 н.м.д.г. = 8 063 250,00 грн). 233. З огляду на те, що кримінальна відповідальність є найсуворішим видом відповідальності, а для 2020 року кримінально каранним було б набуття активів на меншу суму ніж у 2022 році, то для цілей цивільного судочинства, у цій справі суд використовує розмір верхньої межі різниці активів та законних доходів станом на 2022 рік. 234. Отже, в порядку цивільного судочинства підлягає розгляду спір щодо активів, різниця між вартістю яких та законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перебуває в межах діапазону від 1 003 500,00 грн до 8 063 250,00 грн. 235. З метою встановлення розміру законних доходів особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] та його дружина [PERSON] суд провів аналіз наявних в матеріалах справи доказів та встановив наступне. Законні доходи та майновий стан [PERSON] станом на 2020 рік 236. Відповідно до відомостей з ДРФОПП від 17.05.2024 № 308 [PERSON] за період з 2007 по 2020 рік включно отримала такі доходи: - з 2007 по 2009 рік - 25 142,74 грн; - за 2020 рік - 16 238,00 соціальні виплати; - згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за період з 2019 по 2020 рік включно [PERSON] , як фізична особа-підприємець, отримала доходи на загальну суму 412 840,00 грн (т. 2, а.с. 198-199). 237. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 10.07.2020 [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру, загальною площею 64,8 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за погодженням сторін продаж квартири вчинено за 1 481 343,00 грн (т. 2, а.с. 11-13, 194-197). 238. Відповідно до відомостей з щорічної декларації [PERSON] за 2019 рік, у розділі 12 ним було задекларовано грошові активи, які належать його дружині - [PERSON] , а саме готівкові кошти у розмірі 4 500,00 дол. США (т. 2, а.с. 110-115). 239. Згідно з інформацією, яка міститься у щорічній декларації [PERSON] за 2020 рік, ним було задекларований сукупний дохід його дружини - [PERSON] у розмірі 1 783 683,00 грн, який складався із: - 302 340,00 грн доходу від зайняття підприємницькою діяльністю; - 1 481 343,00 грн доходу від відчуження нерухомого майна (т. 2, а.с. 116-121). 240. Суд зазначає, що оскільки суду не надано відомостей, які б дозволяли встановити розмір отриманого [PERSON] доходу, як ФОП, за перші два квартали 2020 року, тобто до моменту придбання спірного нерухомого майна, то під час вирішення питання про розмір отриманого нею доходу, суд враховує її доходи за весь 2020 рік. 241. Поряд з цим, оскільки станом на кінець звітного року у декларації за 2019 рік [PERSON] зазначив про існування у його дружини грошових заощаджень у розмірі 4 500,00 дол. США, то саме цю суму суд враховуватиме, як таку, що могла бути у розпорядженні [PERSON] на момент придбання спірного активу. 242. Вирішуючи питання про розмір отриманого [PERSON] законного доходу станом на час придбання спірної квартири, суд бере до уваги наступні доходи: - 302 340,00 грн доходу від зайняття підприємницькою діяльністю; - 1 481 343,00 грн доходу від відчуження нерухомого майна; - 124 560,00 грн грошові заощадження (еквівалент 4 500,00 дол. США відповідно до офіційного курсу гривні до долара США станом на 29.07.2020). 243. Таким чином, встановлено, що законний дохід [PERSON] станом на 29.07.2020 -момент придбання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] становить - 1 908 243,00 грн. Законні доходи та майновий стан [PERSON] станом на 2020 рік 244. В цьому розділі, поряд із доходами [PERSON] , суд вважає за необхідне проаналізувати також доходи її чоловіка - [PERSON] , оскільки встановлено, що спірна квартира придбана, в тому числі за кошти, які були спільною сумісною власністю подружжя. 245. Відповідно до відомостей з щорічної декларації [PERSON] за 2019 рік, у розділі 12 ним було задекларовано грошові активи, наявні станом на останній день звітного періоду, а саме готівкові кошти у розмірі 7 700,00 дол. США (т. 2, а.с. 110-115). 246. Зі змісту щорічної декларації [PERSON] за 2020 рік вбачається, що за цей період його загальний дохід складався із заробітної плати у розмірі 184 162,00 грн (т. 2, а.с. 116-121). 247. Згідно з відомостями з ДРФОПП від 17.05.2024 № 308 [PERSON] за період з початку 2020 року по другий квартал 2020 року отримав грошове забезпечення у розмірі 74 202,03 грн від ГУ НП в Харківській області (т. 2, а.с. 216). 248. Відповідно до довідки про доходи № 482 від 31.05.2024 [PERSON] за період з січня по липень 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 107 553,91 грн (т. 2, а.с. 184). 249. Вирішуючи питання про розмір отриманого [PERSON] законного доходу станом на час придбання спірної квартири, суд бере до уваги наступні доходи: - 107 553,91 грн заробітної плати; - 213 136,00 грн грошові заощадження (еквівалент 7 700,00 дол. США відповідно до офіційного курсу гривні до долара США станом на 29.07.2020). 250. Таким чином, встановлено, що законний дохід [PERSON] на момент придбання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] становить - 320 686,91 грн. 251. Отже на момент придбання спірного активу відповідачі спільно отримали законного доходу на загальну суму 2 228 932,91 грн. Законні доходи та майновий стан відповідачів за 2021-2022 роки 252. Враховуючи, що автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску є спільною сумісною власністю подружжя відповідачів, оскільки договір купівлі-продажу не містить будь-яких застережень чи уточнень на цей рахунок, у цьому розділі суд вважає за необхідне проаналізувати доходи обох відповідачів разом. 253. Оскільки спірний актив був набутий [PERSON] 27.11.2022, то вирішуючи питання про розмір законного доходу відповідачів, суд враховуватиме їх доходи станом на дату набуття такого активу, з урахуванням задекларованих грошових заощаджень, які були наявні у родини суб`єкта декларування на кінець звітного періоду, що передував набуттю активу. 254. Відповідно до відомостей з щорічної декларації [PERSON] за 2021 рік, у розділі 12 ним було задекларовано такі грошові активи: - 11 000,00 дол. США, які належать [PERSON] ; - 25 000,00 дол. США, які належать [PERSON] (т. 2, а.с. 122-126). 255. З огляду на те, що в попередніх розділах суд врахував грошові заощадження наявні у родини відповідачів станом на 2020 рік, то такі суми, а саме 4 500,00 дол. США та 7 700,00 дол. США, суд не враховуватиме повторно під час визначення суми законного доходу їх родини у 2022 році. 256. Отже, з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США (36,56 грн) станом на 27.11.2022 сума грошових заощаджень родини відповідачів була еквівалентна 870 128,00 грн. 257. Згідно з інформацією, яка міститься у щорічній декларації [PERSON] за 2022 рік, ним було задекларовані такі доходи: - 643 972,00 грн заробітна плата [PERSON] ; - 289 500,00 грн дохід від зайняття підприємницькою діяльністю [PERSON] ; - 31 500,00 грн допомога на проживання ВПО [PERSON] ; - 20 000,00 грн допомога на проживання ВПО [PERSON] ; - 16 000,00 грн соціальні виплати [PERSON] (т. 2, а.с. 127-132). 258. Відповідно до відомостей з ДРФОПП від 17.05.2024 № 308 [PERSON] у 2022 році отримала такі доходи: - 15 000,00 грн соціальні виплати; - згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) за 2022 рік включно [PERSON] , як фізична особа-підприємець, задекларувала отримання доходів на суму 289 500,00 грн (т. 2, а.с. 199). 259. Згідно з відомостями з ДРФОПП від 17.05.2024 № 308 [PERSON] з січня по листопад 2022 року отримав такі доходи: - 16 000,00 грн соціальні виплати; - 594 611,03 грн грошове забезпечення (т. 2, а.с. 218-220). 260. Відповідно до довідки про доходи № 484 від 31.05.2024 [PERSON] за період з січня по листопад 2022 року отримав заробітну плату у розмірі 594 611,03 грн (т. 2, а.с. 186). 261. Отже, вирішуючи питання про розмір отриманого родиною відповідачів законного доходу станом на час придбання спірного автомобіля, суд бере до уваги наступні доходи: - 594 611,03 грн заробітна плата [PERSON] з січня по листопад 2022 року; - 289 500,00 грн доходу від зайняття підприємницькою діяльністю [PERSON] ; - 15 000,00 соціальні виплати [PERSON] ; - 16 000,00 грн соціальні виплати [PERSON] ; - 870 128,00 грн грошові заощадження (еквівалент 23 800,00 дол. США відповідно до офіційного курсу гривні до долара США станом на 27.11.2022). 262. Таким чином, встановлено, що сукупний законний дохід [PERSON] та [PERSON] на момент придбання автомобіля Lexus LX450D, 2018 року випуску становить - 1 785 239,03 грн. 263. Судом були встановлені законні доходи [PERSON] та [PERSON] , отримані ними станом на час набуття спірних активів, а саме у 2020 році - 2 228 932,91 грн, у 2022 році - 1 785 239,03 грн. 264. Судом установлено, що [PERSON] , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, набув спірні активи загальною вартістю 7 855 657,00 грн 265. Вирішуючи питання щодо розміру законного доходу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, саме в розумінні глави 12 ЦПК України, суд враховуватиме доходи суб`єкта декларування та членів його сім`ї, тобто [PERSON] та його дружини - [PERSON] , які були правомірно отримані ними із законних джерел, зокрема джерел, визначених п.п. 7, 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції». 266. Отже сума доходів родини [PERSON] становить 4 014 171,94. 267. 7 855 657,00 грн - 4 460 203,94 грн = 3 841 485,06 грн. 268. Отже, різниця (3 841 485,06 грн) між вартістю активів (7 855 657,00 грн) та законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави (4 014 171,94 грн), перебуває в межах діапазону від 1 003 500,00 грн до 8 063 250,00 грн, тому позов обґрунтовано розглядається в порядку цивільного судочинства. Висновки суду 269. Оцінивши докази за внутрішнім переконанням з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про те, що сукупність доказів позивача є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів сторони відповідачів. 270. За результатами судового розгляду у цій справі, шляхом співставлення доказів сторін, суд вважає встановленим зв`язок спірних активів із особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] , а саме вчинення ним, щодо таких активів дії, які тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. 271. Також встановлено наявність різниці між вартістю таких активів та законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] , яка перебуває у межах, визначених ч. 2 ст. 290 ЦПК України. 272. Судом встановлено, що для придбання 29.07.2020 спірного активу у виді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , частково були використані законні доходи, а саме 1 481 343,00 грн, які були отримані від продажу іншого спільного нерухомого майна подружжя - квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 273. Однак, кошти у сумі 4 055 657, 00 грн витраченні на придбання зазначеної квартири суд визнає необґрунтованим активом. 274. Стягненню в дохід держави підлягають активи, які є необґрунтованими, тобто або є незаконними доходами, або набуті за рахунок них. 275. Якщо суд визнає необґрунтованими частину активів, в дохід держави стягується частина активів відповідача, яка визнана необґрунтованою, а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість (ч. 2 ст. 292 ЦПК України). Тобто законодавець передбачив, що один актив може бути набутий одночасно, як за рахунок правомірно отриманих доходів (обґрунтована частина активу), так і за рахунок неправомірно отриманих доходів (необґрунтована частина активу). При цьому, такими частинами у одному активі можуть володіти як одна особа, так і декілька. 276. Учинення прямих чи опосередкованих дій, тотожних за змістом здійсненню права розпорядження ними, можливе і щодо активу, який одночасно складається з обґрунтованої та необґрунтованої частин. 277. Згідно з ч. 2 ст. 292 ЦПК України якщо суд відповідно до статті 291 цього Кодексу визнає необґрунтованими частину активів, в дохід держави стягується частина активів відповідача, яка визнана необґрунтованою, а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість. 278. В межах цього провадження суд вважає неможливим виділення частини квартири, отже стягненню підлягає вартість її частини, що визнана судом необґрунтованою, а саме - 4 055 657,00 грн. 279. При цьому, вирішуючи питання про те, яку суму законних доходів родини відповідачів було використано на придбання спірної квартири, суд бере до уваги лише розмір доходу, отриманого від продажу спільного нерухомого майна подружжя, та не бере до уваги їх інші законні доходи, оскільки судом встановлено, що такі не були використані на придбання спірної квартири. Крім того, самі відповідачі не заперечують такої обставини, ба більше, сторона відповідачів наголошує на тому, що для придбання спірної квартири, використовувала доходи від продажу нерухомості та отримані за договорами позик. 280. З огляду на те, що у позовній заяві позивач прохає визнати необґрунтованою всю квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , то в цій частині позовна заява підлягає частковому задоволенню. 281. Так само, суд встановив, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - [PERSON] та його дружина [PERSON] не володіли достатньою сумою грошових активів, отриманих із законних джерел, для придбання автомобіля Lexus LX450D, 2018 року випуску, тому такий актив також визнаний судом необґрунтованим. 282. Оскільки судом не було встановлено, що на придбання спірного автомобіля родиною відповідачів були використані будь-які законні доходи їх родини, то стягненню підлягає весь актив, визнаний судом необґрунтованим. 283. Отже, в силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 292 ЦПК України та ч. 2 ст. 69 Закону України «Про запобігання корупції» активи, що визнані судом відповідно до ст. 291 ЦПК України необґрунтованими, підлягають стягненню в дохід держави. 284. Також суд не здійснював аналіз видатків, які були здійснені [PERSON] та його дружиною [PERSON] у періоди придбання спірних активів, оскільки версія відповідачів не покликалася, що придбання спірних активів відбулося з доходів отриманих із інших джерел, а ніж позика та кошти отримані від відчуження майна. Заходи забезпечення позову 285. Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 29.01.2025 (справа № 991/664/25) задоволено заяву прокурора про забезпечення позову та накладено арешт на активи, які є предметом спору, а саме на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та автомобіль Lexus LX450D, 2018 року випуску. 286. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за мотивованим клопотанням учасника справи. 287. Під час судового розгляду вмотивованих клопотань про скасування заходів забезпечення позову не надходило, також суд не вбачає підстав для скасування забезпечення цього позову. Щодо розподілу судових витрат 288. У цивільній справі судовий збір не справлявся. 289. Витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial