Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

16.12.2024 ТОВ "ФК "Пінг-Понг" звернулось до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 103776420 від 01.03.2021, в\~розмірі 27 550 грн 30 коп, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 01.03.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ "Мілоан" Калініченко Я.Г. подав заявку на отримання кредиту № 103776420. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ "Мілоан" направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 103776420 від 01.03.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору Відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Таким чином, [PERSON] уклав Договір про споживчий кредит № 103776420 від 01.03.2021 та на підставі платіжного доручення Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8 000 грн. 08.07.2021 згідно умов Договору факторингу № 04Т Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" відступлено право вимоги за Кредитним договором № 103776420 від 01.03.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс". 24.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 103776420 від 01.03.2021. Всупереч договору про споживчий кредит, відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором не виконав, після відступлення позивачу права вимоги, відповідач не здійснив платежу на погашення заборгованості. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ "ФК "Пінг-Понг", яка є обґрунтованою та документально підтвердженою становить 27\~550 грн 30 коп., з яких: 6\~000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 21\~376 грн 30 коп. заборгованість за відсотками; 00 грн 00 коп. заборгованість за комісією; 00 грн 00 коп. заборгованість за пенею. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21.01.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 20.02.2025. 30.01.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву з викладом заперечень проти позову. Разом із тим, відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. Відзив на позовну заяву мотивований наступним. У 2024 році в провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебувало провадження за позовом «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка є предметом даного судового спору (справа №621/3787/24). З огляду на те; що позивачем подано позов до відповідача, однак з невірно вказаним прізвищем, позивач надав суду заяву про відмову від позову. Однак, разом з позовною заявою до суду надано докази отримання саме [PERSON] грошових кредитних коштів. На підтвердження чого надано платіжне доручення про нібито перерахунок зазначених коштів на незрозумілий банківський картковий рахунок. Поряд з цим позивачем по справі був ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», яким до позову надавався схожий за змістом договір факторингу та кредитний договір. Наразі ж зовсім інший позивач звертається до суду та знову ж таки не надає суду жодних підтверджень надання [PERSON] будь-яких кредитних коштів, що спростовує сам факт отримання кредитних коштів та як результату виникнення зобов`язань у відповідача перед позивачем. Даний позов містить ознаки «штучності», а докази до нього - фіктивності. До позову надано платіжне доручення про наче відправлення грошових коштів 01.03.2021 [PERSON] , проте по батькові відрізняється від належного ( [PERSON] ). Окрім того, дане платіжне доручення не містить точного часу надсилання грошових коштів відповідачу, а також реквізитів банківської картки відповідача на яку надіслані грошові кошти позивачем, що ставить під сумнів правомірність даного «документу» в цілому. Отже, позивач безпідставно звертається до суду з позовом до [PERSON] . Крім того вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом посилаючись на те, що оскільки строк повернення позики визначений договором до 31.03.2024, а позивач звернувся до суду 16.12.2024, у зв`язку з чим просив застосувати положення статті 267 Цивільного кодексуУкраїни. 10.02.2025 представником позивача подано додаткові пояснення з приводу відзиву на позовну заяву [PERSON] з викладом обґрунтованості пред`явленого позову. Просив не брати його до уваги, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 20.02.2025 судовий розгляд відкладено до 17.03.2025 у зв`язку з витребуванням доказів. 17.03.2025 судовий розгляд відкладено до 10.04.2025 у зв`язку з ненадходженням до суду витребуваних доказів. 17.03.2025 до суду надійшли витребувані докази. 10.04.2025 належним чином повідомлені учасники справи не прибули. Представник позивача [PERSON] до канцелярії суду надав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] просив розгляд справи проводити без його участі та відмовити в задоволенні позову. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження того, що 01 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 103776420, позивачем надано копії: Анкети-заяви на кредит № 103776420 від 01.03.2021; Кредитного договору № 103776420 від 01.03.2021; Додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 103776420 від 01.03.2021; Додатку № 2 до договору про споживчий кредит № 103776420 від 01.03.2021 (паспорт споживчого кредиту); платіжного доручення 25713883 від 01.023.2021; Відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 103776420 (а. с. 10, 14 - 15, 28 - 31, 32 - 33, 40). Так, судом встановлено, що 01.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та відповідачем [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 103776420, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 8 000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 01.03.2021, термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 01.03.2021. Пунктом 1.6 Договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 Договору. Пунктом 2.2.3 Договору передбачено, що проценти нараховуються протягом всього строку фактичного користування кредитом. Пунктом 2.3.3. Договору визначено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з Позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання Позичальником зобов?язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства. Незважаючи на інші умови Договору сторони домовились, що якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.б Договору в період прострочення Позичальника нараховуються за вибором Позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Договір про споживчий кредит укладено з Відповідачем в електронній формі відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено анкетою-заявою на кредит № 103776420 від 01.03.2021. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" виконало умови кредитного договору та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки Відповідача кошти в розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 25713833 від 01.03.2021 (а. с. 40). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ "Мілоан", станом на 20.06.2021 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 103776420 від 01.03.2021 складає 27 550 грн 30 коп. яка складається із: 6 174 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 21\~367 грн 30 коп. заборгованість за відсотками (а. с. 15). Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. 08 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю "Діджи\~Фінанс" було укладено Договір факторингу № 04Т, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю"Мілоан" відступлено право вимоги за кредитним договором № 103776420 від 01.03.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", а Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" набуло права вимоги до відповідача [PERSON] \~ (а. с. 20 - 24). Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 04Т від 08.07.2021 право грошової до відповідача [PERSON] за договором № 103776420 від 01.03.2021 перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс" в загальній сумі 21 376 грн 30 коп., з яких: 6 174 грн 00 к. заборгованість за тілом кредиту, 21 376 грн 30 коп заборгованість за відсотками (а. с. 13). 24 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" було укладено Договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю"Діджи Фінанс" відступлено право вимоги за кредитним договором № 103776420 від 01.03.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг", а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" набуло права вимоги до відповідача [PERSON] (а.с. 34 - 37). Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 право грошової до відповідача за договором № 103776420 від 01.03.2021 перейшло до ТОВ "ФК "Пінг-Понг" в загальній сумі 27 550 грн 30 коп. грн, з яких: 6 174 грн 00 к. заборгованість за тілом кредиту, 21 376 грн 30 коп заборгованість за відсотками (а. с. 12). 02.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено досудову вимогу про відступлення права вимоги від ТОВ "Мілоан" до ТОВ "Діджи Фінанс" та в подальшому до ТОВ "ФК "Пінг-Понг", зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 103776420 від 01.03.2021 (а. с. 42). Всупереч умовам Договору, відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача [PERSON] останній не здійснив платежу для погашення наявної заборгованості. На день звернення із позовом до суду заборгованість за кредитним договором 103776420 від 01.03.2021 відповідачем не погашена. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України). Згідно із статтею 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень частин 1, 3 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно статті 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 Цивільного кодексу України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 Цивільного кодексу України). Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги, до відповідача за вищевказаними кредитними договорам, від первісного кредитора до позивача на підставі укладеного договору факторингу Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням: 01.03.2021 між ТОВ \~"Мілоан" та [PERSON] Договору про споживчий кредит № 103776420,\~та подальшим укладанням договорів факторингу № 04Т та № 1/15\~, в результаті чого ТОВ "ФК "Пінг-Понг" набуло право вимоги до Боржника [PERSON] за\~вищевказаним кредитним договором\~та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц). За умовами кредитного договору № 103776420 від 01.03.2021 сторони встановили строк кредитування до 31.03.2021. На час закінчення строку кредитування (31.03.2021) розмір заборгованості за кредитним договором № 103776420 від 01.03.2021 склала 15 200 грн 00 коп., із яких: 8 000 грн 00 коп. - сума основного боргу, 7 200 грн 00 коп. - нараховані відсотки. Разом із тим, 31.01.2021 здійснена часткова сплата тіла кредиту - 800 грн 00 коп. (а. с. 14). Таким чином, лише наведений розмір нарахованих відсотків може бути стягнутий з відповідача на користь ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" оскільки після спливу строку кредитування, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, товариство не мало правових підстав нараховувати відсотки за договором про споживчий кредит. Судом витребувано докази за клопотанням представника відповідача щодо належності карткового рахунку на який на підставі договору про споживчий кредит № 103776420 від 01.03.2021 були зараховані кошти. З листа АТ КБ "Приватбанк" від 10.03.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано карту № [NUMBER] . З виписки по рахунку № [NUMBER] вбачається, що 01.03.2021 на карту [PERSON] здійснено переказ LiqPay. Переказ з карти на карту від 01.03.2021 ID платежу 1578934990. Сума у валюті 8 000,00 UAN (а. с. 116 - 117). Вищезазначеними доказами підтверджується факт виконання ТОВ "Мілоан" умов договору про споживчий кредит № 103776420 від 01.03.2021 з відповідачем [PERSON] . Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною другою статті 264 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"). Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач ТОВ "ФК "Пінг-Понг" звернулося до суду 16.12.2024 з позовом. Суд звертає увагу відповідача на наступні обставини. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено на даний час. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану Таким чином, позивачем не пропущено строк звернення до суду, у зв`язку з чим заява про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Так, в позові представником було зазначено, що судові витрати ТОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг" складаються з суми судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 2 422 грн 40 коп та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: на професійну правничу допомогу, що становить 6 000 грн. 00 коп. Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат по оплаті правової допомоги надано копії: Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 11.11.2024; Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ФК "Пінг-Понг" щодо стягнення заборгованості за договором № 43657029 від 07.08.2024 від 11.11.2024; Договору № 43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 укладеного між ТОВ "ФК "Пінг-Понг" в особі директора [PERSON] та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем; Додаткової угоди № 1997702 до Договору № 43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 від 11.11.2024,, копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серії КС № 5618/10 виданого 17.03.2016 на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 17.03.2016 № 33 (а.с. 9, 16, 17-19, 38, 48) Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджений факт надання послуг на правничу допомогу на суму 6 000 грн. Клопотань від сторони відповідача щодо зменшення суми витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: \~1) у разі задоволення позову - на відповідача; \~2) у разі відмови в позові - на позивача; \~3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, у відповідності до положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України,\~в повному обсязі, отже,\~з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі\~2 442 грн 40 к., а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн 00 коп.

Outcome: partial