Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , просить визначити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на останнього відповідні обов`язки. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що вона разом із своїм сином [PERSON] спільно проживають за адресою: [ADDRESS] . Проте, останнім часом син [PERSON] почав поводити себе дуже агресивно по відношенню до неї, що змушує хвилюватись не тільки за її здоров`я, а й життя, оскільки останній погрожує вбивством. Зазначає, що її син зловживає спиртними напоями і в стані алкогольного сп`яніння стає надзвичайно агресивним, вчиняє скандали, ображає її нецензурною лайкою та погрожує застосуванням фізичного насильства, вбивством. Вказані обставини підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення, складені відносно [PERSON] щодо вчинення домашнього насильства по відношенню до заявника (протоколи від 01.03.2025 року та 05.03.2025 року). Проте, всі ці засоби не допомагають, син продовжує проявляти агресію по відношенню до заявника, його дії навпаки набувають більш агресивного, систематичного та довготривалого характеру. Внаслідок чого, в заявника є реальні побоювання за своє життя та здоров`я. Від постійних суперечок і скандалів погіршилось її самопочуття, вона перебуває у стані постійного стресу, хвилювання та страху. Звертає увагу на те, що всі попередні заходи, що застосовувались до її сина не дали результатів, він продовжує загрожувати її життю та здоров`ю. Вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства, а тому, з метою недопущення можливого продовження та повторного вчинення насильства, щодо неї та негативних наслідків вимушена звернутись до суду з відповідною заявою. Враховуючи наведене, просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки заборони, а саме: заборонити перебувати у місці проживання з постраждалою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців; заборонити наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання з постраждалою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців; заборонити ведення листування, телефонних переговорів з постраждалою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу [PERSON] , якщо вона за власним бажання перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Заява поступила до суду 03.04.2025 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 03.04.2025 року, прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Додатково пояснила, що її син [PERSON] зловживає алкогольними напоями та під час перебування в стані сильного алкогольного сп`яніння, вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, ображає її, влаштовує сварки та конфлікти, погрожує фізичною розправою, а тому вона побоюється за власне здоров`я та безпеку. Також вказала, що син протягом останнього місяця проживає за іншою адресою, з іншими особами за відгуками яких, останній не вживає алкогольних напоїв та поводить себе адекватно. Протягом цього часу син її не турбував. Представник заявника - адвокат Семко В.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити з підстав викладених у такій. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково. Пояснив, що він дійсно має проблеми у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв, при цьому, не повністю себе контролює, може бути агресивним та вчиняє з матір`ю конфлікти, сварки в ході яких виражається нецензурною лайкою та ображає її. Фактично погоджується з обмеженнями викладеними у заяві, однак, хотів би мати можливість відвідувати місце своєї реєстрації з огляду на наявність там його речей та спілкуватись з матір`ю хоча б мобільним зв`язком. Запевнив, що без потреби не буде відвідувати матір, бажає їй спокою та відпочинку, протягом останнього місяця алкогольні напої зовсім не вживає. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є близькими особами (родичами), а саме матір`ю та сином. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають спільно за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються копіями паспортів громадян України та довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку (а.с.6-9). 01 березня 2025 року та 05 березня 2025 року органами Національної поліції зафіксовано факти протиправної поведінки [PERSON] по відношенню до своєї матері [PERSON] , внаслідок чого відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД\~№ 689534\~від 01.03.2025\~року за\~ч.1\~ст.173-2\~КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД\~№ 390183\~від 05.03.2025\~року за\~ч.1\~ст.173-2\~КУпАП; а також винесено терміновий заборонний припис серія АА № 610356 від 05.03.2025 року із відповідними заборонами кривднику щодо постраждалої особи (10-12). Під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вище протоколи скеровані для розгляду до суду, на даний час рішення по таких не прийнято. У статті 3\~Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27\~Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до\~ч.1\~ст.350-1\~ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, - особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». У статті 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Згідно п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст.77-80 ЦПК України. Нормами статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закону), до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону). Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до п.п.14, 17 ч.1 ст.1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Однак, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Згідно з ч.3 ст.26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису, суд враховує, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що на даному етапі жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення [PERSON] 01.03.2025 року та 05.03.2025 року такої форми домашнього насильства, яке могло спричинити чи спричинило шкоду фізичному чи психічному здоров`ю постраждалій [PERSON] . Долучені до матеріалів справи протоколи про адміністративні правопорушення, на даний час засвідчують лиши факт подій, які мали місце та без судового розгляду та прийняття рішення (постанов) суду не можуть вважатись доказом вини та притягнення заінтересованої особи до відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо заявника. Разом з тим, суд вертає увагу, що звернення до різних органів державної влади, зокрема, до правоохоронних, свідчить про наявність конфлікту між сторонами, і самі по собі не підтверджують факту вчинення домашнього насильства без встановлення таких обстав у судовому рішенні (постанові, вироку), яке набрало законної сили. Таким чином, звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник зазначає про захист від насильства з боку сина, однак, матеріали справи на даному етапі не містять беззастережних та достатніх доказів на підтвердження того, що останній притягався до адміністративної відповідальності за вчинення відносно заявника домашнього насильства, в тому числі систематичного, у формах зазначених у протоколах та, що таке продовжує вчинятись. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, заявником не надано. Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши викладені у заяві про видачу обмежувального припису обставини, а також надані заявником для обґрунтування заяви докази, які не підтверджують ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявника, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, суд вважає, що на даному етапі подана заява є передчасною та дійшов висновку про відсутність обґрунтованих і доведених підстав для застосування відносно [PERSON] обмежувального припису.

Outcome: dismissed