Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши наступне. Так, 08 червня 2017 позивач уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем у позивача не склалось, тому рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина залишилась проживати з позивачем. Зазначив, що з того моменту, як сторони розійшлись, відповідачка не відвідує дитину, не цікавиться життям та розвитком дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує харчування та медичний огляд, не надає жодної матеріальної допомоги. Відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками, які не виконую протягом тривалого часу, та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Просив позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2024 р. у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 березня 2025 р. підготовче провадження у вказаній цивільній справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Нестеренко М.М. заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідачка [PERSON] рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області також була позбавлена батьківських прав відносно іншої своєї дитини, яка ще менша за віком та батьком якої являється її другий чоловік, яку вона також залишила цьому чоловіку на виховання, що, на думку представника, характеризує відповідачку як особу, що взагалі не цікавиться власними дітьми. Вказав, що мешкаючи у с-щі Брусилові, відповідачка жодного разу дочку не відвідувала ані дома, ані за місцем навчання, ніколи не цікавилась її життям та здоров`ям, виявляє обурливу байдужість до долі власної дитини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідними оголошеннями на офіційному сайті судової влади, про причини своєї неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,органу опіки та піклування Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання також не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленим та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ст. 157 ч. 2 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] є її батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 12). Згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2019 року у цивільній справі № 275/486/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 15). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирської області 01.07.2024 р. № 2751, [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає без реєстрації по [ADDRESS] та разом з ним проживає дочка [PERSON] , 2017 року народження (а.с. 7). Згідно характеристики, виданої старостою Брусилівського старостинського округу Брусилівської ТГ стосовно громадянина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] має статус внутрішньо переміщеної особи, фактично мешкає у с-щі Брусилів, працює в ТОВ «Брусилівські ковбаси», розлучений, самостійно виховує дочку [PERSON] , 2017 р.н., скарг та заяв відносно [PERSON] до Брусилівської селищної ради не надходило. Сусіди [PERSON] підтверджують позитивну поведінку останнього, характеризують його як доброго сусіда та турботливого батька. У відносинах з оточуючими чемний та вихований (а.с. 10). Згідно характеристики, виданої ТОВ «Брусилівські ковбаси» [PERSON] , останній працює в ТОВ «Брусилівські ковбаси» з 01.08.2022 року апаратником термічного оброблення м`ясопродуктів, виявив себе як дисциплінований, працьовитий, відповідальний працівник, який старанно виконує свої обов`язки, з колегами перебуває в дружніх стосунках, доброзичливий, стриманий, дисциплінарних стягнень не має (а.с. 9). Згідно характеристики здобувача освіти 1-А класу Брусилівського ліцею № 1 імені І.І. Огієнка, виданої директором Брусилівського ліцею № 1 імені І.І. Огієнка 20.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , навчається в 1-А класі, виявляє інтерес до навчання, старанно і зосереджено виконує навчальні завдання, співпрацює з іншими дітьми, проявляє самостійність у роботі, контролює та оцінює результати своєї роботи, до уроків приходить підготовлена. Доручення виконує добре при незначному контролі вчителя, до уроків готується самостійно, без нагадування, під час навчального процесу активна, товариська, не конфліктує, дружить з усіма однокласниками. Варя привчена до самообслуговування, робоче місце в неї в порядку, завжди має охайний вигляд та чистий одяг, забезпечена усім шкільним приладдям та речами, необхідними для навчання в ліцеї. Завжди приходить на навчання, бере активну участь у класних та позакласних заходах. З приводу навчання з вчителем контактує лише тато, [PERSON] . До ліцею дитину приводить і забирає тато (а.с. 13). Рішенням виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 21.10.2024 року № 2577 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] , 2016 р.н. (а.с. 16). При цьому з висновку виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] не проживає разом з дитиною та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо неї (а.с. 17-19). Крім того, судом встановлено, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.12.2024р. в цивільній справі № 275/830/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 69-73). Таким чином, аналізуючи наведені обставини та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітньої дитини, а також про її здоров`я, не приймає будь-якої участі в її утриманні та вихованні, тобто не виконує покладені на неї сімейним законодавством України обов`язки. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Крім того, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню власної дитини, позбавлення її батьківських прав, на думку суду, буде відповідати інтересам дитини, з огляду на що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Разом з тим, ч. 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на дитину у розмірі частини доходу (заробітку) відповідачки до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами дитини, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов`язання щодо утримання. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 157 ч. 2, 164 ч. 1 п. 2, 165, 166, 181, 182, 191 СК України та

Outcome: approved