Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

17 січня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Горбенко Вікторія Олександрівна до Первомайської міської ради Миколаївської області, [PERSON] , третя особа: Головне управляння Держгеокадастру в Миколаївській області, відповідно до якої позивач просить визнати за\~ [PERSON] \~право власності\~на земельну\~ділянку,\~що розташована\~за адресою\~: [ADDRESS] ,\~загальною площею\~0,0716\~га,\~цільове призначення:\~для обслуговування\~житлового будинку. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 23\~серпня 1996\~року між\~позивачем та\~ [PERSON] був\~укладений договір\~купівлі-продажу\~житлового будинку\~з надвірними\~спорудами по\~ [ADDRESS] ,\~посвідчений державним\~нотаріусом Першої\~Первомайської нотаріальної\~контори Миколаївської\~області та\~зареєстрований в\~реєстрі з\~№І-1938. Даний житловий\~будинок розташований\~на земельній\~ділянці площею\~0,0716\~га,\~яка на\~підставі рішення\~Виконавчого комітету\~Первомайської міської\~ради Миколаївської\~області №89\~від 26.04.1994\~року була\~передана у\~власність [PERSON] \~для обслуговування\~житлового будинку. Даний факт підтверджується Державним актом, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2304. Оскільки земельна ділянка на час укладення вищевказаного договору була у власності продавця, право власності на неї перейшло до покупця. Натомість позивач не здійснив дій з отримання правовстановлюючого документу на своє ім`я, а нині, у зв`язку зі зміною законодавчих положень, позбавлений можливості це зробити, тому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою. В зв`язку з викладеним, позивач змушений звернутися з вказаним позовом, оскільки реалізувати своє право як власник земельної ділянки він позбавлений можливості. Ухвалою від 05 лютого 2025 року заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 24 лютого 2025 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. В судове засідання\~позивач та представник позивача Горбенко В.О. не з`явились, в матеріалах справи наявна заява про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Магденко О.В. в судове засідання не з`явилась, через систему «Електронний суд» на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив; правом на відзив не скористався. Представник третьої особи Головне Управління Держгеокадастру в Миколаївській області через систему «Електронний суд» на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника. Враховуючи положення ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Першої Первомайської нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі з №І-1938. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради народних депутатів від 26.04.1994 року, власником земельної ділянки площею 0,0716 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Землю передано для обслуговування житлового будинку. Згідно ч.1\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності, визначено у частині першій\~статті 79 ЗК України, як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (ч.1\~ст.120 ЗК України). Встановлено, що при переході права власності на житловий будинок, питання щодо набуття позивачкою права власності на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку, не вирішувалось. Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом\~ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ч.1\~ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі, якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень\~ст. 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~ст. 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.1\~ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , набувши право власності на житловий будинок, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 серпня 1996 року, набув також і право власності на земельну ділянку площею 0,0716 га, для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved