Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. В позовній заяві позивачка вказує, що вона є членом БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДОПОМОГТИ УКРАЇНІ», яка надає допомогу, в тому числі, для переселенців з територій, на яких проводяться активні бойові дії, що пов`язані із відсіччю повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України. Так, у грудні 2023 року позивачка дізналася, що до керівника БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДОПОМОГТИ УКРАЇНІ» [PERSON] звернувся громадянин [PERSON] , який є керівником та засновником БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «МІЖНАРОДНИЙ ФОНД «ВІЛЬНА ДУША УКРАЇНИ», та повідомив, що може здійснити від організації Червоного хреста доставку\~для БЛАГОДІЙНОЇ\~ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ\~ФОНД «ДОПОМОГТИ\~УКРАЇНІ» продуктів\~харчування та\~речей вагою\~3,5\~тони для\~подальшої їх\~передачі переселенцям\~з територій,\~на яких\~проводяться активні\~бойові дії,\~що пов`язані\~із відсіччю\~повномасштабної збройної\~агресії Російської\~Федерації проти\~України.\~Однак,\~для цього\~необхідно здійснити\~фінансування доставки\~такого вантажу\~(оплату\~пального,\~послуг перевезення,\~тощо)\~у розмірі\~20000,00\~грн.\~Після цього\~у 30\~денний строк\~вищенаведений вантаж\~буде доставлений.\~Враховуючи,\~що БЛАГОДІЙНА\~ОРГАНІЗАЦІЯ «БЛАГОДІЙНИЙ\~ФОНД «ДОПОМОГТИ\~УКРАЇНІ» неодноразово\~співпрацювала з\~БЛАГОДІЙНОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ\~«МІЖНАРОДНИЙ ФОНД\~«ВІЛЬНА ДУША\~УКРАЇНИ» та\~з її\~керівником [PERSON] ,\~нею було\~вирішено,\~за погодженням\~із керівником\~БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ\~«БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД\~«ДОПОМОГТИ УКРАЇНІ»\~ [PERSON] ,\~здійснити фінансування\~доставки вищенаведеного\~вантажу.\~Відповідно з\~відповідачем було\~укладено усний\~договір щодо\~фінансування доставки\~вищенаведеного вантажу,\~за яким\~вищенаведений вантаж\~відповідачем було\~обіцяно доставити\~у 30\~денний строк\~з моменту\~здійснення нею\~фінансування доставки\~такого вантажу\~(оплату\~пального,\~послуг перевезення,\~тощо)\~у розмірі\~20000,00\~грн.\~28.12.2023\~року позивачкою\~на виконання\~вищенаведеного усного\~договору було\~перераховано відповідачу\~за наданими\~ним реквізитами\~особисті кошти\~у розмірі\~20000,00\~грн.,\~з яких\~99,50\~грн.\~комісія банку,\~згідно платіжної\~інструкції АТ\~«ПРИВАТБАНК» P24A2143159473D2867\~від 28.12.2023\~19:21.\~Дані особисті\~кошти позивачкою\~були перераховані\~виключно в\~якості фінансування\~доставки вищенаведеного\~вантажу та\~для інших\~цілей не\~призначалися. Однак, згодом від керівника БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДОПОМОГТИ УКРАЇНІ» [PERSON] позивачка дізналася, що відповідачем не було здійснено доставку вищенаведеного вантажу. При цьому, неодноразові звернення керівника БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДОПОМОГТИ УКРАЇНІ» [PERSON] до відповідача щодо повернення їй особистих її коштів, які нею були перераховані виключно в якості фінансування доставки вантажу, який доставлено не було, відповідачем були проігноровані. Так, 18.07.2024 року вона із керівником БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДОПОМОГТИ УКРАЇНІ» [PERSON] звернулися зі спільними претензіями до відповідача щодо повернення їй 20000,00 грн., з яких 99,50 грн. комісія банку, перерахованих згідно платіжної інструкції АТ «ПРИВАТБАНК» P24A2143159473D2867 від 28.12.2023 19:21 в якості фінансування доставки вищенаведеного вантажу, який доставлений не був. Відповідно до трекінгу АТ «УКРПОШТА» поштове відправлення №0420529053109 із претензією вих. №18/3 від 18.07.2024 було отримано відповідачем 26.07.2024 року. Однак, дана претензія була також відповідачем проігнорована. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року відкрито провадження по справі, з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Антохов Я.С. підтримав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Крім того, позивачка суду пояснила, що вона сама з Херсонської області. З початку військової агресії рф вона постійно надає матеріальну допомогу переселенцям з цієї території. Відповідач [PERSON] будучи повідомлений про розгляд справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України не з`явився в судове засідання, про причини своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав, а так само не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст.\~247\~ЦПК України здійснюється повне\~фіксування судового\~засідання за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу . Згідно довідки Відділу реєстрації Виконавчого комітету Томаківської селищної ради №175 від 05.11.2024 року громадянин [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації по заяві власника з 08.02.2023 року. Так, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з 2022 року є керівником БФ «ДОПОМОГТИ УКРАЇНІ». Позивачка також є членом цього фонду. Свідок познайомився із відповідачем у 2023 році. Відповідач допомагав переселенцям, надавав пайки. Відповідач запропонував свідку свою допомогу, а саме: доставити із Червого Хреста Чехії гуманітарний вантаж. Однак, відповідач пояснив, що у нього немає грошей на перевозку та відсутній транспортний засіб. Для вирішення цього питання відповідач попросив 20000 грн. Приблизно в грудні 2023 року позивачка запропонувала надати свої особисті кошти, т.я. фонд не мав таких грошей. Після чого грошові кошти в сумі 20000 грн. були перераховані позивачкою на банківську куртку відповідача. Відповідач підтвердив отримання цих грошей. Однак, з часу отримання грошей, він просто «морочить голову», а саме: то везе вантаж, то не везе, то застряг, то є проблеми з доставкою. Потім зовсім пропав. Крім того, свідок суду пояснив, що і він сам також надає допомогу переселенцям. Так, ним було продано особисте майно та отримані гроші були перераховані військовослужбовцям для придбання необхідного обладнання. Суд, заслухав пояснення позивачки, її представника, покази свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних с у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Так, статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України. Згідно ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до \~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1, 3\~ст.89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу, тобто виключне право оцінки доказів належить тільки суду, Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступні обставини. У позовній заяві позивачка вказує, що вона є членом БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ДОПОМОГТИ УКРАЇНІ», до якої у грудні 2023 року звернувся відповідач [PERSON] , як керівник та засновник БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «МІЖНАРОДНИЙ ФОНД «ВІЛЬНА ДУША УКРАЇНИ», з пропозицією здійснити від організації Червоного хреста доставку продуктів харчування та речей вагою 3,5 тони для подальшої їх передачі переселенцям з окупованих територій, за що попросив перерахувати йому витрати за перевезення в розмірі 20000,00 грн. На запит суду АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» було надано інформаційну довідку №КНО-07.8.5/3079БТ від 10.03.2025 року, згідно якої на ім`я громадянина [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] у гривні. В результаті аналізу операцій, здійснених по даній карті за 28.12.2023 рік була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 19900,50 грн. Відповідно до копії платіжного інструкції Р24А2143159473D2867 від 28.12.2023 року підтверджено перерахування коштів на рахунок отримувача [NUMBER] в сумі 20000 грн., з яких 99,50 грн. складає комісія. Відповідно до копії претензії на ім`я громадянина [PERSON] № 18/3 від 18.07.2024 року, громадянка [PERSON] просить повернути їй 20000 грн. Відповідно до інформації трекінгу АТ «УКРПОШТА» за № 0420529053109 дана претензія отримана особисто 26.07.2024 року в с-щі Томаківка (а.с.12-16). Відповідно до копії претензії на ім`я громадянина [PERSON] №18/1 від 18.07.2024 року, громадянка [PERSON] просить повернути їй 20000 грн. Відповідно до копії квитанції АТ «УКРПОШТА» від 19.07.2024 року про направлення з рекомендованим повідомленням (а.с.17-20). Відповідно до копії претензії на ім`я громадянина [PERSON] № 18/2 від 18.07.2024 року, громадянка [PERSON] просить повернути їй 20000 грн. Відповідно до копії квитанції АТ «УКРПОШТА» від 19.07.2024 року про направлення з рекомендованим повідомленням (а.с.21-24). Відповідно до копії претензії на ім`я громадянина [PERSON] № 18/4 від 18.07.2024 року, громадянка [PERSON] просить повернути їй 20000 грн. Відповідно до копії квитанції АТ «УКРПОШТА» від 19.07.2024 року про направлення з рекомендованим повідомленням (а.с.25-28). Згідно з ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. В даному випадку майном є грошові кошти, які були отримані відповідачем в результаті перерахування їх позивачем на банківський рахунок відповідача. Оскільки між сторонами відсутні зобов`язальні або деліктні правовідносини, отримані відповідачем кошти набуті ним без достатніх на те правових підстав. Відповідно до ст.\~1213\~ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Верховний Суд у своїй постанові від 17 квітня 2024 року по справі № 127/12240/22 дійшов до висновку, що безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Згідно ст. 1215 ЦК України передбачено винятки щодо повернення безпідставно набутого майна, так в частині першій цієї статті вказано, що не підлягає поверненню безпідставно набуті:заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із правила щодо повернення безпідставно набутого майна: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Оскільки позивачкою доведено, що кошти сплачені нею безпідставно 28.12.2023 року (не укладеного письмового договору на поставку продуктів харчування та речей вагою 3,5 тонни), то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 20 000 грн., з яких 99,50 грн. комісія банку. При цьому, суд вважає, що позивач довів обставини з якими закон пов`язує можливість стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів, оскільки було доведено наявність перерахування коштів в сумі 20000 грн., з яких 99,50 грн. комісія банку, тому відповідно до вимог ст.1215 ЦК України підлягають поверненню. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви про повернення безпідставно набутих коштів в розмірі 20000 грн. Згідно копії квитанції від 04.10.2024 року позивачка сплатила судовій збір в розмірі 1211 грн.20 коп. Згідно копії квитанції від 04.10.2024 року позивачка сплатила судові витрати про забезпечення доказів в розмірі 605 грн.60 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved