Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Представник позивачки 17.01.2025 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення ним навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.12.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначено з матір`ю. Відповідач, згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03.07.2019, сплачував аліменти на неповнолітніх дітей, але [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років і виплата аліментів більше не проводиться. Однак [PERSON] продовжує навчання та перебуває на утриманні матері. Зазначає, що мати [PERSON] хоч і працює, але потрібно оплачувати значну суму коштів за оренду житла, змінний одяг та продукти харчування. У зв`язку з продовженням навчання у професійному коледжі [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Вказує, що відповідач перебуває на службі у Збройних Силах України, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання старшого сина. Представник позивачки подала заяву в якій просила провести розгляд справи в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач повторно не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.12.2020 №285/3655/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Вказане рішення набрало законної сили 12.01.2021. [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання у Професійно-технічному училищі І ступеня в Кобліні Польща. Термін навчання з 01.09.2022 до дня складання іспиту ремісника, але не пізніше 31.08.2025, що підтверджується довідкою та трудовим договором з метою професійної підготовки (а.с.18, 20, переклад з польської мови на українську мову). Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх доньку (сина) до закінчення навчання. Дані обов`язки регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, даних у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до ст.ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Згідно сповіщення сім`ї №22, [PERSON] , зник безвісти 13.01.2025 під час виконання службових обов`язків, внаслідок влучання ударним дроном по машині біля н.п. Времівка Волноваського району Донецької області. Пунктом 4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» встановлено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. В даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. N 884. Згідно п.3 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Пунктом 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Відповідно до п. 7 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Згідно п. 6 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Враховуючи те, що син відповідача є повнолітнім, однак продовжує навчання в Професійно-технічному училищі, потребує матеріальної допомоги, а відповідачу як військовослужбовцю зберігається виплата грошового забезпечення, рахуючись зниклим безвісти, суд приходить до висновку, що вимоги представника позивача про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням повнолітньої сина відповідача є обґрунтованими й підлягають стягненню у заявленому ним розмірі. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 17.01.2025. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а його позов було задоволено, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved