Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

В провадженні Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом акціонерного товариства "ПРАВЕКС -БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. \~ \~ \~ \~ Позивач\~просить суд\~постановити рішення,\~яким стягнути [PERSON] на користь AT «Правекс- Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 361RPUA203530001 від 18.12.2020 року в розмірі 82881 грн. 77 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 66006,92 грн., заборгованості за відсотками - 16874,85 гривень, та стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Просять суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Згідно розпорядження заступника керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Інни Подгородньої № 549/24 від 24.12.2024 року, у зв`язку з Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.12.2024 року № 3509/0/15-24, яким суддю [PERSON] звільнено з посади судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, канцелярії суду здійснити повторний автоматизований перерозподіл даної цивільної справи відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2024\~ року, справу передано для розгляду судді Гайтко Л.А., та ухвалою суду від 27.12.2025 року прийнято до свого провадження. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідач [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін повідомлявся судом належним чином, що підтверджується документально, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 361RPUA203530001. Своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами кредитного договору Кредитор надав кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування Позичальнику кредит у розмірі 100 000,00 (сто двадцять одна тисяча грн. 00 коп.) грн., Позичальник зобов`язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням, повернути (погасити) кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі на умовах встановлених в кредитному договорі. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, а також зобов`язання є договори та інші правочини, що передбачено ст. 11 та ст. 626 Цивільного кодексу України. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 9 ЗУ «Про споживне кредитування», Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 11.3 Загальної частини Кредитного договору, діє від дня його підписання до повного виконання зобов`язання за цим договором. Відповідно до п. 3 особливої частини другого Кредитного договору, Банк видає Позичальнику Кредит на строк до 17.12.2023 року. Відповідно до п. 2 особливої частини Кредитний Договір, цільове призначення (мета) кредиту на споживчі цілі. Відповідно до п.п 4.1 Кредитного Договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, зазначений у п. 5 особливої частини договору, а саме: [NUMBER] . Відповідно до п. 4 особливої частини Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за фіксованою процентною ставкою 13,99%, а в разі настання відкладальної обставини, передбаченої у п. 1.7 Загальної частини Договору у розмірі 24,99%. Пунктом 3.1 Особливої частини другого Кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, втому числі сплати процентів до 18 числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.2 ЗАГАЛЬНОЇ ЧАСТИНИ Кредитного Договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом щомісяця в строки, вказані в п. 3.1. ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ Кредитного Договору, шляхом внесення грошових коштів, вказаних у колонці «Погашення основної суми кредиту» Графіку платежів за Договором, що вказаний у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №1 до даного Договору), а також в дату повернення Кредиту, зазначену в п.3 ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ кредитного Договору, на поточний рахунок Позичальника, зазначений в п.5 ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ кредитного Договору, та доручає Банку здійснювати договірне списання відповідної суми грошових коштів, вказаних у колонці «Погашення основної суми кредиту» Графіку платежів за Договором, що вказаний у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №1 до даного Договору), з зазначеного поточного рахунку Позичальника в рахунок погашення заборгованості За Кредитом (договірне списання). Відповідно до п.п 4.10 загальної частини Кредитного договору, проценти нараховуються Банком протягом строку на який надається Кредит. Відповідно до п.п. 4.11 загальної частини Кредитного Договору, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, протягом Процентного періоду зазначеного в пп. 4.1 особливої частини кредитного договору. Нарахування процентів здійснюється із застосуванням методу «факт/факт» (фактична кількість днів у процентному періоді та фактична кількість днів у році). Відповідно до п.п. 4.2 Загальної частини Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за Кредитом щомісяця в строки, вказані в п 3.1 особливої частини, тобто 18 числа кожного місяця. Погашення відбувається шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок Позичальника (зазначений в п. 5 особливої частини Кредитного договору), вказаних в колонці «Погашення заборгованості» графіку платежів за договором, що вказаний в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту згідо додатку № 1 до даного договору. Відповідно до додатку № 1 до договору кредиту № 361RPUA203530001 від 18.12.2020 р Таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту - 48 місяців, загальна вартість кредиту - 150 626,70 гривень, щомісячний платіж Позичальника становить 3 942,62 грн гривень, крім останнього який складає 3 942,62 гривень. Згідно із п.п. 6.1.2 загальної частини Кредитного договору, Банк при настанні подій, зазначених у п. 9.1 загальної частини Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором. Відповідно до п. 9.1 загальної частини Кредитного договору, Банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за Кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за Кредитом, що залишилась, належних процентів, пені та інших платежів та відшкодування завданих Банку збитків у разі настання будь-якої з подій зазначених в цьому пункті Договору, які Сторони домовились вважати суттєвим порушенням умов цього договору. Відповідно до п.п. 9.1.1 Загальної частини Кредитного договору, у разі невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому Договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань (з затриманням строків платежів, які встановлені п.п. 4.2., 4.3., даного Договору більше, ніж на один календарний місяць. Відповідно до п. 9.3. Загальної частини Кредитного Договору, сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у даному Договорі строк (щодо 30 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення/Вимоги Банку) починає відраховуватися з дати вручення Позичальнику поштового відправлення, яка зазначена в повідомленні про вручення поштового відправлення, або з дати, зазначеної на Вимозі позичальником при отриманні зазначеної Вимоги особисто. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити Вимогу Позичальнику через відсутність за місцем проживання вказаної особи, через його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання Позичальника або інших причин, Вимога вважається врученою Позичальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Крім того, пунктом 6.1.10 Загальної частини Кредитного Договору передбачено, що в разі прострочення Позичальником строку повернення будь-якої частини Кредиту та/ або сплати процентів за його користування, не пізніше ніж через сім робочих днів після виникнення такого прострочення, надати Банку документи, що підтверджують фінансовий стан Позичальника або документи, що підтверджують причини, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань Позичальника за Договором. Станом на день подачі позовної заяви до суду дані документи не надані Позичальником до Банку. Відповідно до п. 3.1. Загальної частини Кредитного Договору, при непогашені заборгованості Позичальника перед Банком в повному обсязі Банк звертає стягнення на майно та кошти Позичальника, відповідно до діючого законодавства. Згідно п. 10.1.1. Загальної частини Кредитного Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником умов даного Договору, він зобов`язаний відшкодувати Банку заподіяні збитки. Завдані збитки Позичальник зобов`язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. На виконання умов Кредитного договору № 361RPUA203530001 Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. За заявою позичальника від 18.12.2020 р до AT «Правекс Банк» надав грошові кошти на рахунок № [NUMBER] . Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 361RPUA203530001 від 18.12.2020 року станом на 14.02.2024 року заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить у розмірі 82881,77 грн., та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 66006,92 грн., заборгованості за відсотками - 16874,85 гривень. Розрахунок заборгованості є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником Банку у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості. Відповідно до Постанови Вінницького апеляційного суду від 15.09.2021 р. по справі №136/1241/20, виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 р. по справі № 278/2177/15-ц, наявні 2 правові висновки колегії суддів зокрема, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 77, 78 ЦПК України. А також, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року по справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 року по справі № 760/7792/14-ц. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що у сторони, яка порушила зобов`язання існує юридичний обов`язок припинити порушення та відшкодувати його наслідки таким чином, щоб, наскільки це можливо, відновити ситуацію, яка існувала до порушення (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції». Крім того має існувати чіткий причинно-наслідковий зв`язок між матеріальною шкодою, яка вимагається заявником, і порушенням Конвенції (див. рішення у справі «Куріч та інші проти Словенії». Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. У статті 1073 ЦК України, визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушений банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передба чених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. \~ Неналежним\~переказом для\~цілей цього\~Закону вважається\~рух певної\~суми коштів,\~внаслідок якого\~з вини\~ініціатора переказу,\~який не\~є платником,\~відбувається її\~списання з\~рахунка неналежного\~платника та/або\~зарахування на\~рахунок неналежного\~отримувача чи\~видача йому\~суми переказу\~в готівковій\~чи майновій\~формі.\~Неналежним платником\~є особа,\~з рахунка\~якої помилково\~або неправомірно\~переказана сума\~коштів,\~а неналежним\~отримувачем -\~особа,\~якій без\~законних підстав\~зарахована сума\~переказу на\~її рахунок\~або видана\~їй у\~готівковій формі. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Оскільки відповідач в установлений договором строк не сплатив суму кредиту, проценти за користування кредитом, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, усі ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved