Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

І. Зміст спору Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати батьківство померлого [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] уродженця м. Горохів Луцького району Волинської області, а також внести зміни в актовий запис № 62 від 04.05.2023 р про народження [PERSON] , вказавши відомості про батька дитини замість « [PERSON] » - « [PERSON] » та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після знайомства з часом між [PERSON] та [PERSON] склались стосунки, притаманні подружжю. [INFO] у них народилась спільна дитина - [PERSON] . На момент народження дитини, [PERSON] перебував в зоні бойових дій на захисті Батьківщини, тому бачив дитину лише віддалено по фотознімках та на відео. Після народження спільної дитини [PERSON] визнавав факт батьківства, допомагав матеріально [PERSON] (в користь дитини) на придбання продуктів харчування для дитини, одягу та засобів гігієни. [INFO] внаслідок важкого поранення під час захисту Батьківщини [PERSON] загинув на території Луганської області. Після загибелі [PERSON] позивачка тривалий час спілкувалась з матір`ю [PERSON] - [PERSON] , яка спочатку раділа внуку, зазначала про схожість із загиблим [PERSON] , проте важко переживала смерть свого сина. Згодом [PERSON] відмовилася визнавати [PERSON] сином [PERSON] , що на думку сторони позивача, пов`язане з метою недопущення забезпечення прав дитини на спадкування та виплати компенсації за загибель батька. Цивільні права [PERSON] , на думку сторони позивача, можливо захистити лише в такий спосіб, оскільки звертаючись до державних органів з адвокатськими запитами про надання необхідної інформації, необхідної для звернення в порядку спадкування - неможливо, не встановивши при цьому факту батьківства [PERSON] над малолітнім сином [PERSON] . У зв`язку з такими обставинами позивачка змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. ІІ. Позиція учасників процесу Учасники справи в судове засідання, призначене на 01.04.2025 не з`явилися. У матеріалах справи міститься заяви позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] про здійснення розгляду справи без їхньої участі, підтримання позовних вимог з мотивів, викладених у позовній заяві та прохання такі задовольнити. У матеріалах справи також містяться заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] про здійснення розгляду справи без їхньої участі, визнання позову у повному обсязі та відсутність заперечень щодо задоволення такого. Представник третьої особи -відділу Горохівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. 31.03.2025 від начальника відділу Горохівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новосад С. надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без участі представника та відсутність заперечень щодо ухвалення рішення у справі. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 03.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.07.2024 у справі № 155/459/24 призначено судово-біологічну молекулярно-генетичну експертизу методом ДНК аналізу, провадження у даній справі зупинено. Ухвалою суду від 10.09.2024 понволено провадження у справі та призначено підготовче засідання для вирішення клопотання експерта. 18.09.2024 вирішено клопотання експерта - уточнено поставлене перед експертом запитання та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. 17.02.2025 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 04.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Всі учасники справи скористалися наданим їм правом та заявили клопотання про здійснення розгляду цієї цивільної справи без їхньої участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05.05.2023 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00039549752 від 05.05.2023 року слідує, що державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.05.2023 Іваничівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 54 (а. с. 143). Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/103-24/10031-БД від 05.02.2025 року встановлено генетичні ознаки Y-хромосоми зразків букального епітелію [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Генетичні ознаки Y-хромосоми зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] збігаються з генетичними ознаками Y-хромосоми зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] , що свідчить про біологічну спорідненість по чоловічій лінії між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 121-125). V. Застосоване судом законодавство Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до положень статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135цього Кодексу. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Так, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 08.03.2023р., винесеної за результатом розгляду справі № 205/5698/21, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Як встановлено судом, на момент народження [PERSON] , а саме - [INFO] , батьки дитини у шлюбі не перебували. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (справа Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) вказано, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судовою молекулярно-генетичною експертизою встановлено біологічну спорідненість по чоловічій лінії між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved