Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач ОСББ «ЛЖ-7» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за членськими внесками на утримання будинку та прибудинкової території, в обґрунтування позову вказавши наступне. Співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на загальних зборах 06.02.2021 року було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛЖ-7». На підставі затверджених загальними зборами співвласників ОСББ «ЛЖ-7» тарифів, відповідачу, яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , здійснювалися нарахування зі сплати внесків по оплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території на відповідний особовий рахунок, проте, відповідач ухиляється від їх сплати, у зв`язку із чим, утворилася заборгованість в розмірі 3\~216, 48 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 3\~216, 48 грн., разом з цим стягнути 3% річних розміром 48,00 грн. та витрат від інфляції у розмірі 238,14 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3\~028,00 грн. Ухвалою суду від 10.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. 10.03.2025 року від представника позивача надійшла про розгляд справи за її відсутності, за змістом якої, представник позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подавала. У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою:\~ [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛЖ-7», на підставі протоколу № 1 установчих зборів від 06.02.2021 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.03.2021 року. Відповідач [PERSON] є співвласником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛЖ-7» та власником квартири [ADDRESS] (згідно з витягом з Державного реєстру речових прав) №384163618 від 24.06.2024 року). На загальних зборах співвласників об`єднання від 21 березня 2021 року, оформленим протоколом № 1, були встановлені та затверджені внески на обслуговування будинку у сумі 6,00 грн за 1 кв.м площі жилих та нежилих приміщень та затвердження кошторису на 2021 рік. Також згідно чинного законодавства та Статуту ОСББ «ЛЖ-7» були проведенні загальні збори 27 листопада 2021 року, оформлені протоколом № 2 відповідно до яких були затверджені внески на управління та утримання будинку у сумі 8,00 грн. для жилих та нежитлових приміщень з 01 березня 2022 року, але з початком повномасштабного вторгнення, відповідно до протоколу № 4 засідання членів правління ОСББ «ЛЖ-7» від 23 березня 2022 року було відтерміновано рішення загальних зборів від 27 листопада 2021 року. 03 березня 2024 року були проведенні загальні збори, оформлені протокол № 5 загальних зборів співвласників ОССБ «ЛЖ-7» щодо доцільності повернення рішення загальних зборів від 27 листопада 2021 року, оформлене протокол № 2 - встановити суму членських внесків 8,00 грн. за кв.м. з 01 березня 2024 року. Крім того, до матеріалів справи долучено розмір внесків ОСББ «ЛЖ-7» за період з 01 квітня 2024, затверджений на загальних зборах від 03.03.2024. У зв`язку з невиконанням зобов`язань, відповідач має заборгованість за вищезазначеною адресою за період з 01 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року зі сплати внесків, за встановленими тарифами (у сумі 8,00 грн. за 1 кв.м площі жилих та нежилих приміщень за затвердженим кошторисом на 2024), у загальному розмірі 3216,48 грн., в підтвердження чого позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків. Позивач направив відповідачу повідомлення та Акт № 2 від 10.01.2025 щодо наявної заборгованості, які були надіслані поштою, що підтверджується фіскальним чеком від 12.01.2025. Вимога позивача про погашення зазначеної заборгованості залишена відповідачем без задоволення. Згідно з наданого розрахунку станом на 31.01.2025 [PERSON] має заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території загальним розміром 3502,62 грн., з якої: 3216,48 грн. сума основного боргу; 238,14 грн. витрати на інфляцію; 48,00 грн. 3% річних за період з 01 серпня 2024 по 31 січня 2025. Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації. Частиною 4 цього Закону передбачено, що основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. За змістом ст. 10 Закону - вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке є обов`язковим для всіх співвласників і може бути оскаржене в судовому порядку. Згідно з ч. 5, ч. 8 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 17 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (ч.6 ст.13 зазначеного Закону). Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири і у свою чергу співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Прийняті загальними зборами ОСББ рішення щодо затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території не визнані незаконними та скасовані, тобто, ці рішення є чинними і відповідачі як співвласники спільного майна ОСББ зобов`язані їх виконувати. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості по отриманим послугам, які було надано позивачем, відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати внесків є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 3 216,48 грн. Щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне. Позивачем нараховано на суму заборгованості станом на січень 2025 інфляційні втрати в розмірі 238,14 грн. та три проценти річних в розмірі 48,00 грн. за період з 01.08.2024 по 31.01.2025. За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Разом з цим, ст. 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Надалі відповідними нормативно-правовими актами воєнний стан продовжувався та він продовжує діяти і на цей час. Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (із відповідними змінами) визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань,\~процентів річних,\~нарахованих на\~заборгованість,\~утворену за\~несвоєчасне та/або\~неповне внесення\~плати за\~житлово-комунальні\~послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджені Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Наказом Міністерства розвитку громад на територій України від 28.02.2025 № 376, Запорізьку міську територіальну громаду включено до переліку територій можливих бойових дій з 01 лютого 2023 року. За наведеного вбачається, що з 24.02.2022 заборонено стягувати інфляційні нарахування та проценти річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що інфляційні витрати та 3 % річних нараховані за період з 01.08.2024 року по 31.01.2025 року, тобто нараховані після набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги щодо стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за період з 01.08.2024 року по 31.01.2025 року у даній справі, не підлягають задоволенню. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial