Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

у листопаді 2024 року позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.06.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Z62.00612.004058181, згідно якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 57 369,00 грн, строком на 30 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23 у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників, відповідно до яких ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 85 459,79 грн, з яких: 31 227,32 грн - заборгованість за основним боргом; 14 290,18 грн - заборгованість за відсотками; 39 942,29 грн - заборгованість за іншими процентними платежами. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором в заявленому розмірі, яку позивач просить з стягнути з відповідача та судові витрати по справі. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 20.12.2024 року, після передачі вказаної справи за підсудністю із Святошинського районного суду м. Києва, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву. Відповідач відзиву на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Судова повістка, направлена судом по місцю реєстрації останнього, повернулася до суду без вручення. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 26.06.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № Z62.00612.004058181 (а.с. 11-14). Відповідно до умов вказаного Договору банк надає відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 57 369,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору (п. 1.1.). Відповідно до п. 1.2. цього Договору банк надає кредит у день підписання договору строком на 30 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5 % - маржа банку (п. 1.3. Договору). Станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 9,5 %, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15 % (п. 1.4. Договору). Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики (п. 1.8. Договору). Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок позичальника, як страхувальника та застрахованої особи, договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку: переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку (п. 1.12 Договору). Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 30 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів (п. 2.1. Договору). [PERSON] власноруч підписав Заяву-анкету до кредитного договору № Z62.00612.004058181 від 26.06.2018 року (а.с. 15), Паспорт споживчого кредиту, додаток до паспорту графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с. 16-18), Згоду про акцепт на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису уповноваженої особи страховика та відтиску печатки страховика від 26.06.2018 року (а.с. 19). Відповідно до Паспорта споживчого кредиту: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 57 369,00 грн; строк кредитування - 30 місяців; мета отримання кредиту - поточні потреби; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; процента ставка 15 % річних; тип процентної ставки змінювана, плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,50 % щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом 59 290,70 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 109 176,79 грн; реальна річна процентна ставка - 99,14970399 % річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 15 %. 26.06.2018 року АТ «Ідея Банк» перерахувало [PERSON] в рахунок договору кредиту № Z62.00612.004058181 від 26.06.2018 року 49 886,09 грн та страховий платіж в сумі 7 482,91 грн, що підтверджується копіями ордерів-розпорядження № 1, № 2 від 26.06.2018 року (а.с. 21). Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 26.06.2018 року по 25.07.2023 року прослідковується, що відповідачу було видано кредитні кошти, а також факти їх використання [PERSON] . Із виписки також вбачається, що відповідач користувалася ними, а також частково сплачував заборгованість за Договором (а.с. 26-29). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за Кредитним договором № Z62.00612.004058181 від 26.06.2018 року станом на 25.07.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» становить 85 459,79 грн, з яких: 31 227,32 грн - заборгованість за основним боргом; 14 290,18 грн - заборгованість за відсотками; 39 942,29 грн - заборгованість за іншими процентними платежами (а.с. 25). Відповідачем не надано доказів на спростування вище наведеної інформації та обставин на підтвердження факту повного виконання умов договору і повернення кредиту. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуває права вимоги від АТ «Ідея Банк» та сплачує АТ «Ідея Банк» за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору (а.с. 30-34). Відповідно до платіжної інструкції № 9217 від 26.07.2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» проведено оплату на рахунок АТ «Ідея Банк» у розмірі 11 963 508,00 грн за Договором факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року (а.с .44). Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 року змінено назву з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с. 45). За даними витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредиту № Z62.00612.004058181 від 26.06.2018 року на загальну суму заборгованості в розмірі 85 459,79 грн (а.с. 43). За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Свеа Фінанс». Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена ст.204 ЦК України, також не спростована. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту та добровільного страхування життя, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема, умови договору страхування та кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З наявних доказів у матеріалах справи встановлено, що 26.06.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № Z62.00612.004058181. Позивачем доведено, що первісний кредитор взяті на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі шляхом нарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, який користувався кредитними коштами, про що свідчить виписка. Станом на 25.07.2023 року заборгованість відповідача становить 85 459,79 грн та є не погашена на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується довідкою-розрахунком суми заборгованості, а тому є всі підстави для задоволення позову. Підписавши проаналізований вище кредитний договір, відповідач відповідно до вимог ст. ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 02.12.2020 року в справі № 284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Суд бере до уваги, що має місце належним чином підтверджене відступлення права вимоги на користь ТОВ «Свеа Фінанс» відповідно до укладеного Договору № 01.02-31/23 між АТ «Ідея Банк » та ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитними договорами до позичальників, зокрема й за Договором № Z62.00612.004058181. Суд бере до уваги, що на підставі рішення «Свеа Економі Кіпр Лімітед» єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 року змінено назву на ТОВ «Свеа Фінанс». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Свеа Фінанс» не повернуто, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов переконання, що ТОВ «Свеа Фінанс» має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, оскільки фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку ТОВ «Свеа Фінанс» не повернуто, право ТОВ «Свеа Фінанс» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 80 від 15.11.2024 року (а.с. 10), які підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved