Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] (далі заявник), звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив: - встановити факт постійного проживання заявника разом з його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у період з 2005 року, і на час відкриття спадщини, по день смерті батька [INFO] , де він залишився проживати по даний час. Заявник обґрунтовує свою заяву тим, після смерті його батька [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина за заповітом у вигляді квартири по [ADDRESS] , де вони з батьком разом проживали. Оскільки, заявник протягом шести місяців, з моменту відкриття спадщини, не подав нотаріусу заяву про її прийняття, а тому йому слід довести, що спадщину батька він прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час її відкриття. Ухвалою суду від 11.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в окремому провадженні з викликом учасників справи, а заінтересованій особі визначено строк для подання відзиву. Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, але представник, у письмовій заяві не заперечував щодо задоволення вимоги і просив про розгляд справи без його участі. У судове засідання заявник та його представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, заяву просили задовольнити. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки необхідний для оформлення спадщини батька, а підтвердження того, що заявник прийняв спадщину свого батька, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, дозволить оформити спадщину до складу якої увійде квартира, що належала батьку заявника. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Проте, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що заявник доводиться сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 22.11.1968. [INFO] матір заявника [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.1998. Згідно заповіту серії ВМО №551808 від 20.10.2009 [PERSON] заповів все своє майно своєму синові, тобто, заявнику. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер батько заявника [PERSON] , та після його смерті відкрилася спадщина за заповітом у вигляді квартири по [ADDRESS] , де заявник з батьком разом проживали. Судом встановлено, що в даному випадку, визначені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини, підтверджуються належними та допустимими доказами, оскільки згідно акту, складеного комісією в складі депутата Липовецької селищної ради та сусідів від 19.09.2024 вбачається, що заявник лише один проживав без реєстрації разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] у період з 2005 року та до смерті батька [INFO] , і залишився там проживати. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що заявлена вимога: встановити факт постійного проживання заявника разом з його батьком [PERSON] по [ADDRESS] , у період з 2005 року та до смерті батька [INFO] , де і залишився там проживати по даний час, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved