Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

20.02.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. через систему Електронний Суд звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024 у розмірі 15200 грн та суму сплаченого судового збору у ромірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] 28.05.2024 укладено кредитний договір (оферту) №28.05.2024-100000201. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.05.2024, строком на 98 днів за процентною ставкою 1,5% за один день користування кредитом (фіксована). Відповідно до договору від 28.05.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 5000 грн строком на 98 днів, а [PERSON] 28.05.2024 отримано кредитні кошти у вказаному розмірі. Отже, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 02.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі 15200 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн, заборгованості по процентам в розмірі 7350 грн, заборгованості по комісії в розмірі 350 грн, заборгованості по неустойці в розмірі 2500 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Ухвалою судді від 21.02.2025 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 01.04.2025 у задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України відмовлено. Витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. докази сплати [PERSON] заборгованості за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024. Ухвалою суду від 14.04.2025 у задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шабатин Н.А. про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України відмовлено. У зазначений відповідачці строк в ухвалі від 21.02.2025 про відкриття провадження у справі, остання не надала суду відзив на позовну заяву, у судове засідання не з`явилася повторно. Зі згоди представника позивача, яка у позовній заяві вказала, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 28.05.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), заявки від 28.05.2024, які підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е847», укладено кредитний договір №28.05.2024-100000201. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п.3.1 пропозиції). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 пропозиції). Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 Заявки кредитного договору №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024 (кредитної лінії), дата надання/видачі кредиту - 28.05.2024, сума кредиту - 5000 грн, строк на який надається кредит - 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 02.09.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі - «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшений в односторонньому порядку. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,13% = (5554.55 / 5000) / 98*100%. Проценти (економічна сутність - плата за користування кредитом) розраховується шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку (п.п.5, 6, 7 Заявки). Пунктом 8 договору визначено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі - «Комісія», економічна сутність - плата за надання кредиту) - 7% від суми кредиту та дорівнює 350 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 5000 грн підтверджено квитанцією сервісу LiqPay, платіж 2468045433 від 28.05.2024 на платіжну карту VISA [NUMBER], призначення платежу: видача за договором кредиту №28.05.2024-100000201. Згідно із наданою ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024, заборгованість [PERSON] складається із 5000 грн основного боргу, 7350 грн процентів за період з 31.05.2024 по 02.09.2024, 350 грн комісії, 2500 грн неустойки, а всього - 15200 грн. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч.4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було укладено кредитний договір №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» надало відповідачці кошти в сумі 5000 грн строком на 98 днів, тобто до 02.09.2024, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити проценти за користування ними, розмір яких визначений договором. У підписаному відповідачкою кредитному договорі №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Разом з тим, відповідно до квитанції АТ «А-БАНК» №7245-2836-5741-6307 від 07.03.2025, долученої позивачем до матеріалів справи, встановлено, що 07.03.2025 відповідачкою [PERSON] сплачено 10000 грн заборгованості за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024, тобто вже після пред`явлення позову і відкриття провадження у справі. Окрім цього, 07.03.2025 ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» на підставі наданих відповідачкою документів вжито заходів, спрямованих на виконання пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та проведено списання процентів по кредитному договору №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024. Таким чином, враховуючи, що станом на дату винесення рішення у справі заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором №28.05.2024-100000201 від 28.05.2024 відсутня, про що зазначає представник позивача у поданих заявах від 13.03.2025 та 07.04.2025 про закриття провадження у справі, суд вважає, що позов ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» є безпідставним, відтак, у задоволенні такого слід відмовити. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed