Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

20.03.2025 представник позивача Потапенко С.А. подав до суду заяву, в якій просить долучити до матеріалів справи № 357/12540/24 заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами понесених судових витрат, ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 14 000,00 грн. Представник позивача Потапенко С.А. в судовому засіданні підтримав заяву, зазначивши, що розмір витрат на правничу допомогу є реальним та розумним, в першій заяві по суті позивач\~ зазначав орієнтовний розмір таких витрат в 20 000 грн. В зв`язку з поведінкою відповідача, яка приховала документи та заперечувала добровільно, в позасудовому порядку\~ поділити майно, позивач вимушений був додатково збирати документи, щоб звернутися до суду. Відповідач в судове засідання не з`явилась, 24.03.2025 представник відповідача Семенюта Р.А. сформував через систему «Електронний суд» заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Вказана заява мотивована тим, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, у розмірі 14 000 грн., є не співмірним, завищеним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а тому, на думку представника відповідача,\~ співмірним розміром витрат\~ позивача на правову допомогу в даній справі\~ буде\~ 3000 грн. Представник відповідача в заяві про зменшення судових витрат зазначив, що відповідач повністю визнала позов, це вказує на те, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу часу, який зазначений адвокатом в акті надання правничої (правової) допомоги. Судові засідання по справі фактично не відбувалися, рішення по справі судом ухвалено за відсутності сторін. Представник відповідача вказує, що заявлений розмір витрат у сумі 14 000,00 грн. не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, та стягнення з відповідача заявленого розміру судових витрат буде становити для [PERSON] надмірний майновий тягар, про що надано довідку про її\~ доходи. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що рішенням суду від 17.03.2025, задоволено позовні вимоги [PERSON] , розірвано шлюб між\~ [PERSON] та [PERSON] , визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі 1211,20 грн. Зазначене судове рішення не набрало законної сили. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно положень ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: договір № 74/07-2024 про надання правової (правничої) допомоги, укладений 23.07.2024 між адвокатським бюро «Потапенко С.А.» та [PERSON] (а.с. 75-76). У додатку до договору № 74/07-2024, сторони домовились, що гонорар за надання послуг (правової допомоги), передбачених договором обчислюється у формі погодинної оплати праці, та робота однієї години Адвокатського бюро становить 1 000,00 грн. Згідно з актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 56 від 20.03.2025, АБ «Потапенка С,А.» надало правничу допомогу [PERSON] , зокрема виконавцем були виконані роботи: підготовка адвокатського запиту та отримання відповіді на нього (2000, грн); аналіз практики Верховного суду (1000,00 грн), збір документів і складання позовної заяви (7000,00 грн); участь в судовому засіданні (1000,00 грн); збір документів, що підтверджують судові витрати понесені позивачем на правову допомогу (1000,00 грн); складання заяви про ухвалення додаткового рішення (2000,00 грн). Отже, розмір витрат на правову допомогу, який обумовлений сторонами склав 14 000 гривень. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial