Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 09 жовтня 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому позивач просить стягнути заборгованість за спожиту енергію у розмірі 39 264 грн. 99 коп., з яких: - суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 39 085 грн. 84 коп. за період з 01 січня 2019 р. по 02 квітень 2024 р.; - 3 % річних в розмірі 90 грн. 82 коп.; - інфляційних витрат в розмірі 88 грн. 33 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що Постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 № 429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у відповідності із Законом України „Про ринок електричної енергії та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Споживач електроенергії [PERSON] , в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги та приєднався до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та оплатою частини боргу. За адресою споживання електричної енергії: [ADDRESS] присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z590684263973 та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 вересня 2024 р. за адресою: [ADDRESS] власником є [PERSON] . Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, зокрема з січня 2019 р. по квітень 2024 р. включно, постачав електричну енергію, що підтверджується даними адміністратора комерційного обліку АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» . Відтак, позивачем було отримано обсяги розподіленої електричної енергії від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» по коду точки комерційного обліку 62Z590684263973 споживача за адресою: [ADDRESS] . За даними ОСР було спожито по приладу обліку за період з 01 січня 2019 р. 02 квітня 2024 р. 28402 кВт*г. На підставі переданих об`ємів споживання за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] позивачем здійснено розрахунок заборгованості, копії розрахунку додано до позовної заяви. Відтак, розрахунок суми заборгованості за спожиту електричну енергію за період 01 січня 2019 р. 02 квітня 2024 р. наступний: за даний період було спожито по приладу обліку 28402 кВт*г на загальну суму 51 135,84 грн. сплачено за період розрахунку 12 050 грн. Отже, сума боргу складає 51 135,84 грн.- 12 050 грн.= 39 085,84 грн. Загальна сума 3 % річних процентів за договором складає 90,82 грн., сума збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції складає 88,33 грн. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 09 жовтня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.35-36). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.38). До суду 20 листопада 2024 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. (а.с.39). Ухвалою судді від 20 листопада 2024 року відкрито провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.40-41). Представник позивача надала до суду заяву, у якій просила задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила розглядати справу без її участі. (а.с.45-46). Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно з п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року №429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» відповідно до вимог\~ЗУ «Про ринок електричної енергії»\~та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року, постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг. на території Дніпропетровської області. (а.с.12-22). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить житловий будинок за квартира [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу. (а.с.26). Відповідач [PERSON] в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги з 01\~січня 2019\~року та\~приєднався до\~діючого договору\~про постачання\~електричної енергії\~постачальником універсальних\~послуг,\~оскільки продовжує\~споживати електричну\~енергію (письмові\~звернення щодо\~відключення об`єкту\~і наміру\~розірвати публічний\~договір відсутні),\~яка постачається\~на об`єкт,\~згідно умов\~нового договору. На [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості з 01 січня 2019 р. по 02 квітня 2024 р., по приладу обліку спожито 28402 кВт*г на загальну суму 51 135,84 грн. сплачено за період розрахунку 12 050 грн. Отже, сума боргу складає 51 135,84 грн.- 12 050 грн.= 39 085,84 грн. Загальна сума 3 % річних процентів за договором складає 90,82 грн., сума збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції складає 88,33 грн. (а.с.9). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпровські енергетичні послуги - суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення згідно з пунктом 13 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії». Так, пунктом 13 Розділу XVII «Прикінцеві та Перехідні положення» встановлено, що суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж чотирьох років з 01 січня 2019 року такий електро постачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання. Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у відповідності із Законом України„ Про ринок електричної енергії та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Відповідно до п.1.2.8. ПРРЕЕ, Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. В п.13\~Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії»\~передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено те, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв- приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Відповідно,\~відповідач в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги\~з 01 січня 2019 року та приєднався до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжував споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та проводив часткову оплату спожитої електричної енергії, що підтверджується розрахунком заборгованості. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, зокрема з січня 2019 р. постачав електричну енергію. Відповідно до розрахунку заборгованості з 01 січня 2019 р. по 02 квітня 2024 р., по приладу обліку спожито 28402 кВт*г на загальну суму 51 135,84 грн. сплачено за період розрахунку 12 050 грн. Отже, сума боргу складає 51 135,84 грн.- 12 050 грн.= 39 085,84 грн. За змістом\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. За положеннями ст.ст.\~641,\~642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно з частиною третьою\~статті 205 ЦК України\~визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Таким чином, з 01 січня 2019р. відповідач у належній формі приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» (для побутових споживачів Дніпропетровської області), оскільки з 01 січня 2019 р. продовжила споживати електричну енергію та сплачувати її вартість, письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні. Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд в постанові від 22.02.2018 року по справі № 641/2634/16 залишивши без змін ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25.10.2016 року та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 року. Постанова мотивована тим, що «За змістом\~ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Відповідно до ч.3\~ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~процедура погодження умов договору відбувається протягом місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Згідно ч.3\~ст.205 ЦК України\~визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням». Відповідно до умов п.2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії. Згідно п.5.10 Договору, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але неменше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції,\~прийнятої Споживачем. Умови надання універсальних послуг Споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору (п. 3.1. Договору). В розділі «Термін оплати» Комерційної пропозиції «Побутова» до Договору зазначено, що розрахунковий період становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати його отримання Споживачем, однак не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Зазначений пункт Комерційної пропозиції «Побутова» кореспондується з пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Як вбачається із розрахунку суми заборгованості за спожиту електричну енергію за період 01 січня 2019 р. по 02 квітня 2024 р., по приладу обліку спожито 28402 кВт*г на загальну суму 51 135,84 грн. сплачено за період розрахунку 12 050 грн. Отже, сума боргу складає 51 135,84 грн.- 12 050 грн.= 39 085,84 грн. Таким чином, заборгованість за спожиту електричну енергію складає 39 085,84 грн. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У пп. 1 п. 6.2. Договору зазначається, що Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п. 9.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством. В добровільному порядку боржник не бажає виконати свої зобов`язання за вищевказаною адресою та сплатити повну суму заборгованості за спожиту електричну енергію. На підставі викладеного, зважаючи на те, що на даний час заборгованість зі сплати за спожиту електроенергію не сплачена, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно суму заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 39 085,84 грн. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормами ст.319 ЦК України визначено, що\~\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд\~\~та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.\~\~При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті за спожиту енергію, а також той факт, що 3% річних та інфляційні витрати нараховувались до березня 2020 року, позивачем правомірно було нараховано інфляційні втрати та 3% річних, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на їх користь в розмірі 90,82 грн 3% річних та індекс інфляції за несвоєчасну сплату внесків відповідача в розмірі 88,33 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved