Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 63258,83 грн., 3028,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 9200,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.12.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500825429, відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 49722,15 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00% річних. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідачка не виконувала своїх обов`язків за кредитним договором, через що станом на 23.02.2021 року виникла заборгованість у розмірі 63258,83 грн., що підтверджено розрахунком. 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК Форт» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором, укладеного з [PERSON] . Також, 23.02.2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до якого ТОВ «ФК Форт» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором, укладеного з [PERSON] . Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Судом вживалися заходи щодо її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500825429, відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 49722,15 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00% річних. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідачка не виконувала своїх обов`язків за кредитним договором, через що станом на 23.02.2021 року виникла заборгованість у розмірі 63258,83 грн., що підтверджено розрахунком. 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК Форт» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором, укладеного з [PERSON] . Також, 23.02.2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до якого ТОВ «ФК Форт» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором, укладеного з [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 63258,83 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 9200,00 грн. в рахунок отримання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частинами 2, 3 та 4 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано договір про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.07.2024 року, укладених між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І. з детальним описом наданих послуг, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу в сумі 9200,00 грн., а також платіжна інструкція № 4917 від 01.10.2024 року на суму 9200,00 грн. А отже відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved