Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У січні 2025 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 12 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22037000527274, за умовами якого банк взяв на себе зобов`язання надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, на підставі Договору факторингу № 28/03/24, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступило право вимоги за кредитним договором № 22037000527274 від 12.08.2021 року на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС». За умовами договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 34570,67 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 32073,24 грн.; заборгованість по відсотках: 0,59 грн.; заборгованість по комісії: 2496,84 грн. З метою захисту майнових прав позивач, з урахуванням зменшених позовних вимог, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 22037000527274 від 12.08.2021р. у розмірі 34570,65 грн. У відзиві на позовну заяву [PERSON] , від імені якої діє представник Ямполець Ірина Сергіївна, проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити з наступних підстав. По-перше, позивачем до матеріалів справи додано копію кредитного договору №22037000527274 від 12.08.2021 року не в повному обсязі, адже в ньому відсутній розділ 4, друга сторінка договору (зворот) напівпуста, містить лише розділ 3, що свідчить про навмисне неподання повної інформації про умови договору. З огляду на вказане такий доказ не може бути належним та допустимим доказом, яким позивач обґрунтовує наявність заборгованості у відповідача перед позивачем. По-друге, строк кредиту 12 місяців, а не 18 місяців, як зазначив позивач у розрахунку заборгованості та позовній заяві, у зв`язку з чим заборгованість за відсотками у розмірі 0,59 грн., що заявлена позивачем до стягнення з відповідача за період з 13.08.2022 року до 27.03.2024 року, є такою, що безпідставно нарахована позивачем. По-третє, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по комісії у розмірі 2496,84 грн. є безпідставними, оскільки положення кредитного договору №22037000527274 від 12.08.2021 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за користування кредитом щомісячно в терміни та у розмірах, визначених п. 1.2 кредитного договору, є нікчемними, тобто недійсними в силу закону. По-четверте, позивачем не надані до матеріалів справи всі належні докази, які засвідчують факт набуття прав вимоги за кредитним договором до відповідача в чинній справі, зокрема, до матеріалів справи не надано належних доказів, що підтверджують повідомлення [PERSON] протягом 10 днів з моменту укладання Договору факторингу ані первісним кредитором - АТ «Банк Кредит Дніпро», ані новим кредитором ТОВ «Цикл Фінанс». У відповіді на відзив на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» зазначило, що ним до позовної заяви додано копію кредитного договору №22037000527274 від 12.08.2021 року у повному обсязі, а розділом 4 Кредитного договору є Графік платежів/розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтовної реальної річної процентної ставки за цим Договором. Щодо строку кредитування позивач зазначив, що оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо виконання умов кредитного договору, то строк дії вказаного договору не закінчився. Щодо розміру процентів за користування кредитом позивач зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №22037000527274 від 12.08.2021 року, дійсна заборгованість за процентами складає 0,57 грн, а загальна заборгованість - 34570,65 грн. Щодо комісії, позивач зазначив, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Крім того, порядок та розмір комісії був передбачений умовами договору та паспорту споживчого кредиту, з якими відповідач ознайомилася до підписання договору, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи. Щодо неповідомлення відповідача про заміну сторони кредитора, позивач зазначив, що факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Ухвалою суду від 07 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив суд провести розгляд справи без участі Позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Ямполець Ірина Сергіївна, проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних пістав. Судом встановлено, що 12 серпня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» (Банк) та [PERSON] (Клієнт) укладено кредитний договір №22037000527274, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із змінами і доповненнями, затверджений Банком та розміщений на Офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua (далі - УДБО) та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір. УДБО є невід`ємною частиною цього Кредитного договору та разом вони складають єдиний Договір (надалі Договір). Клієнт приєднався шляхом підписання Заяви-згоди № 1176728 від 12 серпня 2021 року та цього Кредитного договору. Згідно з п. 1.1. Договору Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти (далі - Кредит) у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Відповідно до п. 1.2 Договору, кредит надається на наступних умовах: Сума Кредиту - 59000,00 Строк кредитування - 12 місяців; Кінцева дата повернення Кредиту - 12 серпня 2022 року; Цільове призначення - на споживчі потреби; Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за Кредитом у розмірі: 0,001% річних; Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 12.08.2021 по 11.12.2021 - 3% від Суми Кредиту, з 12.12.2021 по 11.03.2022 - 2% від Суми Кредиту, з 12.03.2022 по 11.06.2022 - 1,25% від Суми Кредиту, з 12.06.2022 по 12.08.2022 - 0,5% від Суми Кредиту. У разі не повернення Суми Кредиту в терміни, встановлені Договором (в дати, передбачені Графіком платежів, в Кінцеву дату повернення Кредиту, або іншу дату, визначену Банком у письмовій вимозі у випадку порушення Клієнтом умов Договору), Клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за порушення грошового зобов`язання (згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) в розмірі 56,00% процентів річних від простроченої заборгованості за Кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості на рахунок [NUMBER] . Кредит надається шляхом зарахування Суми Кредиту на поточний рахунок Клієнта [NUMBER] , відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Датою видачі Кредиту вважається день зарахування суми Кредиту на Рахунок. Якщо Сума Кредиту не зарахована на Рахунок протягом 7 (семи) робочих днів з дати підписання цього Кредитного договору, Договір вважається неукладеним (п 1.3. Договору). За змістом п. 2.1. Договору, супровідними послугами, що придбаваються у зв`язку із Договором є: - послуги з розрахунково-касового обслуговування, в тому числі ті, що надаються під час погашення заборгованості за Договором;. - послуги страхування, що надаються Клієнту на підставі окремого договору, що укладається між страховиком та Клієнтом. Розмір плати за ці послуги визначається окремим договором та для інформації наведена у Паспорті споживчого кредиту, що є Додатком до цього Кредитного договору. Клієнт доручає Банку в дату надання Кредиту здійснити договірне списання коштів з Рахунку Клієнта: в сумі страхового платежу, а саме 9000,00 гривень на користь страховика ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» згідно з договором страхування № NS-22037000527274 від 12 серпня 2021 року Відповідно до п. 3.1. Договору, платежі щодо погашення заборгованості за Кредитом, сплати процентів та Щомісячної комісії за обслуговування Кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів, далі Обов`язковий платіж. Дати погашення та розмір Обов`язкового платежу визначені в розділі 4 цього Кредитного договору. У розділі 4 (третій аркуш Договору) визначено Графік платежів/розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтовної реальної річної процентної ставки за цим Договором, відповідно до якого Клієнт зобов`язується 12 числа кожного місяця здійснювати щомісячні ануїтетні платежі у наступному розмірі: з 12.09.2021 до 12.07.2022 у розмірі 5929,50 грн, 12.08.2022 5723,33 грн. Згідно з п. 5.7 Договору, він набуває чинності з моменту підписання Сторонами цього Кредитного договору та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором. Відповідно до п. 5.4 Договору Клієнт підтверджує, що: - він самостійно ознайомився з інформацією на Офіційному сайті Банку, необхідною для отримання споживчого кредиту, він усвідомлено прийняв рішення щодо укладення цього Кредитного договору, - Банк надав йому у письмовій формі актуальний на дату укладення цього Кредитного договору Паспорт споживчого кредиту та всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, в тому числі для порівняння різних пропозицій Банку з метою прийняття Клієнтом обґрунтованого рішення про укладення цього Кредитного договору, а також що Банк не обмежував його у часі для ознайомлення із зазначеною інформацією та для прийняття рішення, - він ознайомлений та згодний з умовами УДБО та погоджується з тим, що Договір з боку Банку укладається шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитку печатки Банку та підпису уповноваженої особи Банку. Зміст статей 6, 627 та 207 Цивільного кодексу України Клієнту роз`яснено, із зразками печатки та підпису уповноваженої особи Банку Клієнт ознайомлений та надає згоду щодо такої письмової форми Договору. Також 12 серпня 2021 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредит готівкою, Акційний зі страховкою (3-75)», чим підтвердила ознайомлення з аналогічними умовами кредитування та інформацією про орієнтовну загальну вартість кредиту. З Виписок по особистому рахунку [PERSON] в АТ «Банк Кредит Дніпро», вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» 12 серпня 2021 року перерахувало на рахунок відповідача в банку кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн та здійснило договірне списання коштів з Рахунку Клієнта у розмірі 9000,00 гривень на користь страховика ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» згідно з договором страхування № NS-22037000527274 від 12 серпня 2021 року. З банківських виписок по рахунках [PERSON] в АТ «Банк Кредит Дніпро» вбачається, що остання отримала кредитні кошти, вносила на банківський рахунок грошові кошти для часткового повернення суми кредиту, сплати процентів та комісії. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № №22037000527274 від 12 серпня 2021 року [PERSON] станом на 27 березня 2024 року має перед АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість у розмірі 34570,65 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 32073,24 гривень, залишок прострочених відсотків 0,57 гривень, залишок прострочених комісій 2496,84 гривень. 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/03/24, відповідно до п. 1.1 якого на умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до гл. 73 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1. Права Вимоги переходять до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-пере дачі прав вимоги (Додаток 3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання Сторонами та скріплення печатками (за наявності) Сторін акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Додатку № 3 до даного договору в день підписання Договору та набрання ним чинності (п. 6.2.1, п. 6.2.2 Договору факторингу). 28\~березня 2024\~року між\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»\~та ТОВ\~«Цикл Фінанс»\~підписали Акт\~приймання- передачі прав вимоги за Договором факторингу № 28/03/24 від «28» березня 2024 року, чим підтвердили те, що Клієнт передав, а Фактор прийняв права грошових вимог станом на дату підписання Сторонами Договору згідно з Реєстром боржників та Додатком 1 до цього Акту. Сторони підтвердили, що права грошових вимог передані у повному обсязі. Сторони підтвердили відсутність будь-яких взаємних вимог та претензій щодо/чи внаслідок передачі чи прийняття прав грошових вимог. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №28/03/24 за формою Додатку 1 до Договору факторингу №28/03/24, до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшли права кредитора у кредитному договорі № 22037000527274 від 12 серпня 2021 року щодо боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на суму заборгованості 34570,67 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту 32073,24 гривень, заборгованість по відсотках 0,57 гривень, заборгованість по комісії 2496,84 гривень. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Таким чином, долучені позивачем до позовної заяви виписки з рахунків відповідача, які містять відомості про рух коштів по банківських рахунках відповідача, записи про операції, здійснені протягом операційного дня, свідчать про отримання кредитних коштів відповідачем, користування ними, здійснення часткового погашення суми, а тому є належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором № 22037000527274. З наданих сторонами доказів вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі повернення тіла кредиту і сплати процентів за користування кредитом, виконала неналежним чином, у зв`язку з чим має перед кредитором у зобов`язанні прострочену заборгованість. При цьому, відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надала суду доказів належного, тобто відповідно до умов кредитного договору, виконання своїх зобов`язань, не надала власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними належними та допустимими доказами. Доводи відповідача про неповноту наданого кредитного договору, відсутність у ньому розділу 4, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема копією Кредитного договору, з якої вбачається, що Кредитний договір містить Розділ 4 «Графік платежів/розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтовної реальної річної процентної ставки за цим Договором», зі змістом якого ознайомилася відповідач, про що свідчить її власноручний підпис. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредити у розмірі 32073,24 гривень та заборгованості по відсотках у розмірі 0,57 гривень. Разом з тим, суд вважає необґрунтованою заборгованість [PERSON] за комісією у розмірі 2496,84 грн з огляду на таке. За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Так, 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Однак, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічні за змістом спірних правовідносин правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 та у постанові ОП КЦС ВС від 06.11.2023 у справі № 204/224/21. В п. 1.2 Кредитного договору №22037000527274 від 12.08.2021 року передбачено щомісячну сплату Відповідачем комісії за обслуговування кредиту з 12.08.2021 до 11.12.2021 - 3% від суми кредиту, з 12.12.2021 до 11.03.2022 - 2% від суми кредиту, з 12.03.2022 до 11.06.2022 1,25% від суми кредиту, з 12.06.2022 до 12.08.2022 - 0,5% від суми кредиту. Однак, розмір комісії за обслуговування кредитом, який визначено в Кредитному договорі №22037000527274 від 12.08.2021 року, встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, оскільки в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), тому банком фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо кредиту відповідача, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням того, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, тому положення кредитного договору №22037000527274 від 12.08.2021 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за користування кредитом щомісячно в терміни та у розмірах, визначених п. 1.2 кредитного договору, є нікчемними, тобто недійсними в силу закону, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення простроченої заборгованості по комісії (комісії за обслуговування кредитом) в сумі 2496,84 грн. задоволенню не підлягає у зв`язку з необгрунтованістю. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», уклавши 28 березня 2024 року з АТ «Банк Кредит Дніпро» договір факторингу, який на час розгляду справи не розірваний та не визнаний в установленому законом порядку недійсним, на законних підставах набуло прав кредитора за Кредитним договором № 22037000527274 від 12 серпня 2021 року. При цьому, суд враховує, що з моменту переходу прав вимоги, тобто з 28 березня 2024 року, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не нараховувалися проценти за користування кредитом, передбачені договором, а розмір заборгованості є незмінним. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги, проте неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості, а лише наділяє його право на погашення заборгованості первісному кредитору, у зв`язку з чим новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, оскільки у цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором ані первісному кредитору, ані новому кредитору, тому відповідач зобов`язана сплатити новому кредитору ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 22037000527274 від 12 серпня 2021 року у розмірі 32073,81 грн, з яких 32073,24 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,57 грн заборгованість за відсотками. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Одним із способі захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦПК України). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту майнових прав позивача в обраний ним спосіб, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги частково та стягує з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №22037000527274 від 12 серпня 2021 року в сумі 32073,81 грн, з яких 32073,24 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,57 грн заборгованість за відсотками. У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 2496,84 грн суд відмовляє у зв`язку з їх необгрунтованістю. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (92,78%), тобто у розмірі 2247,50 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З поданих позивачем разом з позовною заявою доказів вбачається, що під час розгляду цієї справи ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» надавалася правнича допомога адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною, що підтверджується такими доказами: 1) Договором про надання правової допомоги №43453613 від 18 вересня 2024 року, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами; 2) Додатковою угодою №22037000527274 від 18 грудня 2024 року до Договору №43453613 про надання правової допомоги від 18 вересня 2024 року, відповідно до якої сторони розширили розділ «1.Предмет договору» та доповнили новим пунктом такого змісту: «1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] »; 3) Актом № 22037000527274 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, який підписаний 18 грудня 2024 року директором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною, відповідно до якого Адвокат надав Клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6 000 грн., зокрема: - Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», тривалістю 1,5 год., вартістю 2250 грн; - Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач, тривалістю 3 год., вартістю 3000,00 грн; - Формування додатків до позовної заяви (письмові докази), тривалістю 1 год., вартістю 750,00 грн.; 4) Платіжною інструкцією № 7566 від 25 грудня 2024 року про сплату ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на банківський рахунок [PERSON] грошових коштів у розмірі 6000,00 грн, призначення платежу: «Оплата за юридичні послуги Згідно Акту № 22037000527274 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги до Договору №43453613 від 18.09.2024 без ПДВ». В матеріалах справи міститься Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Дорошенко Мариною Анатоліївною, серія КС № 10289/10, 11 жовтня 2021 року. Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач одночасно зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу складає 6000 грн, та просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі. Таким чином позивачем виконано вимоги ч. 1 ст. 134, ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. За змістом пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Сторона відповідача, заперечуючи проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, зазначила, що заявлені позивачем витрати у сумі 6000,00 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим представником обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для нього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Окрім того, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались позивачу адвокатом Дорошенко М.А., зазначені в Акті від 18 грудня 2024 року, не повною мірою відповідають критерію реальності, дійсності та необхідності. Зокрема, послуги, зазначені в п. 1 та п. 3 Акту не є самостійними послугами професійної правничої допомоги, а є складовою послуги п. 2 Акту, та повністю нею поглинаються, оскільки якісна підготовка та складання позовної заяви охоплює як правовий аналіз обставин спірних правовідносин та консультацій клієнта, так і формування додатків до позовної заяви. Таким чином послуги п. 1 та п. 3, вартістю 2250 грн та 750 грн відповідно, не відповідають критеріям реальності, дійсності та необхідності, тому не підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. Решта послуг професійної правничої допомоги вартістю 3000 грн, наданих позивачу адвокатом Бондаренко М.А., відповідають як критеріям реальності (дійсності), необхідності, так і критеріям розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки саме вони стали ключовими для розгляду справи та прийняття рішення на користь позивача. Таким чином, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 2783,40 грн.

Outcome: partial