Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 26\~липня 2002\~року у Баратівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання з відповідачем припинили 2003 року, на даний час в неї склалися сімейні стосунки з іншим чоловіком. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки між нею та відповідачем втрачено почуття любові та взаємоповаги, вони втратили інтерес один до одного, а тому просить суд шлюб розірвати та не стягувати з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Козирєва А.В. згідно поданої письмової заяви просила справу слухати у відсутність позивача та її представника, позов підтримують повністю, на стягненні судових витрат не наполягають. В разі неявки відповідача щодо ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено 14 березня 2025 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 26 липня 2002 року Баратівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис №\~6, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26 липня 2002 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як зазначає в заявлених вимогах позивачка, з 2003 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Сім`я розпалася остаточно та існує формально, у позивача склалися сімейні стосунки з іншим чоловіком. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив на позов не подав, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На прохання сторони позивача суд не вирішує питання про розподіл удових витрат.

Outcome: approved