Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

15 жовтня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 06 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторонни мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини у позивача з відповідачем не склалися. Вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та довіри. Шлюбні відносини позивача з відповідачем припинилися з лютого 2024 року. З липня 2024 року строни проживають окремо, сумісне господарство не ведуть, і бюджет, відповідно, у них окремий. Майнового спору на час розгляду справи немає. Збереження сім`ї не має сенсу, так як її фактично вже не існує. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачем. Враховуючи вищевикладене, позивач просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та понесені нею судові витрати, у зв`язку з розглядом справи у виді судового збору покласти на відповідача. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 10 грудня 2024 року сторонам надано строк для примирення 4 місяці. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, 10 квітня 2025 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, оскільки за даний судом строк на примирення примиритися [PERSON] з [PERSON] не вдалось, просила розглянути справу без участі позивача та її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 09 квітня 2025 року подав заяву в якій зазначив, що за наданий судом час на примирення примиритись з [PERSON] не вдалось, у зв`язку із чим він визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, просив розглянути справу без його участі. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 449 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони за наданий судом час примиритися не змогли, створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved