Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зазначає,\~що\~26\~квітня 2022\~року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 4. За час спільного проживання у шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , який проживає із позивачкою. Одруження виявилося невдалим, спільне життя не складається через відсутність взаєморозуміння, розходження у поглядів на сімейні відносини, ведення спільного господарства та виховання дитини, у зв`язку з чим виникають часті сварки, спільно не проживають близько пів року, між ними втрачені фізичні та духовні зв`язки. Подальше сімейне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Також зазначила, що дитина проживає разом із нею, відповідач не надає жодних коштів на утримання сина, являється особою працездатного віку, тож має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі частки від його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка та не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 1\~ст. 51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24 СК України,\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено,\~що\~сторони\~перебувають\~у\~шлюбі\~зареєстрованому\~26 квітня 2022 року у виконавчому комітеті Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії серія [NUMBER] (а.с.3). За час спільного проживання в шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). На даний час сторони спільно не проживають близько пів року, між ними відсутнє взаєморозуміння, а також фізичний та духовний зв`язок, подальше спільне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 2 та ч. 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.\~\~ Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, фактичні шлюбні відносини між ними припинені близько пів року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 862 від 03.02.2025 року виданої виконавчим комітетом Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). \~ \~ \~ \~Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.02.2025 року, [PERSON] спільно зі своїм сином [PERSON] 25.01.2023 року проживає за адресою: [ADDRESS] в будинку свого батька. Батько малолітнього сина [PERSON] не займається вихованням дитини та не надає матеріальної допомоги (а.с.11). Позивачка з посиланням на положення ст.ст.\~181,\~182,\~183,\~191 Сімейного кодексу України, а також на ту обставину, що їм з відповідачем не вдалося досягнути в добровільному порядку угоди про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. Відповідно із\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~статті 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої\~статті 182\~Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою\~статті 181 Сімейного кодексу України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог\~статей 77-80 ЦПК України\~про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі\~статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої дитини, враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність наявності у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних осіб, зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем у позасудовому порядку не досягнуто домовленостей щодо утримання дитини, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) до досягненню дитиною повноліття. Відповідно до\~статті 180 СК України\~\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша\~стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі\~статтею 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається, позов надійшов до суду 18.02.2025, таким чином аліменти слід призначити сам із вказаної дати. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ураховуючи приписи\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~та\~статті 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 24,\~105,\~110,\~112,\~113,\~160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved