Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Синельниківський Відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, в якому просить: звільнити [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] від сплати заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] [INFO] в сумі 69676,20 грн., за період з 01.03.2021 року по 28.02.2025 рік що повинні бути нею сплачені на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] згідно судового наказу за № 189/1841/17 виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 11.12.2017 року; визнати судовий наказ за №189/1841/17, виданий Покровським районним судом Дніпропетровської області 11.12.2017 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO] з 01.03.2021 року та [PERSON] [INFO] з 04.09.2022 року та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати. В обґрунтування поданого позову позивачка зазначила, що на виконанні Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавчий документ, а саме судовий наказ за № 189/1841/17, виданий Покровським районним судом Дніпропетровської області 11.12.2017 року про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , аліментів на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до розрахунку від 21.11.2024 року, наданого Синельниківським відділом державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) боржник, [PERSON] , має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 220405,53 грн. Найстаршій дитині [PERSON] , [INFO] , на яку стягуються аліменти, [INFO] виповнилося 18 років, то 04.09.2022 року нарахування аліментів повинні бути припинені. 3 01.03.2021 року по даний час спільна дитина з відповідачем [PERSON] , [INFO] , проживає з мамою (позивачкою), окремо від батька (відповідача). [PERSON] перебуває на повному матеріальному та вихованні позивачки за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини є підставою для звільнення позивачки від сплати аліментів на утримання спільної неповнолітньої доньки - [PERSON] [INFO] , а також визнання виконавчого документу, а саме судового наказу за №189/1841/17 виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 11.12.201 7 року про стягнення з [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , аліментів на утримання неповнолітніх дітей, таким що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи Синельниківського Відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). \~ \~ Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно копії судового наказу № 189/1841/17 від 11.12.2017 року стягнуто з [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.12.2017 року і до досягнення [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] повноліття (а.с.8). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно копії постанови ВП № 56049263 від 23.03.2018 року відкрито провадження з виконання судового наказу № 189/1841/17, що виданий 11.12.2017 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей на користь [PERSON] (а.с. 7). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу, актовий запис № 23 від 26.02.2021 року. \~ \~ \~ \~ З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та акту обстеження житлових умов №13 судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 12). Щодо позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості, яка виникла по аліментам за період з 01.03.2021 року по 28.02.2025 рік, суд зазначає наступне. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках, а при вирішенні таких спорів необхідно виходити, в першу чергу, з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. У розумінні наведених вище положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані з самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Суд погоджується з доводами позивачки про те, що обов`язок зі сплати аліментів на користь відповідача у позивачки відсутній з 01.03.2021 року, так як \~відбулася зміна фактичних обставин, а саме початок проживання неповнолітньої [PERSON] разом з [PERSON] , на яку покладено обов`язок сплачувати аліменти на утримання доньки на користь [PERSON] , у зв`язку з чим вимога про звільнення від сплати заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] [INFO] в сумі 69676,20 грн., за період з 01.03.2021 року по 28.02.2025 рік підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, суд виходить із наступного. Згідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Згідно положень частини 2 статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, та з виконанням боржником судового рішення. Так, підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Відповідно до положень статей 599, 600, 601, 604, 605, 606, 607, 608, 609 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю його виконання, смертю фізичної особи, ліквідацією юридичної особи. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №\~755/15479/15-ц, від 11.07.2019 року у справі №\~910/8665/17, які на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом. Норма частини 2 статті 432 ЦПК України має чітку конструкцію і передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Таким чином, порядок розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачений спеціальним розділом ЦПК України, зокрема Розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). В такому випадку, розгляд такої заяви відбувається з повідомленням стягувача та боржника в рамках виконавчого провадження, тобто передбачений інших порядок розгляду. Суд дійшов висновку, що \~в частині позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу №189/1841/17, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 11.12.2017 року в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO] з 01.03.2021 року та [PERSON] [INFO] з 04.09.2022 року позивачкою обрано невірний та неефективний спосіб захисту порушеного права. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №\~638/2304/17\~(провадження № 61-2417сво19). У пункті 11.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі №\~607/15052/16-ц (провадження № 14-58цс22) вказано про те, що згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №\~711/8561/16), відповідно якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, а тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідач [PERSON] втратив право на отримання аліментів на утримання доньки, і припинився відповідний обов`язок [PERSON] сплачувати їх на його користь, оскільки неповнолітня [PERSON] проживаєм разом з матір`ю [PERSON] . З урахуванням наведених обставин, наданих доказів, обсяг позовних вимог та мету, яку бажає досягти позивачка, суд дійшов висновку, що в даному випадку за потрібне застосувати до спірних правовідносин не спосіб захисту позивачки, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а звільнення від сплати аліментів (припинення стягнення аліментів). Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до вимог ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 1211,20 грн слід повернути позивачці з державного бюджету

Outcome: approved