Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 21402,29 грн. заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області (далі КП «Дрогобичводоканал») надає відповідачу за адресою: [ADDRESS] з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення постійно і безперебійно. За вказаною адресою нарахування проводиться на 1 особу, у помешканні відсутні засіб обліку води, тому обсяг наданих послуг нараховується згідно з нормою та становить 6,38 куб.м. води на місяць. Однак, споживач не здійснив жодної оплати за отримані послуги, в результаті чого станом на 01.02.2025 за ним обліковується заборгованість в сумі 21402,29 грн. Відповідно до внесених змін до постанови Кабінету Міністрів України №690 від 05.07.2019 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» КП «Дрогобичводоканал» 01.03.2022 розмістив на офіційному веб-сайті підприємстві повідомлення про публічну пропозицію (оферту) щодо укладення Публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення. [PERSON] до 01.04.2022 не вчинив жодних дій щодо відключення від комунальної послуги, а отже прийняв умов публічного договору приєднання. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав [PERSON] з 06.11.2013 є власником будинку [ADDRESS] . Станом на 01.02.2025 будь-яких заяв про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає чи про відсутність води у вказаному будинку від відповідача на адресу підприємства не надходило, а також позивачу невідомо про жодні дії вчинені відповідачем щодо відключення (відмови) від комунальної послуги, а також із заявою щодо опломбування вхідної запірної арматури відповідач не звертався, отже вважає, що [PERSON] фактично користувався продовжує користуватися послугами КП «Дрогобичводоканал». Позивач, виконуючи свої обов`язки, понадавав і надає послуги з централізованого водопостачання та ц2ентралізованого водовідведення. Оскільки боржник неналежно виконує свої обов`язки відповідно до закону, не сплачує нараховані суми за отримані ним послуги, свідчить про його безвідповідальність чим порушує право позивача на одержання плати за надання послуги у встановлений законом строк. Водночас, зазначає, що за заявою КП «Дрогобичводоканал» 01.10.2024 видавався судовий наказ про стягнення з відповідача наявної заборгованості, однак 21.10.2024 ухвалою суду судовий наказ був скасований. Вчинені судом процесуальні дії у справі, постановлені ухвали та заяви, клопотання сторін. Ухвалою судді від 19.02.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 06.03.2025 [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. Позов заперечує, покликаючись на те, що він не має і не мав жодних договірних відносин з КП «Дрогобичводоканал» не приєднувався до договору оферти, не проживає та не зареєстрований за вказаною КП «Дрогобичводоканал», не споживав послуг КП «Дрогобичводоканал» за даною адресою у вказаному обсязі за вказаний у заяві період. Зазначає, що не вчиняв дій щодо відключення послуги, тому що таких послуг ніколи не підключав і такими послугами позивача не користувався. Позивач не надав доказів фактичного використання ним послуг. Дій щодо прийняття договору оферти він не вчиняв. Вважає, що позивач не надав доказів вчинення таких дій, а бездіяльність (не вчинення дій) не може бути прийняттям договору (акцептом) в розумінні ст.642 ЦК України. Крім цього, зазначає, що він не споживав вказаних послуг позивача, а позивач доказів на підтвердження фактичного використання ним послуг також не надав. Вважає, що виставлений рахунок від позивача або розрахунок заборгованості не доказує фактичного споживання послуг. 18.07.2024 позивач вже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього заборгованості за вказаною адресою. В своїй заяві позивач вказував: «Особовий рахунок відкрито на [PERSON] , однак фактичним споживачем є [PERSON] ». Таким чином позивач сам визнав, що принаймні за частину періоду, за який позивач помилково нараховує заборгованість йому, в позивача були присутні договірні відносини, з іншою особою, за даною адресою. Також звертає увагу суду на те, що на [ADDRESS] є кілька будинків з головним індексом 164, а він зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . 11.03.2025 КП «Дрогобичводоканал» подало до суду відповідь на відзив. Додатково вказують про те, що відповідно до Договору про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 04.07.2012, який був укладений з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] водоканал зобов`язувався надавати згідно з графіку та відповідної якості послуги з постачання холодної води та водовідведення споживач зобов`язується cвоєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до акту обстеження водопровідної та каналізаційної мережі від 04.07.2012 за вищевказаною адресою виявлені такі точки водозбору: 2-х фікційний котел, ванна, стоки. Відповідно до інформації по споживачу особовий рахунок № [NUMBER] за 2006, 2012 та 2013 роки [PERSON] здійснювала оплату за надані їй послуги. Отже, будинок був підключений до комунальної водопровідної мережі і вода була в житловому будинку. Таким чином, на час переходу права власності на житловий будинок [ADDRESS] від [PERSON] до [PERSON] житловий будинок був підключений до комунальної мережі водопостачання та водовідведення і послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення фактично надавалися безперебійно. Відповідно до інформації по споживачу особовий рахунок № [NUMBER] за 2014 та 2015 року (власником на той час є вже [PERSON] ) були здійснені оплати за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що на його думку слугує підтвердженням, фактичного споживання та користування послугами водоканалу. Звертає увагу на те, що відповідач, як новий власник майна, у відповідності до вимог чинного законодавства, не проінформував КП «Дрогобичводоканал» про зміну власника житла, чим ввів в оману позивача користуючись послугами під іменем [PERSON] та перестав оплачувати послуги. Вважає, що твердження відповідача про те, що він не має жодних договірних відносин з КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради не відповідає дійсності, оскільки 05.07.2019 "Про відповідно до внесених змін до Постанови Кабінету Міністрів України №690 від затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення" КП "Дрогобичводоканал" 01.03.2022 розмістив на офіційному веб-сайті підприємства повідомлення про публічну пропозицію (оферту) щодо укладення Публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення. Публічний договір приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП "Дрогобичводоканал" ДМР\~https://vodokanal-drohobych.com.ua такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. [PERSON] до 01.04.2022 не вчинив жодних дій щодо відключення від комунальної послуги, а отже - прийняв умови публічного договору приєднання. Жодних заяв про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає чи про відсутність води в будинку [ADDRESS] від відповідача-власника майна на адресу підприємства не надходило, а також позивачу невідомо про жодні дії вчинені відповідачем щодо відключення (відмови) від комунальної послуги, а також із заявою щодо опломбування вхідної запірної арматури відповідач не звертався, отже, можна вважати, що [PERSON] фактично користувався і продовжує користуватися послугами КП "Дрогобичводоканал". Крім цього, зазначає, що покликання відповідача на те, що на [ADDRESS] є кілька будинків з головним індексом 164 не відповідає дійсності, оскільки відповідно до картографічних даних від 02.03.2025 на [ADDRESS] є будинковолодіння розділене візуально на дві частини під №164 і 164/1. 17.03.2025 [PERSON] подав до суду заяву про застосування строків позовної давності та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. А також, подав до суду заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що не мав і не має жодних договірних відносин із позивачем, до договору оферти не приєднувався, оскільки не проживає та не зареєстрований за вказаною адресою та послугами позивача не користується й не користувався. Вказує на те, що не вчиняв дій щодо відключення послуги тому, що таких послуг ніколи не підключав і такими не користувався, доказів на підтвердження протилежного позивачем не представлено. Крім цього, звертає увагу суду на те, що згідно вимог законодавства адреса [ADDRESS] , яка вказана позивачем у позовній заяві, як адреса отримання послуги, та адреса: [ADDRESS] , яку вказує позивач як власність [PERSON] , є різними адресами, які присвоюються об`єктам нерухомості. Зазначає, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Послуги не використовував по причині проживання за іншою адресою, засіб обліку відсутній. У справі №442/5866/24 від 19.07.2024 про видання судового наказу, позивач надав додаток, в якому вказана заборгованість за даною адресою (Війтівська Гора 164-1) на 2021 7722 грн., 2024 17575 грн. Дана квитанція виписана на споживача [PERSON] . Це підтверджує те, що позивач переносить борг [PERSON] на нього, що на його думку, є неприпустимим. Ухвалою суду від 17.03.2025 відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів. 17.03.2025 розгляд справи відкладено за клопотання представника позивача на 02.04.2025. 17.03.2025 КП «Дрогобичводоканал» подано до суду додаткові пояснення у справі, в яких покликається на практику Верховного Суду про переривання строків позовної давності у випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості. Крім цього, зазначає, що інформацію про власника будинку 164/1 [PERSON] водоканалу стало відомо від попередніх власників в квітні 2024. 29.04.2024 та 10.06.2024 на адресу реєстрації та адресу проживання і надання послуг, власником майна якого є [PERSON] , надсилалися рекомендовані листи про необхідність погасити заборгованість, однак відповідач на них жодним чином не реагував. У зв`язку з цим, 01.10.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача наявної заборгованості, проте 21.10.2024 цей судовий наказ було скасовано. З таких підстав, вважає, що строк позовної давності слід рахувати, починаючи з квітня 2024 року. Крім цього, зазначає, що 02.04.2020 набув чинності Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~(Ковід\~19)»,\~відповідно до\~якого розділ\~«Прикінцеві положення»\~ЦК України\~доповнено пунктом\~12,\~за змістом\~якого час\~дії карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~з метою\~запобігання поширенню\~коронавірусної хвороби\~(КОВІД-19),\~строки,\~визначені строк\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~дії такого\~карантину.\~Законом України\~від 15\~березня 2022\~№2120-розділ\~"Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~Цивільного кодексу\~України було\~доповнено пунктом\~19\~такого змісту:\~«У період\~дії в\~Україні воєнного,\~надзвичайного стану\~строки,\~визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~строк його\~дії"».\~(постанова\~Верховного суду\~№337/1294/23\~від 07.08.2024).\~Отже,\~строк позовної\~давності за\~вимогою про\~стягнення заборгованості\~за послуги\~з централізованого\~водопостачання та\~централізованого водовідведення\~в силу\~приписів пункту\~19\~Розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України\~продовжено на\~строк дії\~воєнного стану.\~Таким чином,\~позовна давність\~для пред?явлення\~позовних вимог\~по даній\~справі станом\~на день\~звернення до\~суду не\~сплила,\~її перебіг\~був зупинений\~до кінця\~дії карантину.\~Після припинення\~дії карантину\~строк,\~що залишився\~до кінця\~спливу позовної\~давності продовжується\~на строк\~дії воєнного\~стану в\~Україні. Вважає, що твердження відповідача про «неприпустимість перенесення боргу попереднього власника на нового власника нерухомості» не відповідає дійсності, оскільки на момент купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] за попереднім власником [PERSON] станом на 01.11.2013 заборгованість становила 337,44 грн. [PERSON] , будучи власником цього майна з 06.11.2013 в квітні та у вересні 2014 року, в жовтні та в грудні 2015 року здійснив платежі за отримані послуги після чого перестав платити. Заборгованість, яка є у відповідача є його і жодним чином немає відношення до попереднього власника [PERSON] . 17.03.2025 [PERSON] подав до суду додаткові пояснення, в яких просить в задоволенні позову відмовити, взявши до уваги обставини, викладені у відзиві та запереченнях. Звертає увагу на те, що позивач вказує загальну суму боргу 21402,29 грн., проте позивач нігде чітко не вказує з якого моменту, такий борг виник. Позивач не дає роздруківку боргу по місяцях або по роках з моменту виникнення боргу. На його думку, робить це свідомо, щоб приховати можливість застосування позовної давності. Крім цього, вважає, що позивач у вищевказаних поясненнях фактично підтверджує, що заборгованість виникла з 2015 року, що однозначно підтверджує про позовну давність. 31.03.2025 [PERSON] подав до суду клопотання про витребування доказів у КП «Дрогобичводоканал»: копію з оригіналу договору з [PERSON] , доказ прийняття [PERSON] договору оферти, копію оригіналів рахунків (з печатками і підписами) за кожен місяць з 2003 року як вказано в Інформаційній картці, що є в матеріалах справи. Ухвалою суду від 02.04.2025 в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено. 31.03.2025 [PERSON] подав до суду додаткові пояснення та заяву про застосування строку позовної давності. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст.6\~Конвенції прозахист\~правлюдини іосновоположних\~свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У своєму рішенні у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява №20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський Суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст.275 ЦПК України). Дотримуючись положень Конвенції прозахист\~правлюдини іосновоположних\~свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав КП «Дрогобичводоканал» за пред`явленими позовними вимогами майнового характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №403634206 від 13.11.2024 вбачається, що [PERSON] , зокрема, є власником житлового будинку [ADDRESS] . Підстава набуття: Договір дарування від 06.11.2013. Як вбачається з представленого суду Договору про надання послуг з постачання холодної води і водопостачання №1 від 04.07.2021 позивач надавав послуги з постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Споживачем послуг зазначено [PERSON] (абонент №31020). У п.14 зазначеного договору встановлено, що споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки, подавати покази засобів обліку з 20 по 28 число місяця, що настає за розрахунковим, повідомляти виконавця про кількість\~осіб,\~строк тимчасового\~проживання у\~будинку садибного\~типу перевищив\~місяць,\~а також\~про зміни\~у стані\~підсобного господарства\~і санітарно-технічного\~та інженерного\~обладнання протягом\~місяця (за\~умови проведення\~розрахунків за\~надані послуги\~згідно з\~нормативами (нормами)\~споживання),\~від точки\~розподілу утримувати\~в справному\~стані водопровідні\~вводи жилих\~будинків,\~а також\~прилади і\~пристрої на\~них,\~у тому\~числі колодязі,\~запірну арматуру,\~водолічильники,\~стабілізатори тиску\~й обмежувачі\~витрат,\~які йому\~належать та\~ним експлуатуються;\~забезпечувати захист\~приміщень водомірних\~вузлів від\~ґрунтових,\~талих і\~дощових вод\~та інших\~шкідливих впливів,\~утримувати приміщення\~в чистоті\~і не\~допускати зберігання\~в них\~будь-яких\~предметів та\~матеріальних цінностей;\~стежити за\~станом водопровідної\~мережі,\~арматури,\~яка є\~його власністю\~і ним\~експлуатується,\~не допускати\~витоку води,\~а в\~разі його\~виникнення або\~виявлення ліквідувати\~його негайно;\~стежити за\~станом водорозборів,\~цілісністю їх\~частин,\~дотримуватися санітарних\~вимог;\~не допускати\~безцільного розлиття\~води;\~зберігати непошкодженими\~водостоки та\~підступи до\~водорозборів,\~забезпечити доступ\~до по\~будинкових засобів\~обліку води\~представників виконавця\~за наявності\~в них\~відповідного посвідчення:\~для ліквідації\~аварій -\~цілодобово;\~для заміни\~засобів обліку,\~зняття контрольних\~показань засобів\~обліку води\~-\~згідно з\~вимогами нормативно-правових\~актів у\~сфері житлово-комунальних\~послуг (у\~разі недопуску\~представника Виконавця\~для зняття\~контрольних показань\~засобів обліку\~води,\~повірки засобів\~обліку води\~плата за\~послуги з\~моменту недопуску\~вноситься згідно\~з нормативами\~(нормами)\~споживання;\~дотримуватися вимог\~нормативно-правових\~актів у\~сфері житлово-комунальних\~послуг,\~забезпечувати цілісність\~по будинкових\~засобів обліку\~води та\~не втручатися\~в їх\~роботу,\~у разі\~виявлення Виконавцем\~несанкціонованого втручання\~в роботу\~засобів обліку:\~засіб обліку\~знімається з\~комерційного обліку,\~витрата води\~до виявлення\~несанкціонованого втручання\~в роботу\~засобів обліку\~розраховується згідно\~п.3.3\~Правил №1\~у такому\~порядку:\~за пропускною\~здатністю труби\~вводу при\~швидкості руху\~води в\~ній 2\~м/сек\~та дією\~її повним\~перерізом протягом\~24\~годин на\~добу,\~від дня\~виявлення,\~але не\~більше як\~за один\~місяць;\~плата за\~послуги водоспоживання\~з моменту\~виявлення несанкціонованого\~втручання в\~роботу засобів\~обліку вноситься\~згідно з\~нормами споживання\~(відповідно\~до Рішення\~№4),\~вносити плату\~за витрату\~води відповідно\~до розрахунку\~Виконавця у\~випадку виявлення\~представником Водоканалу\~витоку води\~в мережах\~Споживача внаслідок\~їх пошкодження,\~якщо витік\~не обліковується\~засобом обліку\~або засіб\~обліку відсутній,\~а також\~при нераціональному\~водокористуванні;\~у разі\~несвоєчасного внесення\~плати за\~послуги сплачувати\~пеню у\~встановленому законом\~та договором\~розмірі,\~у разі\~втрати права\~на пільги\~повідомляти про\~це Виконавця\~у десятиденний\~строк;\~проводити,\~за власні\~кошти,\~періодичну повірку\~засобів обліку,\~які ним\~експлуатуються та\~є його\~власністю (враховуючи\~роботи по\~зняттю пломб,\~демонтажу,\~транспортуванню,\~монтажу,\~пломбуванню),\~відповідно до\~Рішення №2,\~проводити періодичну\~повірку та\~роботи пов`язані\~з нею,\~виключно в\~організаціях,\~що мають\~наявні ліцензії\~на проведення\~даних видів\~робіт,\~своєчасно вживати\~заходів до\~усунення виявлених\~несправностей,\~пов?язаних з\~отриманням послуг,\~що виникли\~з його,\~своєчасно проводити\~підготовку засобів\~обліку,\~санітарно-технічних\~приладів,\~пристроїв та\~обладнання до\~експлуатації в\~осінньо-зимовий\~період;\~повідомляти Виконавця\~про вихід\~з ладу\~засобу обліку\~внаслідок замерзання\~або механічного\~пошкодження,\~та провести\~заміну засобів\~обліку за\~власні кошти,\~повідомити Виконавця\~в разі\~виявлення несправності\~в роботі\~засобів обліку,\~відшкодовувати Виконавцю\~витрати з\~проведення аналізу\~якісних показників\~послуг у\~разі необгрунтованості претензій. Як вбачається з Акту обстеження водопровідної та каналізаційної мережі №31020 від 04.07.2012, за результатами проведеної перевірки стану водопровідної і каналізаційної мережі, водомірних вузлів за адресою: [ADDRESS] , абонент [PERSON] , встановлено такі точки водозбору: 2х функційний котел, ванна, стоки, проживає 1 особа. Позивачем представлено суду Інформаційну картку по споживачу 31020 вул.В.Гора 164-1, з якої вбачається, що лічильника немає. Представлена інформація датується з 2003 року. Починаючи з 2007 по липень 2012 нарахування були 0. За період з липня 2012 по листопад 2013 року (час набуття права власності [PERSON] ) здійснювались нарахування та часткова оплата. Станом на листопад 2013 року заборгованість становила 337,44 грн. З листопада 2013 року по лютий 2025 проводились нарахування та здійснювалась часткова оплата, востаннє оплату здійснено в грудні 2015 на суму 111,48 грн, заборгованість на цей час складала 55,74 грн. Станом на лютий 2025 року заборгованість становить 22040,37 грн. Правові норми та оцінка суду. Відповідно до статей 6768 ЖК України та статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» наймач або власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за надані комунальні послуги. Плата за надані комунальні послуги у вигляді питного водопостачання та водовідведення береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. У статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний,\~зокрема:\~укладати договори\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг у\~порядку і\~випадках,\~визначених законом; забезпечувати\~цілісність обладнання\~приладів (вузлів)\~обліку комунальних\~послуг відповідно\~до умов\~договору та\~не втручатися\~в їхню\~роботу; оплачувати\~надані житлово-комунальні\~послуги за\~цінами/тарифами,\~встановленими відповідно\~до законодавства,\~у строки,\~встановлені відповідними\~договорами; допускати\~у своє\~житло (інший\~об`єкт нерухомого\~майна)\~управителя,\~виконавців комунальних\~послуг або\~їхніх представників\~у порядку,\~визначеному законом\~і договорами\~про надання\~відповідних житлово-комунальних\~послуг,\~для ліквідації\~аварій,\~усунення неполадок\~санітарно-технічного\~та інженерного\~обладнання,\~його встановлення\~і заміни,\~проведення технічних\~та профілактичних\~оглядів і\~перевірки показань\~приладів -\~розподілювачів теплової\~енергії та/або\~вузлів обліку,\~що забезпечують\~індивідуальний облік\~споживання відповідної\~комунальної послуги\~у квартирі\~(приміщенні)\~багатоквартирного будинку; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних\~послуг; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором . Відносини у сфері житлово-комунальних послуг встановлюються шляхом укладення договору про надання відповідних ЖКП між власником/ балансоутримувачем/ управителем будинку (ОСББ, житлово-комунальні організації, виконавці послуг) та кінцевими споживачами - власниками житлових/нежитлових приміщень.\~Такий договір укладається його сторонами з урахуванням вимог чинного законодавства. Зокрема, проект договору повинен бути розроблений та відповідати типовому договору, який затверджений КМУ. Законодавець забороняє відступати від змісту типового договору, сторони наділені правом тільки конкретизувати його умови. У відповідача, як у кінцевого споживача, існує обов`язок укласти з позивачем договір про надання житлово-комунальних послуг, який повинен відповідати формі та змісту (умовам) типового договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Даний висновок суду кореспондує правовому висновку, викладеному у постанові Верховного суду 06.11.2018 у справі №904/7024/17. З таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідач, як власник будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 06.11.2013 зобов`язаний був повідомити про зміну власника та звернутись до позивача, як постачальника, для укладення відповідного договору чи відмови від отримання послуг. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України „Про житлово-комунальні послуги. З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. У п.14 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення затв. Постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05.07.2019 індивідуальний договір\~вважається укладеним\~із споживачем,\~якщо протягом\~30\~днів з\~дня опублікування\~тексту договору\~на офіційному\~веб-сайті\~органу місцевого\~самоврядування та/або\~на веб-сайті\~виконавця послуги\~співвласники багатоквартирного\~будинку не\~прийняли рішення\~про вибір\~моделі договірних\~відносин та\~не уклали\~відповідний договір\~з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуг, якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. На офіційному сайті КП „Дрогобичводоканал Дрогобицької міської ради розміщено повідомлення від 01.03.2022 про публічну пропозицію (оферту) Комунального підприємства „Дрогобичводоканал про укладення Публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення наступного змісту: Відповідно до положень Закону України „Про житлово-комунальні послуги (в редакції Закону України від 03.12.2020 № 1060), Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85), статей 633, 634 Цивільного Кодексу України Комунальне підприємство „Дрогобичводоканал Дрогобицької міської ради розміщує цю публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі по тексту Договір) для споживачів власників (співвласників, користувачів) житлових приміщень в житловому будинку (багатоквартирному або індивідуальному). Договір розміщено на офіційному вебсайті КП Дрогобичводоканал (виконавця послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення) https://vodokanal-drohobych.com.ua у вільному доступі. З огляду на те, що цей Договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем). Отже, за відсутності будь-яких дій відповідача щодо відключення від комунальної послуги, слід вважати прийнятими останнім умови публічного договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. [PERSON] не представлено суду доказів на підтвердження його відмови від комунальної послуги в строк до 01.04.2022. Крім цього, судом береться до уваги й висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 686/14833/15-ц про те, що відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. З таких підстав, суд вважає підставними покликання позивача про те, що [PERSON] є споживачем наданих послуг. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим відповідач змушений був вносити оплату за надані йому послуги з водопостачання. Суд не приймає до уваги покликання відповідача про розбіжність в адресі надання послуг, оскільки доказів на підтвердження існування будинковолодіння №164-1 суду не представлено, а з аналізу карти (топографічного знімку), представленої позивачем теж не вбачається будинковолодіння із вказаною адресою, натомість є будинковолодіння [ADDRESS] , а тому суд вважає ці будинковолодіння тотожними. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 ч.2 ст.7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України „Про житлово-комунальні послуги виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України „Про житлово-комунальні послуги до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.22 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення. Пунктом 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627, встановлено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору. Згідно з зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до обсягу спожитих послуг та тарифів, затверджених Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. До встановлення вузла комерційного обліку обсяги споживання наданих послуг визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання наданих послуг у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку, та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. У частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно зі ст.12 Закону України „Про житлово-комунальні послуги надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п.6 ч.1 ст.1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги передбачено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Оскільки відповідач покладені на нього, як на споживача, обов`язки належним чином не виконував, за отримані послуги не сплачував в повному обсязі, внаслідок чого, як вбачається з Інформаційної картки по споживачу [NUMBER] за період з 2012 року наявна заборгованість, яка станом на лютий 2025 року становить 22040,37 грн. Щодо заявленої відповідачем [PERSON] заяви про застосування позовної давності, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України вбачається,\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з п. 19 розділу „Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України „Про затвердження Указу Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України „Про затвердження Указу Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє на дату судового засідання 21.03.2025. Як вбачається з Інформаційної картки по споживачу, позивачем здійснено розрахунок заборгованості за період з 01.01.2003 по лютий 2025 року. Суд не приймає до уваги нарахування, оплати за період до листопада 2013 року, оскільки відповідач набув право власності на будинковолодіння [ADDRESS] - 06.11.2013. Як вбачається із зазначеної вище інформаційної картки абонентом здійснювалась оплата, а саме: в квітні 2014 року в розмірі 506,16 грн., у вересні 2014 року 225,92 грн, в жовтні 2015 року 676,22 грн., в грудні 2015 року 111,48 грн. З цього часу жодної оплати відповідачем не проводилось. В обгрунтування своїх заперечень щодо заяви про застосування строків позовної давності позивач покликається на те, що про перехід права власності на будинковолодіння [ADDRESS] до [PERSON] йому стало відомо в квітні 2024 року, а тому вважає таку підставу пропуску строків позовної давності підставним. Проте, суд з твердженнями позивача не погоджується та вважає, що в даному випадку невиконання зобов`язань по оплаті наданих послуг абонентом є тривалим, доказів на підтвердження вживання позивачем заходів спрямованих на схиляння (заохочення) абонента до погашення наявної заборгованості до квітня 2024 року суду не представлено. 01.10.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за заявою позивача видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 19489,79 грн. Ухвалою суду від 21.10.2024 вищевказаний судовий наказ скасовано. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Для цілей застосування частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у цивільному процесі": сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 30 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 48 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16(пункт 138)). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, частина друга статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати). Велика Палата Верховного Суд у постанові в справі №712/8916/17 від 7 липня 2020 р. зробила висновок про те, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість за період з лютого 2022 року, що передує 3 роки з моменту звернення до суду з даним позовом, та складає (276,64+276,64+264,50+276,64+276,64+255,82+276,64+276,64+265,80+276,64+276,64+276,64+276,64+276,64+264,93+276,64+264,93+276,64+276,64+264,50+276,64+276,64+276,64+276,64+276,64+276,64+276,64+274,90+276,64+276,64+276,64) 10154,58 грн. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору. Судом встановлено, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме: 1149,43 грн.

Outcome: approved