Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У вересні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник позивача посилається на те, що 20.02.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6388853 про надання споживчого кредиту. Представник позивача вказував, що зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил та умов фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору), строком 360 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 02.03.2023 року відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора в розмірі 2000.00 грн. з яких 1990.00 грн. оплата процентів, 10.00 грн. оплата тіла кредиту. Позивачем нараховано проценти за 70 календарних днів (27.11.2023 - 04.02.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 19990 грн * 1,99% = 397,8 грн*70 календарних днів = 27846 грн. 27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором №6388853, про що повідомлено відповідача. Отже, позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором. До ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6388853 від 20.02.2023 року 47836,07 грн, з яких: сума кредиту 19990 грн, сума процентів за користування кредитом - 27846,07 грн. Враховуючи наведене, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання, визначені укладеним Кредитним договором, не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти та нараховані відсотки за користування кредитом не повернув, заборгованість не погашена, що стало підставою для звернення ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до суду із вказаним позовом. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість кредитним договором №6388853 від 20.02.2023 року в розмірі 75682,07 грн, з яких: сума кредиту 19990, сума процентів за користування кредитом 55692,07 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2025 року за клопотанням представника позивача здійснено заміну найменування позивача у цивільній справі № 205/12499/24 з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2025 року за клопотанням представника позивача витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та факту зарахування 20.02.2023 року на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», коштів у сумі 20000,00 грн від ТОВ «Авентус Україна» (код ЄДРПОУ 41078230). 03.03.2025 року на виконання ухвали суду від АТ КБ «Приватбанк» на адресу суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку 20.02.2023 року здійснено переказ коштів на суму 20000,00 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в котрій просив розгляд справи провести без його участі, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за згоди представника позивача постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», яке є фінансовою установою та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6388853 про надання споживчого кредиту (а.с.15-19 зворот). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (15.02.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору (а.с.20). Відповідно до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0,995 % в день та застосовується, якщо споживач до 02.03.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до картки обліку Договору № 6388853 від 20.02.2023 року (розрахунок заборгованості), у період з 20.02.2023 року по 26.11.2023 року відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 2000 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 10,00 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 1990,00 грн (а.с.27-34). 27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором № 6388853 від 20.02.2023 року (а.с.36-40 зворот). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача, шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору (а.с.25). Отже, до ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 6388853 від 20.02.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №6388853 у загальній сумі 47836,07 грн, з яких: 19990 грн - основна сума боргу; 27846,07 грн - сума заборгованості по відсоткам (а.с.35). На підставі рішення №251124/1 єдиного учасника Товариства від 25.11.2024 року було змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №6388853 від 20.02.2023 року в загальній сумі 47836,07 грн, яка була відступлена позивачу первісним кредитором, підлягають задоволенню в повному обсязі. Сторонами в договорі було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач за користування кредитними коштами у межах строку кредитування з 20.02.2023 року та протягом 360 календарних днів, тобто до 15.02.2024 року. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 27.11.2023 року по 04.02.2024 року нараховано відсотки відповідачу за користування кредитом (а.с.3). З урахування вище вказаного, позивач набув право вимоги в тому числі щодо майбутніх вимог, зокрема щодо відсотків в розмірі 27846 грн нарахованих за період з 27.11.2023 року по 04.02.2024 року, тобто в межах строку дії договору. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми процентів підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Крім того, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн позивачем надано: договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 року укладений між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.81-82); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.09.2020 року серії КС № 9422/10 (а.с.58); звіт про надання правничої (правової) допомоги від 04.07.2024 року згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 року, з якого вбачається, що адвокатом Столітнім М.М. були надані такі види правової допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви; складення позовної заяви про стягнення заборгованості; подання до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська позовної заяви в інтересах клієнта, загальна вартість послуг 10000 грн (а.с.14); рахунок на оплату №1133/04/07 від 04.07.2024 року на суму 10000 грн (а.с.26); платіжну інструкцію від 09.09.2024 року №5876 про сплату послуг адвоката на суму 10000 грн (а.с.24). Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавалось. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлена вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу також підлягає задоволенню.

Outcome: approved