Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить встановити факт, що [PERSON] не проживав на момент смерті (час відкриття спадщини) із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Відтак позивачі як донька та дружина покійного звернулися із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] до Шостої львівської державної нотаріальної контори. На підставі їхніх заяв нотаріусом заведено спадкову справу. Разом з тим, позивачам скеровано лист від 22.03.2024 №253/02-14 у якому роз`яснено, що згідно представленого ними свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] співвласниками такої є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] не заявив про відмову від спадщини та був зареєстрований на момент смерті із спадкодавцем [PERSON] , він вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо [PERSON] не проживав на момент смерті із спадкодавцем, нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Хоча [PERSON] і зареєстрований у спірній квартирі, однак з 1998 року в ній не проживає, що підтверджується актами ТОВ «Сихів-Стимул» від 13.11.2023 та 10.04.2024. Окрім того, частки співвласників спірної квартири є невизначеними. Однак, виходячи з принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності, враховуючи відсутність даних про домовленості співвласників щодо іншого розміру часток, померлому [PERSON] належить право власності на частку квартири. Ухвалою судді від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати\~її за\~правилами загального\~позовного провадженнята призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.10.2024 клопотання представника позивачів задоволено та витребувано докази. 30.12.2024 від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява, у якій вона просить прийняти відмову позивача [PERSON] від позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності на 1/8 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та закрити провадження у справі в цій частині. 30.12.2024 він представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій вона просить встановити факт, що [PERSON] не проживав на момент смерті (час відкриття спадщини) із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 14.01.2025 прийнято відмову позивача [PERSON] від позову в частині вимог про визнання за [PERSON] право власності на 1/8 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності в частині вимог про визнання за [PERSON] право власності на 1/8 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] закрито. Прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 11.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали з підстав викладених у такому, просили задоволити. Окрім того [PERSON] зазначила, що відповідач, який є її братом з 1998 року не проживає у спірній квартирі. Вона з ним не спілкується, останній проживає за кордоном. У квартирі проживає разом з матір`ю. Позивач [PERSON] зазначила, що останній раз спілкувалася з сином у 2013 році. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачів, їхнього представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно частково задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно витягу про знятих з реєстрації у житловому приміщенні/будинку осіб, який міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Знятий з реєстрації 22.08.2023. Положеннями ч.2 ст.1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (відповідно до вимог частини третьої статті 46 ЦК України). Таким чином, 22 липня 2023 року вважається часом відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 28.12.1994, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №156790 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 7 осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.07.1995, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] та є сусідкою позивачів, яких знає з 1988 року. [PERSON] добре знає, оскільки він товаришував з її сином. На даний час у спірній квартирі проживають позивачі. [PERSON] не бачила з 1998 року, наскільки їй відомо останній виїхав у Португалію. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні надала\~показання про\~те,\~що вона з 1991 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивачі є її сусідами, та проживають у квартирі на 8 поверсі, а вона на 9. Відповідач [PERSON] не проживає у квартирі позивачів з 1998 року. Як вбачається з актів комісії ТзОВ «Сихів-Стимул» від 13.11.2023 та 10.04.2024 [PERSON] , 1975р.н. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з листопада 1998 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Судом встановлено, та не заперечується позивачами, що спадкодавець [PERSON] перебував у родинних відносинах з відповідачем [PERSON] , який є його сином та відповідно до положень ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Згідно положень ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до матеріалів спадкової справи №345/2023 [PERSON] заповіт не складено. Положеннями ч.1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене та те, що спадкодавцем [PERSON] не було складено заповіт, спадкування майна померлого повинно відбуватись за законом у встановленому порядку черговості для спадкоємців, які звернулись за спадщиною протягом встановленого строку у 6 (шість) місяців з моменту відкриття спадщини. Згідно положень ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї(ч.3 ст.1268 ЦК України). Згідно Відповіді №797984 від 20.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно матеріалів спадкової справи №345/2023 відповідач у порядку та строки, встановлені чинним законодавством України, не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] та не надавав нотаріусу докази його постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відтак, враховуючи положення ст.29 ЦК України та ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~встановлені судом\~обставини щодо\~не проживання\~відповідача із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини,\~суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не прийняв спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки сам факт реєстрації місця проживання відповідача у квартирі спадкодавця не може свідчити про його постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на частку квартири [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що спірна квартира є спільною сумісною власністю позивачів, відповідача та померлого спадкодавця. Частиною 2 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до положень п.12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, докази того, що між співвласниками спірної квартири досягнуто домовленостей про розмір часток відсутні. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст.1218 та 1268 Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст.1274 Кодексу спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, як вбачається з матеріалів спадкової справи №345/2023, [PERSON] , яка є співвласником спірної квартири відмовилася від належної їй частки спадщини на користь дочки [PERSON] . Як встановлено судом вище, відповідач [PERSON] , який є теж співвласником спірної квартири не прийняв спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину не має, що стверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином, позивач [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала належну йому частку спірної квартири. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що право позивача [PERSON] , як спадкоємця на спадкове майно не порушено, оскільки таке може бути реалізоване шляхом звернення до нотаріуса для отриманням свідоцтва на спадщину. А тому, позов в частині визнання за позивачем [PERSON] права власності на частку квартири [ADDRESS] задоволенню не підлягає. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial