Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] , через свого представника - адвоката Дадіверіну Л.І. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (надалі - ТОВ «Пологовий будинок «Лелека») грошові кошти у розмірі: 72 023 грн. - сплачених на виконання Договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність) пакет Комфорт №33РП/01/2022 від 28.01.2022, 28 889,50 грн. - інфляційних втрат, 5 748 грн. - 3% річних та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 605 грн. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 28.01.2022 між позивачкою та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було укладено укладено Договір №33РП/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт». Згідно умов вищевказаного Договору, відповідач ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» бере на себе зобов`язання протягом дії даного договору, та на його умовах, надати пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта. Зобов`язується надати якісну та кваліфіковано медичну допомогу. Вартість послуг наданих за цим договором становить 72 023 грн., яку згідно п. 8.4 цього Договору було сплачено пацієнтом в день підписання Договору. Факт виконання позивачем своїх зобов`язань з оплати вартості медичної допомоги підтверджується рахунком-фактурою № 70852 від 28.01.2022. У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Позивачка була змушена 08.03.2022 виїхати за межі України. [INFO] в позивачки народився син [PERSON] в м. Відень, Австрія. Таким чином, Відповідач свої зобов`язання за Договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів №33РП/01/2022 від 28.01.2022 не виконав послуг з ведення пологів не надав. 13.03.2022 [PERSON] , через електронну пошту позивача звернулася до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про припинення Договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів №33РП/01/2022 від 28.01.2022 та повернення коштів. 27.04.2022 року позивачка у відповідь на своє звернення отримала підтвердження про прийняття заяви про розірвання договору та повернення коштів. В подальшому [PERSON] неодноразово отримувала повідомлення про те, що питання щодо повернення коштів знаходиться на фінальному етапі, однак кошти повернуті так і не були. Враховуючи вищевикладене, позивачка вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача грошових коштів. Ухвалою суду 03.12.2024 за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в обгрунтування якого зазначено, що 28.01.2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачкою укладено Договір №33РП/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність) пакет «Комфорт» (далі - договір ведення). Згідно п.11.2 договору ведення цей Договір набирає чинність з моменту його підписання Сторонами із врахуванням вимог п. 8.4. Договору і діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Відповідно до п.8.4 договору ведення вартість медичної допомоги, зазначена в п.8.1. Договору сплачується Пацієнтом одноразово у формі 100% передплати, в день підписання Договору. Позивачем 29.01.2022 року було сплачено вартість договору ведення у розмірі 72023,00 грн. Дана вартість складається з: основної суми договору ведення - вартість із 9% знижкою складає 69523,00 грн. - страхового платежу «Безпечні пологи розширена», Програма 2 - вартість 2500,00 грн. Звернув увагу суду, що згідно договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210003300 від 28.01.2022 року сплачена позивачем сума у розмірі 2 500 грн. була оплачена на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Разом з тим, у відповідності до п.10.1 договору ведення, договір припиняється, у разі проведення пологів пацієнта в іншому лікувальному закладі або місці. Позивачем було надано документ, а саме копію виписки про новонародженого, згідно якого дитина народилась [INFO] . Таким чином, договір ведення між позивачем та ТОВ «Лелека» припинився 21.03.2022 року, у зв`язку із проведення пологів в іншому лікувальному закладі. Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливлює виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З 06 березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, призупинив свою роботу до 01.09.2022, що негативно відзначилося на фінансових показниках ТОВ «Лелека». Наголошує, що обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності, окремим податковим іншим зобов`язанням, обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Крім того, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних просив відмовити в повному обсязі, оскільки такі нарахування не можуть застосовуватися у зв`язку з наявністю відповідача форс-мажорних обставин, отже вимога позивача про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України є безпідставною. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 18 605 грн., та інших витрат, які будуть понесені в ході розгляду даної справи, зазначає, що розгляд даної цивільної справи не відноситься до категорії важких та через повномасштабне вторгнення приміщення ТОВ «Лелека» за адресою вул. Квітки Цісик, буд.56 зазнало значних пошкоджень та потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану. Через що у ТОВ «Лелека» виникло скрутне становище, що і спричинило несвоєчасне повернення сплачених позивачем коштів. У зв`язку з цим, враховуючи незначну складність справи, враховуючи конкретні обставини даної справи, критерію розумності, дійсності та необхідності наданого обсягу правничої допомоги, а також враховуючи фінансовий стан ТОВ «Лелека», вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу є завищеним, та вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу цілком відповідає сумі у розмірі 3 000 грн. Разом з відзивом ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подано до суду клопотання в якому відповідач не заперечує щодо суми боргу у розмірі 69 523 грн., яку необхідно повернути позивачу, а також просить суд, при ухваленні рішення суду розстрочити виконання рішення суду на 3 місяців зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 23 174,33 грн. У відповіді на відзив, представниця позивачки просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначила, що відповідач не повернув [PERSON] кошти за ненадані послуги. Відповідач посилається на форс-мажорні обставини, обставини непереборної сили, однак підтвердження цього не надає. Крім того, відповідач визнає відновлення з 01.09.2022 року господарської діяльності, станом на сьогоднішній день відбувається масивна реклама через засоби соціальних мереж, що вимагає витрат, у кошторисі відповідача прослідковується зростання вартості послуг, наявна велика кількість клієнтів, що також спростовує посилання відповідача на форс-мажорні обставини. Заперечувала, щодо задоволення вимоги відповідача про розстрочення виконання рішення, оскільки відповідач активно здійснює свою господарську діяльність, має значні матеріальні активи та відповідний рівень доходів. Щодо заперечень відповідача на вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що спір виник внаслідок не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідач ігнорував більше двох років всі спроби вирішити цей спір в досудовому порядку, у зв`язку з чим заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є спів мірною зі складністю справи та ціною позову. 04.02.2025 на адресу суду від ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу до 3 000 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.01.2022 між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачкою було укладено Договір № 33РП/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт». Відповідно до умов договору медичний заклад бере на себе зобов`язання надати пацієнту медичну допомогу. Згідно п. 8.1 Договору вартість послуг, наданих за цим договором становить 72 023 грн. Згідно з п. 8.4 договору ведення вартість медичної допомоги, зазначена в п.8.1. Договору сплачується Пацієнтом одноразово у формі 100% передплати, в день підписання Договору. Крім того, між позивачем та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210003300 від 28.01.2022. Агентом страховика виступає ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», страховий платіж складає 2500 грн. Додатковою угодою №1 до Договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів №33РП/01/2022 від 28.01.2022 сторонами встановлено, що 100% (стовідсоткова) оплата вартості медичної допомоги (медичних послуг) у розмірі визначеному п.8.4 Договору, має бути здійснена Пацієнтом протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання Договору, Відповідно до рахунку-фактури № 70852 від 28.01.2022 року позивачем 29.01.2022 сплачено 72 023 грн. включаючи страховий платіж 2500 грн. Із них 69 523 грн. позивачем сплачено на рахунок відповідача, а сума 2 500 грн. була сплачена позивачем на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Відповідно до ст. 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Відповідно до п. 3.1 Договору №33РП/01/2022 від 28.01.2022, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту в межах цього Договору. Пунктами 9.3, 9.4 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії. Відповідно до п. 9.5 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 11.2 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань. Згідно з п. 10.1 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Відповідно до наданих доказів, позивачка народила дитину в іншому медичному закладі 21.03.2022 року. Позивачка зверталася до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» із заявами про повернення грошових коштів, оскільки медичні послуги їй не були надані, дитину вона народжувала в іншому пологовому будинку, разом з тим кошти відповідачем не повернуті. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Судом встановлено, що відповідач добровільно не виконав умови договору в позасудовому порядку, сплачені позивачкою кошти не повернув. При цьому, умовами Договору передбачено право позивачки відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору. Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Проте, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача не позбавляє позивача права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. Згідно з п. 10.1 Договору від 28.01.2022, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 13.03.2022 через офіційну електронну адресу повідомила ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про припинення договору та тому що, вона перебуває за межами України (а.с. 35). Оскільки, позивачка звернулася з вимогою про повернення коштів до відповідача, 13.03.2022, суд вважає, що Договір № 33PП/01/2022 від 28.01.2022 слід вважати припиненим 19.03.2022, тобто через 5 робочих днів, у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, згідно ст. 611, 907 ЦК України. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, фактично вартість саме медичних послуг за основним договором, які були оплачені позивачкою, складає 69 523 грн. Заперечень щодо вказаних обставин від відповідача не надійшло, також ця сума визнається відповідачем. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови Договору з надання медичних послуг і сплачені позивачкою кошти не повернув, а тому суд доходить до висновку про стягнення суми 69 523 грн. з відповідача на користь позивачки. Судом встановлено, що сума у розмірі 2500 грн. була оплачена на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а тому стягненню з відповідача не підлягає. Згідно з договором добровільного медичного страхування №7619/999/318/210003300 від 28.01.2022 року ТОВ "Пологовий будинок "Лелека" виступає страховим агентом, який діє від імені та за дорученням страховика і виконує частину його страхової діяльності, а саме: укладає договори страхування, одержує страхові платежі, виконує роботи, пов`язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком (ст.15 Закону України "Про страхування"). У стягненні 2 500 грн. суд відмовляє, оскільки вказані кошти позивачем не сплачувалися на рахунок відповідача, що підтверджується Договором доручення №03/19/ю від 31.01.2019 укладеним між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», реєстром укладених договорів страхування за 28.01.2022, платіжним дорученням №709 від 31.01.2022. Стаття 625 ЦПК України, на яку посилається позивач, передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути 3 % річних та інфляційні втрати нараховані на суму боргу у розмірі 72 023 грн., починаючи з 19.03.2022 (дати припинення договору) до 13.11.2024 (дати звернення до суду). Оскільки, відповідач прострочив виконання зобов`язань, щодо повернення позивачу грошових коштів у зв`язку з припиненням Договору № 33PП/01/2022 від 28.01.2022, тому у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу у розмірі 69 523 грн. 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, на підставі чого суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача за період з 19.03.202 по 13.11.2024 інфляційні втрати в розмірі 23 677,62 грн. та 3% річних в розмірі 5 543,54 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження фактично понесених витрат представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги від 07.11.2023, укладений між адвокатом Дадіверіною Л.І. та [PERSON] , Додаткову угоду від 26.11.2024 до цього договору, відповідно до п. 4, сторони спільно визначили і погодили вартість години роботи адвоката, виходячи з вартості однієї години роботи адвоката в розмірі 1000 грн., ордер відповідно до якого представництво інтересів позивачки здійснює адвокат Дадіверіна Л.І., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт прийняття-передачі наданих послуг (правової/правничої допомоги) по справі №756/14787/24 від 18.01.2025, відповідно до якого адвокат з 07.11.2023 по 18.01.2025 року надала клієнту у повному обсязі правничу допомогу відповідно до Договору у цивільній справі №756/14787/24 в першій інстанції Оболонському районному суді м. Києва, а клієнт прийняв надані послуги, вартість правової/правничої допомоги за період вказаний в п.1 цього Акту, становить 26 105,00 грн, деталізований розрахунок витрат на правничу допомогу, квитанцію про сплату, довідку за №01/02-25-д від 18.01.2025 якою підтверджено сплату коштів в повному обсязі клієнтом [PERSON] адвокату. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Отже, сума витрат на професійну правничу допомогу доведена перед судом складає 26 105,00 грн. Позовні вимоги [PERSON] було задоволено на 92,5 % від пред`явлених позовних вимог, отже витрати на професійну правничу допомогу складають 24 147,12 грн. Враховуючи викладене, категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: partial