Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позиція позивача Представник позивача-адвокат Панасюк К.Ю. звернулася до суду в інтересах [PERSON] із вказаним позовом до відповідачів про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, яку у встановлений законом строк прийняли відповідачі - [PERSON] та [PERSON] . Позивач не встиг прийняти спадщину у встановлений законом строк, що обумовлювалося станом його здоров`я та перебуванням на лікуванні. Пояснює, що [PERSON] є учасником бойових дій, брав участь у відсічі збройної агресії РФ проти України, в ході виконання військового обов`язку отримав поранення, а далі був звільнений з військової служби та визнаний інвалідом війни 2 групи, потребує відновного, амбулаторного, стаціонарного лікування, також потребує соціальної та побутової реабілітації, технічні та інші засоби реабілітації, зокрема, палицю. Враховуючи характер зазначених діагнозів, станом на зараз, позивач має проблеми із порушенням пам`яті, йому важко перебувати серед людей, адаптація у соціальному середовищі викликає труднощі. Перенесене поранення та отриманні травми назавжди залишили відбиток у його житті, відтак, позивач періодично буває на амбулаторному або стаціонарному лікуванні. Зокрема, востаннє позивач перебував на лікуванні в амбулаторно-поліклінічному закладі в період з 02 січня по 10 січня 2025 року. На цей період ї припало закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивача. Наприкінці січня позивачу надійшов лист від нотаріальної контори, в якому зазначалось про пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та необхідність повідомити про свої подальші наміри, зокрема, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у судовому порядку. Вирішення цього спору у позасудовий спосіб неможливе. Відтак, враховуючи обставини, що незалежали від позивача і перешкоджали вчасній подачі заяви про прийняття спадщини, вважає на необхідне звертатися до суду із вказаним позовом. Позиція відповідачів Від законного представника відповідачів [PERSON] та представника відповідачів-адвоката Зайця Б.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований тим, що померла [PERSON] була бабусею відповідачів, які після її смерті прийняли спадщину. Зазначають,\~що останнім\~днем шестимісячного\~строку було\~06.01.2025,\~отже,\~позивач повинен\~був звернутись\~до нотаріальної\~контори у\~період з\~07.07.2024\~по 06.01.2025.\~Копія виписного\~епікризу №13611\~про перебування\~на стаціонарному\~лікуванні з\~17.10.2022\~по 27.12.2022,\~на думку\~представників,\~не відноситься\~періоду прийняття\~спадщини.\~Виписка із\~медичної карти\~амбулаторного (стаціонарного)\~хворого,\~відповідно до\~якої останній\~хворів амбулаторно\~з 02.01.2025\~по 10.01.2025,\~не містить\~відомості про\~направлення чи\~перебування у\~стаціонарі.\~Зі змісту\~описаних хвороб\~не можливо\~встановити фізіологічного\~та психологічного\~стану хворого\~як такого,\~що перешкоджав\~останньому з`явитись\~у вказаний\~період до\~нотаріальної контори.\~Позивач не пояснює і не надає доказів об`єктивних причин не прийняття спадщини за весь період, що відноситься до шестимісячного строку. Відповідачі критично оцінюють доводи позивача щодо стану його здоров`я, як такого, що перешкоджало вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Із наданих довідок не вбачається тривале перебування позивача на стаціонарному лікуванні, в зв`язку з чим не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини. Вважають, що обставини, які не були безперервним, та відсутність доказів, які б вказували на те, що стан здоров`я позивача настільки важкий, що перешкоджав йому у своєчасній реалізації своїх спадкових прав, не можуть бути визнані судом такими, що створювали непереборні, істотні труднощі для позивача для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, отже не можуть бути визнані поважними причинами. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 11.02.2025 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 10.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Розгляд справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник-адвокат Панасюк К.Ю. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просила задовольнити. Заперечила проти доводів представників відповідачів, викладених у відзиві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Законний представник відповідачів [PERSON] та їх представник-адвокат Заєць Б.В. заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, та просили відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Літинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду надійшов лист про розгляд справи без їх участі. Встановлені судом обставини [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.02.2025 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.8). Згідно виписного епікризу №13611, виданого Національним військово-медичним клінічним центром «Головного військового клінічного госпіталю» (а.с.9,10), [PERSON] перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в клініці психіатричній НВМКЦ «ГВКГ» з 17.10.2022 по 27.12.2022. Відповідно до посвідчення № [NUMBER] , виданого 19.07.2023 (а.с.13), та посвідчення серії [NUMBER] , виданого 05.06.2023 (а.с.14), [PERSON] має другу групу інвалідності внаслідок війни, довічно. Згідно Індивідуальної програми\~реабілітації інваліда\~№760/737-6\~(а.с.11-12),\~ [PERSON] встановлено\~діагнози:\~хронічний ПТСР\~(посттравматичний\~стресовий розлад);\~ДЕП ІІ-ІІІ\~з наслідками\~ГПМК (гостре\~порушення мозкового\~кровообігу). За програмою, [PERSON] потребує відновне, амбулаторне, стаціонарне лікування, потребує соціальної та побутової реабілітації, технічні та інші засоби реабілітації, зокрема, палицю. Відповідно до матеріалів спадкової справи №227/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] та листа №38/02-14 від 21.01.2025 (а.с.15, 35-58), після смерті [INFO] [PERSON] до Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області звернулися спадкоємці за законом [PERSON] та\~ [PERSON] .\~ [PERSON] також\~є спадкоємцем\~за законом\~після смерті\~матері [PERSON] , однак у строк, встановлений Цивільним кодексом України, до нотаріальної контори не звернувся та не надав заяву про прийняття спадщини. Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1597 (а.с.16), [PERSON] перебував в амбулаторно-поліклінічному закладі на лікуванні в період з 02.01.2025 по 10.01.2025, основний діагноз: ДЕП 2ст наслідки перенесеного ГПМК (26.01.2023) з вираженим лівобічним геміпарезом з контрактурою, стійкий вестибуло-атактичний синдром. У виписці зазначено, що пацієнт звернувся зі скаргами на сильні голово кружіння, періодичний головний біль, який супроводжується підвищенням АТ, загальна слабкість/втома. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява №20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи відсутність складеного спадкодавцем [PERSON] заповіту, спадкування у даному випадку після зазначеного спадкодавця здійснюється за законом. Згідно ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У ч.1, 2\~ст.1269 ЦК України\~зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст.1270 ЦК України). Встановлено, що позивач протягом визначеного законом строку не подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, на переконання суду, позивачем вірно обрано спосіб захисту своїх спадкових прав пред`явлення даного позову до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, правила ч.3\~ст.1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України в п.24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач пропустив строк звернення у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у встановлений законом шестимісячний термін, оскільки має проблеми зі здоров`ям внаслідок отриманого поранення, має другу групу інвалідності внаслідок війни, в останні дні строку перебував на лікуванні. Суд відхиляє заперечення сторони відповідачів, оскільки \~період лікування [PERSON] в амбулаторно-поліклінічному\~закладі та проходження обстежень співпадає із закінченням шестимісячного строку для прийняття спадщини, і хвороби позивача створили йому перешкоди для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, так як вся його увага була спрямована на лікування. Тому, [PERSON] з поважних причин, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини.\~ Подібні висновки виклав Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2025 у справі №721/375/23. А тому, суд, дотримуючись принципу верховенства права, одним з проявів якого є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства, переконаний, що норми чинного ЦК України щодо здійснення права на спадкування не допускають дій щодо фактичного усунення позивача від спадкування лише з підстави неможливості вчасно подати відповідну заяву про прийняття спадщини, а, особливо, коли позивач хворів та перебував на лікуванні. Саме така позиція суду узгоджується з приписами ст.2, 4, 10 ЦПК України, котрі визначають справедливість як одну із загальних засад цивільного судочинства. Таким чином, зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що буде у повній мірі справедливим по відношенню до позивача і забезпечить дотримання принципу верховенства права.

Outcome: approved