Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного з АТ «Банк Кредит Дніпро» договору № 22031000542288 від 26.10.2021 року позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 37 200,00 грн, на строк 24 місяці до 26.10.2023 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Згідно з п. 3.1 кредитного договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів - обов`язковий платіж. Одночасно з укладенням кредитного договору [PERSON] уклала з ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» договір добровільного страхування життя від 26.10.2021 року. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 7 200,00 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. За умовами кредитного договору, а саме п. 2.1., клієнт доручив банку в дату набрання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта в сумі страхового платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 37 200,00 грн, з яких сплатив на рахунок ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» страховий платіж від імені клієнта в сумі 7 200,00 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку клієнта. У подальшому клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу № 11/04/24, за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить АТ «Банк Кредит Дніпро». На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 61 550,21 грн, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Відповідно до довідки про доставку електронного документу ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2025 року була доставлена до електронного кабінету відповідача 21.01.2025 року о 17 год 51 хв. 22.01.2025 року на електронну адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява від відповідача про визнання позову, в якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Також просила вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплачено при поданні позову і врахувати їх при розподілі судових витрат. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. З матеріалів справи убачається, що 26.10.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22031000542288, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 37 200,00 грн, на строк 24 місяці до 26.10.2023. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Згідно з п. 3.1 кредитного договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів - обов`язковий платіж. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за користування кредитом, банк має право стягнути, а клієнт зобов`язується сплатити банку за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період такого прострочення, від суми протраченої заборгованості, але не більше 15% від суми простроченої заборгованості. Клієнт, в разі прострочення плати заборгованості за кредитом/нарахованими процентами на вимогу банку зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п. 6.2 кредитного договору) Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, [PERSON] систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 61 550,21 грн., що складається з: 34 417,58 грн - залишок простроченого кредиту, 27 132,63 грн - заборгованість залишок прострочених комісій. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу № 11/04/24 за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить АТ «Банк Кредит Дніпро». На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Дослідивши зміст заяви про визнання позову, судом з`ясовано, що обставин, які б свідчили, що визнання позову відповідачем в цій справі суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси відповідача чи інших осіб, не встановлено. Враховуючи наведене, суд приймає визнання позову відповідачем та враховує вказану заяву під час прийняття рішення по суті спору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене вище, визнання позову відповідачем до початку розгляду судом справи по суті, суд вважає, що позивачу із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого судового збору, така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, позивач просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7 200 грн 00 коп. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано договір № 1/04 від 01 квітня 2024 року про надання правової допомоги укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», додатки № 1, 2, 3 до Договору про надання правичої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16 грудня 2024 року. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 7 200 грн 00 коп. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі 7 200 грн 00 коп., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та обсягу виконаної адвокатом роботи. Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України та визнання позову відповідачем 50% судового збору підлягають поверненню позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: approved