Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить зобов`язати відповідача обслуговуючий Кооператив «ПРИМОРСЬКІ САДИ», здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] та зменшити розмір плати на суму вартості послуг, які не надаються та які непередбачені умовами Договорів укладених між Позивачем та Відповідачем; перерахувати оплату за опалення за показниками лічильника з листопада 2021 року, нарахування опалення за квадратний метр - скасувати; зобов`язати відповідача здійснити акт -звірки по оплаті Позивачем послуг. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54 кв.м. 01.02.2020 року між Позивачем та Обслуговуючим кооперативом «ПРИМОРСЬКІ САДИ» було укладено Договір № 33/4-106П про порядок надання послуг з опалення, постачання холодної води, постачання гарячої води, водовідведення, електропостачання та розподілу їх обсягів з Додатком №1, де передбачені характеристики засобів обліку Споживача в Об`єкті та Договір № 33/4-106У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок задоволення житлових потреб з Додатком №1, де передбачено Перелік послуг з утримання (управління) будинком і споруд та прибудинкової території. Позивач вказує, що оплата за рахунками, які надаються відповідачем, завжди проводилась вчасно, проте позивач не погоджується із самовільним визначенням розмірів та внесенням додаткових послуг Відповідачем до рахунку на сплату за житлово- комунальні та інші послуги, які не передбачені договорами укладеними між сторонами. 29.11.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 28 лютого 2025 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача вказує, що відповідно до пункту 3.2. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок задоволення житлових потреб №3/4-106У від 01.02.2020 року, розмір щомісячної плати за надані послуги затверджуються рішенням загальних зборів членів Кооперативу. Розмір внесків може бути змінений за рішенням загальних зборів членів Кооперативу. В таку разі, Споживач (позивач по справі) зобов`язаний сплачувати щомісячні внески у новому розмірі з дати направлення виконавцем споживачу (на адресу зазначену в даному договорі) повідомлення про затвердження (зміну) розміру внеску. Оплата проводиться за новим розміром внеску, без зміни інших умов договору. При цьому сторонами узгоджено, що підписання додаткових угод до Договору про зміну розміру такої плати не є обов`язковим. Згідно пункту 3.6. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок задоволення житлових потреб №3/4-106У від 01.02.2020 року, не використання споживачем об`єкту не звільняє споживача від сплати послуг відповідно до умов цього договору. Згідно розділу 8 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок задоволення житлових потреб №3/4-106У від 01.02.2020 року, адреса споживача зазначена: [ADDRESS] . Підписуючи договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок задоволення житлових потреб №3/4-106У від 01.02.2020 року позивач погодився зі всіма пунктами цього договору, в тому числі із пунктом щодо зміни розміру щомісячних внесків на підставі рішення загальних зборів членів кооперативу. Таким чином, згідно із вищезазначеними нормами законодавства споживачі послуг зобов`язані оплатити, такі послуги, якщо вони фактично користувались ними; факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від -оплати послуг, якими він користувався. У судовому засіданні представник позивача Зелінський Ю.С, підтримав подану [PERSON] позовну заяву та просив суд її задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Скибінська Є.С. просила відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 01.02.2020 року між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «ПРИМОРСЬКІ САДИ» було укладено Договір № 33/4-106П про порядок надання послуг з опалення, постачання холодної води, постачання гарячої води, водовідведення, електропостачання та розподілу їх обсягів з Додатком №1, 01.02.2020 року між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «ПРИМОРСЬКІ САДИ» було укладено Договір № 33/4-106У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок задоволення житлових потреб з Додатком №1, де передбачено Перелік послуг з утримання (управління) будинком і споруд та прибудинкової території. Позивачем надано до суду рахунки на сплату житлово-комунальних послуг які формувались відповідачем за рудень 2019 року, лютий - серпень 2020 року, жовтень грудень 2020 року, лютий грудень 2021 року, січень грудень 2022 року, січень серпень 2023 року. З наданих рахунків вбачається поступове збільшення тарифів та розширення переліку послуг оплату за які ОК «ПРИМОРСЬКІ САДИ» пред`являє позивачу до сплати. Крім того позивачем надано квитанції про сплату наданих ОК «ПРИМОРСЬКІ САДИ» послуг у зазначений період, з яких вбачається, що позивач частково сплачував пред`явлені відповідачем рахунки. У відповідності до пункту 3.2. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок задоволення житлових потреб №3/4-106У від 01.02.2020 року та пункту 2.3 договору № 33/4-106П від 01.02.2020 розмір щомісячної плати за надані послуги затверджуються рішенням загальних зборів членів Кооперативу. Представником відповідача до відзиву долучено: -Копію протоколу загальних зборів членів ОК № 30-09/20 від 30.09.2020 року; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№ 01-2020 від 09.11.2020 року; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№ 02-2020 від 04.12.2020 року; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№ 05-2021 від 07.12.2020; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК № 01-2021 від 05.03.2021; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№ 04-2021від 05.07.2021; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК №02-2021 від 05.04.2021; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№03-2021 від 05.05.2021; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК №06-2021 від 08.12.2021; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№01-2022 від 04.01.2022 -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№02-2022 від 06.01.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№04-2022 від 08.02.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№05-2022 від 07.03.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК №06-2022 від 10.03.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№07-2022 від 04.04.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№08-2022 від 03.05.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№09-2022 від 04.05.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№10-2022 від 03.06.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№11-2022 від 04.07.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№13-2022 від 06.07.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№15-2022 від 01.08.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК №16-2022 від 03.08.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№17-2022 від 04.08.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№18-2022 від 01.09.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№20-2022 від 08.11.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№21-2022 від 08.12.2022; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№01-2023 від 03.01.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№02-2023 від 09.02.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№03-2023 від 07.03.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№04-2023 від 07.04.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№05-2023 від 08.05.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№06-2023 від 08.06.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№08-2023 від 01.08.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№09/1-2023 від 01.10.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№10-2023 від 02.10.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№12-2023 від 11.10.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№13-2023 від 13.10.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№14-2023 від 08.12.2023; -Копію протоколу загальних зборів членів ОК№15-2023 від 21.12.2023; якими відповідач затверджував зміни до розмірів та порядку сплати внесків на утримання житлового будинку, затверджував додаткові внески. Разом з тим у відповідності до пункту 3.2. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок задоволення житлових потреб №33/4-106У від 01.02.2020 року, Споживач зобов`язаний сплачувати щомісячні внески у новому розмірі з дати направлення виконавцем споживачу (на адресу зазначену в даному договорі) повідомлення про затвердження (зміну) розміру внеску. Оплата проводиться за новим розміром внеску, без зміни інших умов договору. При цьому сторонами узгоджено, що підписання додаткових угод до Договору про зміну розміру такої плати не є обов`язковим. Аналогічні умови\~передбачені пунктом\~2.3 договору про порядок надання послуг з опалення, постачання холодної води, постачання гарячої води, водовідведення, електропостачання та розподілу їх обсягів №33/4-106п від 01.02.2020 року, у відповідності до якого Споживач зобов`язаний сплачувати щомісячні внески у новому розмірі з дати направлення виконавцем споживачу (на адресу зазначену в даному договорі) повідомлення про затвердження (зміну) розміру внеску. Оплата проводиться за новим розміром внеску, без зміни інших умов договору. При цьому сторонами узгоджено, що підписання додаткових угод до Договору про зміну розміру такої плати не є обов`язковим. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору. Сторона повинна дотримуватись умов договору за будь-яких обставин, навіть якщо вона не розуміє їх зміст. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд під час розгляду справи № 755/6962/19. Отже будучи наділеним право на зміну розміру внесків та платежів відповідач скористався таким правом, що підтверджується наданими представником відповідача протоколами загальних зборів членів ОК «ПРИМОРСЬКІ САДИ», затверджені на загальних зборах членів кооперативу зміни відобразились на рахунках на сплату внесків які надсилались відповідачем [PERSON] . Частково задовольняючи позовні вимоги суд, виходить з того, що скориставшись правом на внесення змін до розміру та порядку стягнення внесків відповідач не надав суду доказів дотримання обов`язку повідомлення про такі зміни споживача [PERSON] в порядку та способом передбаченим договором, а саме шляхом направлення виконавцем споживачу (на адресу зазначену в даному договорі) повідомлення про затвердження (зміну) розміру внеску. Відповідачем на надано до суду жодного доказу направлення повідомлення позивача про затвердження (зміну) розміру внесків у будь який спосіб, а отже у споживача не виникло обов`язку сплати наданих ОК «ПРИМОРСЬКІ САДИ» послуг у нових розмірах. Суд не приймає до уваги надані наді представником відповідача фото повідомлень про зміну розміру внесків які були розміщені у місцях загального користування будинку, оскільки такий спосіб повідомлення не передбачений договорами укладеними між сторонами. Окрім того вказаними фотографіями не зафіксовано дати розміщення таких повідомлень. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком за весь період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, а також сплатити споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законодавством або договором. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Правовідносини між виконавцем/виробником послуг з централізованого опалення та споживачем фізичною особою регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами № 630, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин. Правовідносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії та індивідуальним/колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії та порядок оплати врегульовано положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами № 630. Порядок оснащення будівель вузлами комерційного обліку визначено ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За приписами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлові послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV). Виконавець, тобто суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, зобов`язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (абз. 5 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV). Норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV). Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу (ч.ч. 2, 4 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. У Постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 207/2990/18 зазначено, що «Відмовляючи у задоволенні позову, суди не звернули уваги на те, що позов про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виключення суми із загальної заборгованості та заборону в майбутньому вчиняти дії щодо включення такої суми у вимогу до сплати узгоджується із абзацом дванадцятим частини другої статті 16 ЦК України, яким передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках». Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за послуги із централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. Подібні висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13 та Верховним Судом у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 209/4456/16. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо вирішення питання про належний спосіб судового захисту у спірних правовідносинах, суд виходить із наступного. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18); від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187 гс 18); від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338 цс 18); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364 цс 19); від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-84 гс 20). Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53 цс 21), вирішуючи справу хоча і з іншим предметом позову, аніж у справі, яка переглядається Верховним Судом, проте щодо подібного способу судового захисту, зазначила, що за умови визнання недійсною умови кредитного договору про плату за управління кредитом, є підстави задовольнити вимогу про зобов`язання банку перерахувати кредитну заборгованість позивача. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України), а її задоволення ефективно захистить позивача у спірних правовідносинах (пункт 54). У пункті 58 вказаної постанови зазначено, що задоволення вимоги боржника про зобов`язання кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір), може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позивачем обраний належний спосіб захисту своїх прав, шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок заборгованості, а тому є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо вимог позивача, в частині здійснення перерахунку оплати за опалення за показниками лічильника; зобов`язати відповідача здійснити акт -звірки по оплаті Позивачем послуг. Варто наголосити, що порядок нарахування вартості опалення урегульовано пунктом 2.1. договору про порядок надання послуг з опалення, постачання холодної води, постачання гарячої води, водовідведення, електропостачання та розподілу їх обсягів №33/4-106П від 01.02.2020 року у відповідності до якого нарахування плати за спожиті послуги справляється за показниками засобів обліку. Враховуючи викладене, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] у відповідності до укладених договорів включає у себе зобов`язання здійснити перерахунок всіх видів послуг у тому числі опалення та з урахування здійснених позивачем оплат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі, понесені у зв`язку із розглядом справи судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь держави, розмір яких складає 1073,60 грн.

Outcome: partial