Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

У квітні 2024 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у подальшому уточнивши її, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він є особою - [PERSON] , який народився [INFO] у м. Горлівка Донецької області, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Позиція заявника В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що він - [PERSON] , народився [INFO] у місті Горлівка, Микитівського району, Донецької області, його батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Він проживав, разом з батьками, у місті Горлівка, Донецької області, де навчався у Горлівській загальноосвітній школі 1-ІІІ ступенів № 12, проти, паспорт громадянина України, за місцем проживання, він не зміг отримати. Заявник звернувся до Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській з приводу отримання паспорту громадянина України, проте, йому було відмовлено у документуванні паспортом, що і стало підставою для звернення до суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі. Представником ГУ ДМС у Дніпропетровській області Малєжик Т.А. надані суду письмові пояснення, відповідно до яких остання просить відмовити заявнику у задоволенні заяви про встановлення факту громадянства України станом на 24.08.1991 року в повному обсязі У судовому засіданні заявник, його представник - адвокат Припіченко В.Ф. підтримали уточнену заявлену вимогу щодо встановлення особи заявника та просили суд задовольнити її у повному обсязі. Представник заінтересованої особи ГУ ДМС у Дніпропетровській області Дробот І.А. у судовому засіданні не заперечувала щодо встановлення особи заявника. Свідок [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є внушньопереміщеною особою, допитаний в судовому засіданні, за клопотанням представника заявника, підтвердив, що особа, яка присутня в залі судового засідання, як заявник, є [PERSON] , [INFO] , з яким він навчався в освітній період з 2 класу по 9 клас у Горлівській загальноосвітній школі 1-ІІІ ступенів № 12 та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю та бабусею. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що заявник - [PERSON] , народився [INFO] у місті Горлівка, Микитівського району, Донецької області, де в графі «Батько» зазначений [PERSON] , за національністю - українець, а в графі «Мати» - [PERSON] , за національністю - українка, відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 01.02.1999 Микитівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Горлівка, Донецької області, актовий запис № 36 від 01.02.1999 року. Крім того, як вбачається зі свідоцтва [NUMBER] від 12.06.2013 року, [PERSON] закінчив у 2013 році Горлівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 12 - багатопрофільний ліцей» Горлівської міської ради Донецької області. Мати заявника: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до відміток у паспорті громадянина України, де разом з матір`ю проживав заявник [PERSON] до 2019 року. Як було встановлено у судовому засіданні, свідок [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є внушньопереміщеною особою, навчався з [PERSON] , [INFO] , в освітній період з 2 класу по 9 клас у Горлівській загальноосвітній школі 1-ІІІ ступенів № 12, який проживав на той час за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю та бабусею, а також підтвердив зазначену особу, як [PERSON] , [INFO] . Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до вказаного Переліку, вся територія Горлівського району Донецької області з 07.04.2014 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. На час розгляду справи заявник фактично проживає у м. Павлограді, Дніпропетровської області, тоді як [PERSON] (мати заявника) залишилась проживати на тимчасово окупованій території України, за місцем реєстрації, без можливості належного спілкування з нею. Судом встановлено, що саме вищезазначені обставини, позбавляють в установленому законодавством порядку заявнику отримати паспорт громадянина України, з належною ідентифікацією своєї особи. Як вбачається з відповіді Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 1237-5184/1237.1-23 від 02.12.2023 року, [PERSON] було відмовлено в оформленні паспорту, так як за результатом проведеної перевірки, як відносно нього, так і відносно його батьків, відсутності фотозображення на документах, тощо, не було ідентифіковано його особу. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України». Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. Відповідно до пункту б частини першої статті 3 зазначеного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено загальний порядок видачі та відновлення паспорта (далі - Порядок № 302). Згідно п. 10 Порядку № 302, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр). В пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302). Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються. Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Згідно до вимог вищевказаного законодавства України, вбачається, що у разі, якщо ДМС України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку. До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Згідно до вищевказаних нормативних актів, основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути: свідоцтво про народження особи та рішення ДМС України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації. Аналогічний висновок зробив Верховний Суд в постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 511/409/20, провадження № 61-20060св21. У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи). Враховуючи надані заявником документи, такі як: копія свідоцтва про його народження, копія свідоцтва про отримання ним освіти, копія паспорту матері заявника, тощо, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи, з підтвердженням у судовому засіданні цих даних свідком [PERSON] , суд вважає за можливе встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заявник є особою - [PERSON] , який народився [INFO] у м. Горлівка Донецької області, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved