Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

18.12.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.04.2023 року в загальному розмірі 28\~311,72, яка складається з: 18\~998,08 грн. заборгованість за кредитом, 9\~313,64 грн. заборгованість за відсотками, а також судові витрати у розмірі 3\~028 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилався н те, що 07.04.2023 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаного анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок із сплатою процентів за користування у розмірі 40,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також, представник позивача зазначає, що основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач, в свою чергу, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань відповідачем, станом на 29.11.2024 року останній має заборгованість у розмірі 28 311,72, яка складається з: 18 998,08 грн. заборгованість за кредитом, 9 313,64 грн. заборгованість за відсотками. Позивач неодноразово вживав заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачу смс-повідомлень та дзвінків, з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання, але [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.01.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, а тому суд, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 14.04.2025 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~- у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А відтак, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна. Так, судом встановлено, що 07.04.2023 року [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банк» (а.с. 6). При цьому у анкеті-заяві зазначено, що відповідач своїм підписом підтвердив, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, відповідач підтвердив своє ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті www.a-bank.com.ua. Анкета-заява також містить анкетні дані, контактну інформацію та власноручний підпис відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України - договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію банку відповідачка підписом у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із ст. 207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-ресурс. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. За змістом ст. 634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, з моменту підписання анкети-заяви, між банком та відповідачем укладено кредитний договір та [PERSON] погодився із визначеними умовами кредитування. Відповідач ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві. Так, на підтвердження умов кредитування АТ «А-Банк» надав суду копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «А-Банк», заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 07.04.2023 року, витяг з Умов та Правил, довідку за картами, довідку за лімітами, підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, витяг з тарифів по картці «Зелена», розрахунок заборгованості, виписку щодо руху коштів по банківський карті, що видавалась на підставі підписання анкети-заяви. Підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту, містить умови кредитування за програмами карта «Кредитна картка «Зелена», а також інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Зазначена в цьому паспорті інформація зберігає чинність та є актуальною до 12.04.2023 року. Отже, підписавши заяву сторони по справі, у відповідності до ст. 634 ЦК України, уклали договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Крім цього, про укладення кредитного договору між сторонами також свідчить факт користування позичальником кредитними коштами. Так, відповідно до довідки банку, відповідачу було відкрито рахунок за № [NUMBER] та надано кредитну картку за № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 (а.с. 12 на звороті). Згідно із довідкою за лімітами старт карткового рахунку почався 07.04.2023 року, на якій було встановлено кредитний ліміт 19\~000 грн., який не збільшувався (а.с. 13). Таким чином, свідченням приєднання до угоди кредитування відповідача та дія договору підтверджується фактом користування ним картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію, відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Обґрунтовуючи поданий позов, АТ «А-Банк» зазначив, що відповідач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого, станом на 29.11.2024 року останній має заборгованість: 18 998,08 грн. заборгованість за кредитом, 9 313,64 грн. заборгованість за відсотками. Так, з виписки по картці за період з 07.04.2023 року по 29.11.2024 року убачається, що відповідач користувався кредитною карткою, тобто реалізував своє право на користування кредитним лімітом. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем доказів, які б спростовували надані позивачем докази, щодо розміру наявної заборгованості по кредитному договору не надано. А відтак, суд вважає доведеним факт отримання ним кредитних коштів у позивача, користування вказаними коштами та наявність непогашеної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18\~998,08 грн. Крім цього, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути з відповідача заборгованість за відсотками у розмірі 9\~313,64 грн. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за кредитним договором № б/н від 07.04.2024 року нараховувались виходячи із процентної ставки (поточної) у розмірі 40,8 % та процентної ставки (простроченої) у розмірі 81,59 %. Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів, в тому числі розмір і порядок їх нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором позивач посилається на Умови кредитування по кредитній карті та Тарифи по картці, як невід`ємні частини договору. При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці Умови кредитування та Тарифи по картці розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати заборгованості по процентам за користування кредитом, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування не надано. До вказаних правовідносин застосовуються правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому неможливо застосувати, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови кредитування та Тарифи по картці «Зелена» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Судом встановлено, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 07.04.2023 року не містить обумовленого розміру процентної ставки, яку позивач просив стягнути з відповідача. При цьому суд не бере до уваги як доказ, встановлення розміру відсотків - Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в Паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 23.05.2022 року у справі за №393/126/20. Суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати, встановленому у ст.\~6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод від 04.11.1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами за договором від 07.04.2023 року, а відтак, в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовну заяву АТ «А-Банк» задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в розмірі 2032 грн., виходячи з розрахунку: 18\~998,08 грн. (розмір задоволених позовних вимог) ? 3028 грн. (сума сплаченого судового збору) : 28\~311,72 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2032 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial