Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2025 року провадження у справі №753/18852/24 закрито на підставі положень п. 2 ч. 2 ст. 200, п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Водночас, вказаною ухвалою суду не вирішено питання про судові витрати. 24.03.2025 року до суду надійшла заява представника третьої особи [PERSON] - адвоката Докієна Дмитра Борисовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), у якій просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. Заява мотивована тим, що під час постановлення ухвали про закриття провадження у справі судом не вирішене питання відшкодування третій особі витрат на правничу допомогу. На підтвердження розміру понесених третьою особою судових витрат подано до суду докази, у зв`язку з чим просить задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення суду. В судове засідання учасники по справі не з`явилися. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив задовольнити. Представник позивача подав до суду клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, посилаючись на їх неспівмірність із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг. Просив зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги до 5 000,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, а витрати на професійну правничу допомогу на користь третьої особи підлягають стягненню з позивача з наступних підстав. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В силу ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оплатне надання третій особі правничої допомоги в сумі 40 000,00 грн підтверджується укладеним між третьою особою і Адвокатським бюро «Меніва Олексія» договором про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 16 грудня 2024 року; додатковою угодою №1 від 17 грудня 2024 року до договору про надання правової допомоги №б/н від 16 грудня 2024 року; актом наданої правової (правничої) допомоги №1 від 20.03.2025 року до договору про надання правової допомоги №б/н від 16 грудня 2024 року на загальну суму 40 000,00 грн; детальним описом робіт (наданих послуг) від 20.03.2025 року, виконаних Адвокатським бюро «Меніва Олексія» за договором про надання правової допомоги №б/н від 16 грудня 2024 року на загальну суму 40 000,00 грн; рахунком №1 від 20.03.2025 року на загальну суму 40 000,00 грн; квитанцією від 21.03.2025 року про сплату гонорару на загальну суму 40 000,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Згідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Частиною 12 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Поряд із цим, ЦПК України не містить норм, які б встановили критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі №185/8266/20-ц). Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від: 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18. Поряд із цим, Верховним Судом у постанові від 17 лютого 2021 року у справі №308/9100/19-ц сформована правова позиція, згідно якої дія норми ч. 5 ст. 142 ЦПК України щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження поширюється, зокрема, й на правовідносини, що виникають у зв`язку з розглядом скарг на дії, рішення, бездіяльність виконавця. Аналіз положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі необхідною умовою для компенсації особі (одній стороні) здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, є необґрунтовані дії іншої сторони, що і зумовили відповідні витрати під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом (постанова Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №308/9100/19). Із матеріалів справи вбачається, що представником третьої особи під час розгляду справи були подані пояснення третьої особи щодо позову, в яких,серед іншого, містилися доводи з приводу того, що [PERSON] вже неодноразово звертався до Дарницького районного суду м. Києва з такими ж самими позовними вимогами до тих же відповідачів, з тих же підстав, а відтак третя особа заперечувала проти позовних вимогта наполягала на безпідставності цього позову у зв`язку з тим, що цей спір вже був вирішений у порядку цивільного судочинства за результатами якого у задоволенні позову було відмовлено (рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року у справі №753/8203/18). Окрім того, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року у справі №359/1958/21 раніше було закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Київської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у місті Києві, треті особи: Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, про визнання протиправним та скасування рішення щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, з огляду на те, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, вже було вирішено. Пояснення третьої особи щодо позову в прохальній частині містять клопотання про закриття провадження у справі, з підстав зазначених вище. Суд погоджується із доводами третьої особи, що пред`явлення позивачем позову у цій справі, яким позивач вже вдруге намагається переглянути судове рішення, що набрало законної сили, при цьому не змінюючи предмет позову та не наводячи нових підстав позову, є явно необґрунтованим. Такі дії позивача є недобросовісними та мали на меті ущемлення прав та інтересів третьої особи. При цьому, саме така реалізація позивачем своїх процесуальних прав призвела до закриття провадження у справі. Враховуючи те, що третя особа довела у чому полягали необґрунтовані дії позивача, відсутні правові підстави для відмови у задоволенні поданої заяви про ухвалення додаткового рішення. Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відтак, неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу. Такий висновок викладений Верховним Судом, зокрема, в постановах від 20 травня 2020 року у справі №154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі №712/1720/19. Підставою для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами позивач зазначає неспівмірність із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг. Суд не погоджується з тим, що заявлений розмір витрат є завищеним за мотивів, наведених позивачем у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Окрім того, клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не містить обґрунтування того чому саме до 5 000,00 грн підлягають зменшенню заявлені до компенсації судові витрати третьої особи. Поряд із цим, згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд зазначає, що доводи позивача про те, що заявлений до компенсації розмір судових витрат (витрат на оплату правничої допомоги) підлягає зменшенню до 5 000,00 грн є необґрунтованими.

Outcome: approved