Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У жовтні 2020 року ТОВ «Новобудова» звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Позивач здійснює експлуатацію та обслуговування зазначеного житлового будинку, а також позивачем безперебійно надаються житлово-комунальні послуги за вказаною адресою та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак відповідач належним чином не сплачує кошти за спожиті послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.12.2018 у справі № 760/23116/18 було стягнуто з відповідача за на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2016 по 01.07.2018 у розмірі 27 893,47 грн., індекс інфляції - 2 769,42 грн., 3 % річних - 831 грн. Водночас відповідач продовжує ухилятися від оплати житлово-комунальних послуг, а тому за період з 01.08.2018 по 01.10.2020 утворилася заборгованість яка складає 22 748,12 грн. З огляду на викладене, а також у зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від добровільної сплати боргу, позивач вимушений звернутись з позовом до суду про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку із врахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. За таких підстав, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 22 748,12 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2 956,07 грн., індекс інфляції в розмірі 5 520,35 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без виклику сторін. Позивачу було надіслано копію ухвали суду від 19.10.2020, відповідачу було надіслано копію ухвали суду від 19.10.2020 та копію позовної заяви з додатками. Копію ухвали суду від 19.10.2020 та копію позовної заяви з додатками відповідачем було отримано 26.02.2021, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні. 17.03.2021 відповідачем було подано відзив на позовну заяву у якому він проти позовних вимог заперечував. В обґрунтування відзиву зазначив, що оскільки з 01.12.1991 не зареєстровано Банк України на виконання розділу VI Декларації про державний суверенітет України, то відповідач вважає, що його дії щодо здійснення будь-яких платежів за межами національного банку української нації - Банку України будуть мати ознаки злочину, який полягає у повалені конституційного ладу, катуванні, геноциді української нації і народу України; між позивачем та відповідачем не існує жодних договірних зобов`язань та не було укладено жодних договорів; позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що житлово-експлуатаційна дільниця № 5 ТОВ «Новобудова» на момент укладення з відповідачем Договору № 159-21А від 27.10.2008 була відокремленим підрозділом ТОВ «Новобудова»; розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяви, був здійснений не на підставі тарифів, що встановлені додатком № 1 до договору № 159-21а від 27.10.2008, а тому є необґрунтованим. 22.03.2021 представником позивача було подано до суду відповідь на відзив. На спростування доводів, зазначених відповідачем у відзиві представник позивача вказав, що у період з 01.08.2018 по 01.07.2019 у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] , в тому числі і в квартирі [ADDRESS] ТОВ «Новобудова» надавалися житлово-комунальні послуги. З метою безперебійного надання житлово-комунальних послуг у будинку та квартирі [ADDRESS] позивачем укладено наступні договори з постачальниками послуг: договір № 976 на вивезення твердих побутових відходів від 31.01.2014, договір № 976р на вивезення твердих побутових відходів роздільно зібраних (ТПВРЗ) від 18.11.2013, договір на виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів № 135/11 від 01.02.2011, підрядний договір № 1/11 на технічне обслуговування систем диспетчеризації від 01.02.2011, Договір про постачання електричної енергії № 3218017 від 02.12.2004, договір №04967/5-06 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 29.09.2004, договір № 2582/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 05.10.2018. Вказує, що відповідач у своєму відзиві на позовну заяву посилається на відсутність договірних взаємовідносин між ним та позивачем, в той же час посилаєтесь на Договір №159-21а на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 08.09.2005, який укладено між відповідачем та начальником ЖЕД №5 Товариства в особі Острик Н.Я. Зазначає, що начальник ЖЕД №5 (на той час Острик Н.Я.), як керівник відособленого структурного підрозділу Товариства, за дорученням Товариства, (про що йшлося в самому тексті укладеного договору) мав право укладати такі договори від імені Товариства у межах наданих йому повноважень. Відтак, підстави для визнання такого договору недійсним відсутні. На звернення відповідача за вх. №167 від 02.03.2021 позивачем надавалась відповідь про те, що з метою покращення співпраці між власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків, які територіально віддалені від центрального офісу позивача, для забезпечення оперативного вирішення нагальних питань і реагування на звернення у Товаристві 01.03.2007р. був утворений відокремлений підрозділ - ЖЕД № 5. У подальшому, у зв`язку із передачею багатоквартирних житлових будинків в управління співвласників, серед яких числиться і багатоквартирний будинок по [ADDRESS] , за результатам проведеної оптимізації та змінами в структурі товариства, 01.07.2019 ЖЕД №5 була приєднана до ЖЕД №4, а тому між позивачем та відповідачем був укладений договір №159-21а на надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 27.10.2008, на підставі якого і були надані житлово-комунальні послуги. Також представник позивача вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», затверджено Порядок формування тарифів на житлово-комунальні послуги Постанова № 869). Частина 3 п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (загальна частина), передбачає, що тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку. Згідно з Порядком калькуляційною одиницею при нарахуванні плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є 1 кв. м загальної площі, що перебуває у власності фізичної особи (п. 5 Порядку). Таким чином, тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у Будинку, в тому числі і квартирі [ADDRESS] , в період з 01.08.2018 по 01.07.2019, встановлений Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 937 від 01.06.2018 та складає 6,92 грн./міс. за кв. м. загальної площі квартири. Враховуючи площу квартири [ADDRESS] в будинку, а саме 57,90 кв. м., вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить: в період з 01.08.2018 по 01.07.2019 400 грн. 67 коп. в місяць, оскільки, з 01.08.2018 послуга з вивезення побутових відходів стала окремою комунальною послугою, вартість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зменшилась на 28 грн. 95 коп., що відображається в графі «Перерахунки» розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. За послугу з централізованого опалення протягом опалювального періоду 2018- 2019р.р., здійснювалися нарахування за наступними тарифами: 1 323 грн. 36 коп. за 1 Гкал згідно Розпорядження КМДА від 19.04.2018р. № 666, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві 02.05.2018p. № 107/1955; 1 544 грн. 00 коп. за 1 Гкал згідно Розпорядження КМДА від 26.12.2018р. № 2350, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві 29.12.2018р. № 321/2169. Оскільки, прилад обліку теплової енергії на потреби опалення в квартирі [ADDRESS] відсутній, то відповідно до п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», в опалювальний період 2018- 2019рр. нарахування плати за послугу з централізованого опалення для кв. [ADDRESS] здійснювалось згідно фактичних обсягів теплової енергії за показаннями будинкового засобу обліку з розрахунку витрат на 1 кв.м загальної опалюваної площі квартири. З огляду на викладене, представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити. 30.03.2021 та 08.09.2021 відповідачем було подано до суду клопотання про зобов`язання надсилання відповідачу додатків до відзиву на позовну заяву. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» 272/0/5-05 від 27.12.2005 житлові будинки по [ADDRESS] були передані Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації №102 від 31.01.2006 новозбудованому житловому будинку [ADDRESS] було присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Відповідно до авізо №306 від 08.08.2006 АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно наказу ТОВ «НОВОБУДОВА» №69 від 24.04.2007 вулицю Георгія Гонгадзе на виконання рішення Київської міської ради IV сесії V скликання від 08.02.2007 №149/810 було перейменовано на вулицю Машинобудівну. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим №5241. 27.10.2008 між ЖЕД № 5, що діяла за дорученням генерального директора ТОВ «Новобудова» та відповідачем було укладено договір №159-21А про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно п.2.1 якого передбачено, що Споживач зобов`язався оплачувати послуги в установлений цим договором строк, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Повноваження начальника ЖЕД № 5 Острик Н.Я. діяти в інтересах та від імені ТОВ «НОВОБУДОВА» зазначені у самому договорі №159-21А, зокрема, що начальник ЖЕД № 5 Острик Н.Я. діє за дорученням генерального директора ТОВ «НОВОБУДОВА» Шевченка В.О., а тому суд вважає, що договір №159-21А був підписаний від ТОВ «НОВОБУДОВА» уповноваженою на те особою. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», затверджено Порядок формування тарифів на житлово-комунальні послуги Постанова № 869). Частина 3 п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (загальна частина), передбачає, що тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку. Згідно з Порядком калькуляційною одиницею при нарахуванні плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є 1 кв. м загальної площі, що перебуває у власності фізичної особи (п. 5 Порядку). Таким чином, тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку, в тому числі і квартирі [ADDRESS] , в період з 01.08.2018 по 01.07.2019, встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 937 від 01.06.2018 та складає 6,92 грн./міс. за кв. м. загальної площі квартири. Враховуючи площу квартири [ADDRESS] , а саме 57,90 кв. м., вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить: в період з 01.08.2018 по 01.07.2019 400 грн. 67 коп. в місяць (оскільки, з 01.08.2018 послуга з вивезення побутових відходів стала окремою комунальною послугою, вартість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зменшилась на 28 грн. 95 коп., що відображається в графі «Перерахунки» розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги). За послугу з централізованого опалення протягом опалювального періоду 2018- 2019р.р., здійснювалися нарахування за наступними тарифами: 1 323 грн. 36 коп. за 1 Гкал згідно Розпорядження КМДА від 19.04.2018 № 666, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві 02.05.2018 № 107/1955; 1 544 грн. 00 коп. за 1 Гкал згідно Розпорядження КМДА від 26.12.2018 № 2350, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві 29.12.2018 № 321/2169. Оскільки, прилад обліку теплової енергії на потреби опалення в квартирі [ADDRESS] відсутній, то відповідно до п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», в опалювальний період 2018- 2019рр. нарахування плати за послугу з централізованого опалення для кв. [ADDRESS] здійснювалось згідно фактичних обсягів теплової енергії за показаннями будинкового засобу обліку з розрахунку витрат на 1 кв.м загальної опалюваної площі квартири. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав, що позивачем було не правильно здійснено нарахування за житлово-комунальні послуги, проте у чому саме такі нарахування є неправильними не зазначив, а тому суд відхиляє такі доводи відповідача. Позивач зазначає, що у будинку та квартирі за вказаною адресою ТОВ «Новобудова» безперебійно надавались і надаються житлово-комунальні послуги, відповідач зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг належним чином не виконує. Відповідач, користуючись житлово-комунальними послугами, не вносить плату за них позивачу ТОВ «Новобудова», в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.08.2018 по 01.10.2020 утворилася заборгованість яка складає 22 748,12 грн. Жодних доказів на спростування такого розміру заборгованості, а також свого розрахунку відповідачем до суду не надано. Окрім цього, відповідачем не надано доказів, які б спростовували факт надання позивачем житлово-комунальних послуг. Тобто, вказане відповідачем доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній у спірний період) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, наймачі зобов`язані щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація) та витрати на утримання (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі (типовий перелік яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 560). За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 01.08.2020 по 01.10.2020 його втрати від інфляції склали 5 520,35 грн., а 3% річних від простроченої суми - 2 956,07 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за правильними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення, і не спростований відповідачем. Крім того, з боку відповідача не надано фактичних даних того, що в спірний період послуги зі сторони позивача у вказаному періоді не надавалися, або надавалися не в повному обсязі чи не належної якості, також не доведено виконання грошових зобов`язань перед позивачем належним чином. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Outcome: approved