Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, просить суд ухвали рішення яким встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.12.1999 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та Розпорядження органу приватизації №133507 від 15 грудня 1999 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, яким було передано квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,2 кв.м. у спільну часткову власність [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Заява мотивована тим, що 15 грудня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради було видано Розпорядження органу приватизації № 133507, яким було передано квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,2 кв.м., у спільну часткову власність [PERSON] , та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках. На підставі вищевказаного розпорядження 15 грудня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на житло, що посвідчує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71.2 кв.м., належить на праві спільної часткової власності, [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках. 01 червня 2012 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку із чим прізвище було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Наразі [PERSON] , є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,2 кв.м. Нещодавно заявник вирішила здійснити розпорядження часткою квартири за адресою: [ADDRESS] , що їй належить, та звернулась до нотаріуса. Разом із тим, заявнику було повідомлено, що у неї існують розбіжності у написанні прізвища у Розпорядженні та Свідоцтві про право власності на житло, у яких її прізвище вказано як - « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » (як вказано у паспорті громадянина України). Вказані помилки, які наявні в Розпорядженні органу приватизації, Свідоцтві про право власності на житло, яке було видане Управлінням Житлово-комунального господарства Одеської міської ради перешкоджають заявниці в розпорядженні її власністю. Саме ці обставини стали підставою для звернення до суду для встановлення вказаного факту належності правовстановлюючих документів. Учасники процесу в судове засідання не з`явилася, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином в порядку статей 128,130 ЦПК України. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Департаменту міського\~господарства ОМР в судове\~засідання не\~з`явився,\~на адресу\~суду скерував\~заяву в\~якій просив\~розглянути справу\~у його\~відсутність. Частиною 3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. В силу цих положень ЦПК України, суд застосовує норми, що регулюють підстави порядок проведення судового засідання та фіксування судового процесу, встановлені Главам 6,7 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено що 15 грудня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради було видано Розпорядження органу приватизації № 133507, яким було передано квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,2 кв.м., у спільну часткову власність [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. У Розпорядженні органу приватизації вказано прізвище заявника як - « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». На підставі вищевказаного розпорядження 15 грудня 1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на житло, що посвідчує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71.2 кв.м., належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках. У зазначеному Свідоцтві про право власності на житло також вказано прізвище заявника - « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». З копії диплому Одеського вищого професійного училища морського туристичного сервісу, копії свідоцтва про належність кваліфікації та копії посвідчення моряка, заявниця вказана як [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Прізвище після реєстрації шлюбу було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищезазначене, суд установив, що у Розпорядженні органу приватизації від 15 грудня 1999 року та у Свідоцтві №16-6612 про право власності на житло, запис прізвища заявниці не збігається із записами, які зазначені в паспорті громадянина України, та інших вищезазначених документах. Вказані невідповідності написання прізвища заявниці, виникли у зв`язку із допущеною помилкою Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, при видачі розпорядження органу приватизації та видачі свідоцтва про право власності. Зазначені розбіжності обмежують права заявника щодо належного розпорядження своїм майном. Отже, враховуючи відсутність заперечень,з метою усунення перешкод в реалізації прав заявника яка власника майна, суд дійшов висновків щодо необхідності встановлення факту належності вказаного документу.

Outcome: approved