Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог? ? У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2022 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес позика» Договір про надання кредиту №441635-КС-003, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 40 000 грн строком на 16 тижнів\~до 11 грудня 2022 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1.15957097% в день (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 6000 грн. Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію»\~і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця\~https://bizpozyka.com/. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 126 651 грн 07 коп, з яких 40000 грн - основна сума боргу, 80651 грн 07 коп - заборгованість за відсотками; 6000 грн - комісія за надання кредиту, котру позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Процесуальні дії по справі. Подані заяви (клопотання) сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.55). Ухвалою суду від 19.02.2024 року, за клопотанням представника позивача, витребувано з АТ КБ "ПриватБанк" інформацію щодо банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та?інформацію про рух коштів (виписку) по банківській карті № [NUMBER] за період з 21.08.2022 року по 02.11.2023 року включно (а.с.69). 20.03.2024 року на адресу суду надійшли з АТ КБ «ПриватБанк» витребувані документи (а.с.83-84). Ухвалою суду від 15.04.2024 року призначено заочний розгляд справи (а.с.94). 15.04.2024 року по вказаній справі ухвалено заочне рішенням, яким позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором №441635-КС-003 від 21.08.2022 року в розмірі 126\~651,07 грн, яка складається з наступного: 40 000 гривень заборгованість за основним боргом; 80\~651,07 гривень за нарахованими процентами; 6 000 гривень - за комісією та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2147,20 гривень (а.с.97-100). 17.10.2024 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гелхвіідзе Д.Р., звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Хотинського\~районного суду Чернівецької області\~від 15 квітня 2024 року та поновлення їй строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду (а.с.113-117). Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.10.2024 року поновлено відповідачу [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15.04.2024 та прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення суду (а.с.130). Ухвалою суду від 01.11.2024 року заяву представника відповідача - адвоката Гелхвіідзе Д.Р. про перегляд заочного рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15.04.2024 року по цивільній справі №724/2900/23 за позовом ТОВ «Бізнес Позика»до [PERSON] про стягнення\~заборгованостіза\~кредитним договором задовольнено та скасовано заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2024 року. Призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження та встановлено відповідачу строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.144-145). 04.12.2024 року представником відповідача Гелхвідзе Д.Р. подано на електронну адресу суду клопотання про поновлення строку для подачі клопотання про витребування доказів разом з клопотанням про витребування доказів по справі (а.с.149-151). Ухвалою суду від 06.03.2025 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про поновлення строку подання клопотання про витребування доказів (а.с.207-208). 28.03.2025 року на адресу суду представником позивача ТОВ «Бізнес позика» Виноградовим Ю.Е. надано на запит суду деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку за договором станом на 01.03.2025, крім того, представником надані додаткові письмові пояснення після скасування заочного рішення судом, в яких зазначає, що жодних платежів за кредитним договором відповідач не здійснила та жодних належних та достатніх доказів здійснення платежу відповідач не надала, що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості станом на 28.03.2025. Також з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало проценти за кредитним договором поза межами строку дії кредитного договору, заборгованість відповідача за кредитним договором після закінчення його строку дії не змінювалася. Розрахунки заборгованості грунтуються на умовах кредитного ддоговору та узгоджуються з матеріалами справи. Сторона відповідача у заяві про перегляд заочного рішення чи в інших процесуальних документах не пояснила чому на їх думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що не узгоджується з матеріалами справи, при цьому свій контррозрахунок не надала. Щодо надання виписки за Кредитним договором, то представник позивача вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів, на підтвердження перерахування коштів посердники надають товариству довідки про перерахування коштів. Тому такі виписки можуть надавати лише банки, які відкривають своїм позичальникам рахунки, та зараховують (видають) на такі рахунки кредитні кошти (кредити). В підтвердження начебто здійснення платежу за кредитним договором сторона відповідача могла б просто надати виписку з відповідного банківського (карткового) рахунку позичальника, однак такої виписки сторона відповідача не надала і не могла надати, оскільки жодних платежів за кредитним договором позичальниця не здійснила. Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.215-229). Аргументи учасників справи Представник позивача ТОВ «Бізнес позика» Виноградов Ю.Е. в судове засідання 01.04.2025 о 13:00 год не з`явився, просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, з урахуванням додаткових пояснень (а.с.218). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася,?її представник адвокат Гелхвіідзе Д.Р. у судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просив відмовити, зазначивши, що відповідач [PERSON] не заперечує факт отримання коштів за кредитним договором в розмірі 40\~000 грн, разом з тим вважає, що нараховані відсотки за прострочені платежі значно перевищують суму основної заборгованості, нараховані невірно, після строку дії кредитного договору. Вказує, що після закінчення строку дії кредитного договору, нарахування штрафних санкцій можливе лише на підставі ст.625 ЦК України. Крім того відповідач частково здійснила погашення заборгованості на суму 3000 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Фактичні обставини встановлені судом Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21 серпня 2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №441635-КС-003, згідно з умовами якого останній надано грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн строком на 16 тижнів, до 11.12.2022, з фіксованою процентною ставкою 1,15957097% в день, комісією за надання кредиту 6000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту\~84 000,00 грн (а.с.16-19). Орієнтована річна процентна ставка 12126,10 процентів. Також установлено, що договір про надання кредиту № 441635-КС-003 був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №441635-КС-003 від 21 серпня 2022 року та паперовими копіями з текстів пропозиції (оферти) укласти договір, прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір та договору №441635-КС-003 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 21.08.2022, анкети клієнта, а також паспорту споживчого кредиту, яким проінформовано позичальницю про його умови, що підписані відповідачкою електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.14-30). 21.08.2022 року кредитний договір, додатки до нього та Правила кредитування були відправлені відповідачу на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку та в цей же день розміщення в особистому кабінеті відповідача підписаного договору та додатків до нього, Правил кредитування в цілодобовому онлайн доступі, що підтверджується візуальною формою посідовності дій клієнта (а.с.28 зворот). 21.08.2022 позивач перерахував на вказану відповідачем картку № [NUMBER] АТ КБ «Приватбанку» грошові кошти в сумі 40 000,00 грн, що підтверджується копіями довідок ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» про проведені успішні транзакції перерахування коштів [PERSON] за даним договором та відомостями АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по картці № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за період з 21.08.2022 по 02.11.2023 (а.с.31зворот, а.с.84,91-92). Представник відповідача зазначає, що відповідач визнає факт отримання грошових коштів в розмірі 40\~000 грн за кредитним договором від 21.08.2022. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість позичальниці перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на 02.11.2023 року нарахована в розмірі 126\~651,07 грн, з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 40 000 грн; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 80 651,07 грн; заборгованість за простроченим платежем за комісією 6 000 грн (а.с.11-13). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 21.08.2022 станом на 28.03.2025 року, розмір заборгованості [PERSON] становить в розмірі 126\~651,07 грн, з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 40 000 грн; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 80 651,07 грн; заборгованість за простроченим платежем за комісією 6 000 грн (а.с.221-227). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно з частиною першої статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 2-6315/11 (провадження № 61-23326св18) звернув увагу на те, що невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту\~статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним. Він вважається укладеним з моменту досягнення згоди між сторонами щодо всіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, які визначені законом, є предмет, сума, строк повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами. Частиною другою, третьою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII\~(далі - Закон № 675-VIII). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону № 675-VIII). Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону № 675-VIII\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону № 675-VIII\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону № 675-VIII\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з\~статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних»\~персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до\~закону\~здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою\~статті 6 Закону України «Про захист персональних даних»\~передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої\~статті 6 Закону України «Про захист персональних даних»\~не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених\~законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій\~статті 11 Закону України «Про захист персональних даних»\~встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до\~закону\~виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо укладання [PERSON] договору №441635-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 21.08.2022 року. Згідно з пунктами 6, 12 частини першої\~статті 3 Закону № 675-VIII\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~наявний в\~матеріалах справи\~договір №441635-КС-003\~про надання\~кредиту (Споживчий\~кредит.\~Електронна форма\~)\~від 21.08.2022\~року \~містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором "Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-4419, що відповідає нормам\~Закону України "Про електронну комерцію", а тому у даній справі належними й допустимими доказами підтверджено факт укладення Кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «Бізнес позика». Отже, підписуючи договір електронним цифровим підписом, відповідач підтвердила, що вона погоджується виконувати його умови та розуміє їх зміст. Таким чином, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, в якій Суд, серед іншого, зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. З відеозапису візульної верифікації дій позичальника встановлено, що [PERSON] добровільно надала згоду на верифікацію, при цьому зазначила, що жодного тиску на неї не чинять, вказала особистий номер телефону, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження, дату видачі паспорта громадянина України. В подальшому її сфотографували з паспортом та повідомили, що [PERSON] надійде смс повідомлення з оtp паролем, який необхідно буде ввести для завершення верифікації, що остання не заперечувала. Суд звертає увагу на те, що\~ст. 204 Цивільного кодексу України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2- 1383/2010). З урахуванням принципів добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №607/11746/17). Оскільки у матеріалах справи не міститься доказів щодо визнання недійсним Договору №441635-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма ) від 21.08.2022 року (або окремих його частин), останній повинен виконуватись сторонами у повному обсязі. Щодо нарахування процентів за договором №441635-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма ) від 21.08.2022 року. Згідно зі\~статтею 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормами частини першої\~статті 1048 ЦК України\~врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Як убачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані у межах строку дії договору, який був установлений умовами договору № 441635-КС-003 про надання кредиту від 21 серпня 2022 року та закінчувався 11 грудня 2022 року. Включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем процентів за користування кредитом, а також і подальше нарахування позивачем зазначених процентів та витребування їх від відповідача, в тому числі і за ставкою як зниженою так і стандартною, є законним та обґрунтованим, оскільки базується на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо надання споживчих кредитів, яким і є за своєю правовою сутністю спірний кредитний договір. Матеріалами справи встановлено, що 21 серпня 2022 року між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 40000 грн строком на 16 тижнів, до 11.12.2022 року. За вказаним договором комісія за надання кредиту встановлена в сумі 6000 грн (п. 2.5. договору). Відповідно до п. 2.4. договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,0%, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15957097 %, фіксована. За умовами п. 3.2. договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п. 2.4. договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, у залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, і розраховується в порядку, описаному нижче. Згідно з п. 3.2.1. договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. договору. Відповідно до умов п. 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Отже, згідно умов кредитного договору №441635-КС-003 від 21.08.2022 року,позичальника було повідомлено, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким [PERSON] ознайомилася та без будь-яких заперечень підписала в електронному вигляді. Крім того, [PERSON] було повідомлено орієнтовну вартість кредиту, строк кредиту та орієнтовану реальну річну процентну ставку. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] була належним чином ознайомлена та погодилася з умовами надання кредиту, на підставі чого 21 серпня 2022 року між сторонами укладено кредитний договір №441635-КС-003, в якому відображені умови надання кредиту, остання з відповідним договором погодилася, про що свідчить її електронний підпис. На момент укладення кредитного договору відповідач не зверталася до ТОВ «Бізнес Позика» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася з усіма умовами такого договору. Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.4.1.2) на розірвання договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, користувалася коштами позивача, до позивача із відповідною заявою не зверталася. За змістом статей\~6,\~626,\~627,\~628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мала можливість не вступати у кредитні відносини з відповідачем, якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим, натомість, позивач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилася на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. Суд не вбачає підстав вважати текст кредитного договору незрозумілим та/або таким, що вводить в оману споживача, зокрема, в частині визначення розміру та порядку сплати відсотків за користування кредитом. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми, тим самим порушила встановлений графік обов`язкових платежів. ТОВ «Бізнес позика», заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просило у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальницею договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована знижена процентна ставка у розмірі 1,15957097 % за кожен день користування кредитом та фіксована стандартна процентна ставка у розмірі 2,0%, якщо буде допущена прострочка сплати заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не змінювалась, отже проценти за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися. Посилання представника відповідача щодо нарахування процентів на підставі ст. 625 ЦК України, а також щодо того, що нараховані відсотки за прострочені платежі значно перевищують суму заборгованості є необґрунтованими, оскільки позивачем нараховано проценти відповідно до умов кредитного договору та в межах строку кредитування, тобто до 11.12.2022 року, а не в рахунок штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦПК України. Представником відповідача на підтвердження часткової оплати відповідачем кредитної заборгованості за договором долучено виписку по картковому рахунку АТ «Ощадбанк» (а.с.125). Згідно вказаної виписки відповідачем 09.10.2024 року серед інших платежів, зокрема, здійснено переказ, яким зараховано на рахунок СН Peyment UKR DNIPRO p24 CR MO UA 101105SVQ грошові кошти в розмірі 3000 грн. Разом з тим, з вказаної виписки не вбачається, що дані кошти зараховані саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №441635-КС-003 від 21.08.2022 року та зараховані на рахунок ТОВ "Бізнес позика". Згідно довідки ТОВ «Бізнес Позика» від 28.03.2025 року протягом строку дії кредитного договору № 441635-КС -003 від 21.08.2022 укладеного між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] , а також після закінчення строку дії кредитного договору та станом на 25.03.2025, позичальник [PERSON] не здійснила жодного платежу за кредитним договором (а.с.220). В той же час, відповідачкою [PERSON] не надано суду жодних розрахунків, котрі б спростовували правильність розрахунків заборгованості, долучених до матеріалів справи позивачем ТОВ «Бізнес позика», а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2028 у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості ( в даному випадку заборгованості за нарахованими процентами) є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку, оскільки спростування доказів позивача є процесуальним обов`язком саме відповідача (а не суду). Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачкою не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 80 651,07 грн. Щодо нарахування комісії у розмірі 6\~000 гривень, суд зазначає наступне. За умовами кредитного договору №441635-КС-003 від 21.08.2022, а саме п.3.2.3 передбачено повернення кредиту згідно графіку платежів в тому числі і сплату комісії в розмірі 6000 грн на протязі перших двох місяців, яку позичальник повинен сплатити 04.09.2022 року в розмірі 3542,55 грн, 18.09.2022 року в розмірі 2457,45 грн. Пунктом 7.3.1 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka/com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає договір. Згідно з пунктами 2.7\~та 5.3 Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю « Бізнес позика» передбачено , що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Нарахування комісії здійснюється момент укладення договору, Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України "Про споживче кредитування"\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами частини другої\~статті 8 Закону України "Про споживче кредитування"\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України "Про споживче кредитування"\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України "Про споживче кредитування"\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України "Про споживче кредитування"\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Аналізуючи умови кредитного договору №441635-КС-003 від 21.08.2022 та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №441635-КС-003 від 21.08.2022 у розмірі 126\~651,07 грн., з яких: заборгованість за основним боргом становить 40000 грн, за\~нарахованими процентами\~80651,07 грн, за комісією 6000 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач ТОВ «Бізнес позика»" при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2147,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 05.12.2023 (а.с. 10). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

Outcome: approved