Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду надійшла заява, в якій заявник просить: Встановити факт, що договір купівлі-продажу 168/1000 частин квартири під [ADDRESS] , що в цілому складається з п`яти кімнат, загальною площею 97,8 кв.м., в тому числі житловою площею 61,9 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною К.П. 19 грудня 2000 року за реєстровим № 3-4084 належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Заявник мотивує вимоги тим, що під час укладання договору купівлі-продажу частини квартири, посвідченої державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною Катериною Павлівною 19.12.2000 року за реєстровим номером 3-4084 допущена помилка в прізвищах заявників замість вірного « [PERSON] … та [PERSON] …» записано « [PERSON] … та [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник представника [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи за іх відсутності, заяву просить задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2000 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною К.П., посвідчений договорі купівлі-продажу 168/1000 частин квартири під [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за № 3-4048. Покупцями у договорі зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 19.11.2024 № 76169670 відмовлено у проведені реєстраційних дій [PERSON] та [PERSON] , оскільки покупцями у договорі купівлі-продажу 168/1000 частин квартири під [ADDRESS] зазначені [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження вірного написання прізвища [PERSON] та\~ [PERSON] вказують іх написання в паспортах та довідках податкової інспекції про присвоєння ідентифікаційного коду. Так в договорах від 13 листопада 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної контори Шепелюк Р.Ю. за реєстровий №7-3867, реєстровий № 7-3873 іншої частини квартири прізвище заявників зазначено вірно « [PERSON] » та « [PERSON] ». Зазначена описка призвела до неможливості зареєструвати заявникам своє право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно пункту 6.16 Наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5 «Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства» У разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії, технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб), щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно. Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів. Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене. [PERSON] не працює нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, а є приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Ухвалою суду від 05.02.2025 витребувано із Одеського державного нотаріального архіву (65012, м. Одесса, вул. Академика Корольова, 92-А) копію нотаріальної справи сформованої під час укладання договору купівлі-продажу 168/1000 частин квартири під номером четвертим у будинку під [ADDRESS] , що в цілому складається з п`яти кімнат, загальною площею 97,8 кв.м., в тому числі житловою площею 61,9 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною К.П. 19 грудня 2000 року за реєстровим № 3-4084. 01.04.2025 на виконання зазначеної ухвали із Одеського державного нотаріального архіву надійшли відомості із справи № 2-1, том № 99 «Договори відчуження квартир та документи, на підставі яких вони посвідчувались» 18.12.2000 -19.12.2000. Додано договор купівлі-продажу 168/1000 частин квартири під номером четвертим у будинку під [ADDRESS] , що в цілому складається з п`яти кімнат, загальною площею 97,8 кв.м., в тому числі житловою площею 61,9 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною К.П. 19 грудня 2000 року за реєстровим № 3-4084 Таким чином, з викладеного вбачається, що в договорі купівлі - продажу 168/1000 частин квартири під номером четвертим у будинку під [ADDRESS] , є невідповідність прізвища Покупців із даними її наспорта та ідентифікаційного коду. Від встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності заявникам вказаного договору купівлі-продажу, залежить питання можливості розпорядження належним їм частинам квартири та реєстрації права власності на частку квартири. Відповідно до п. 12постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6ст. 273 ЦПКфакту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів ( рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані суду докази свідчать, що що договір купівлі-продажу 168/1000 частин квартири під [ADDRESS] , що в цілому складається з п`яти кімнат, загальною площею 97,8 кв.м., в тому числі житловою площею 61,9 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною К.П. 19 грудня 2000 року за реєстровим № 3-4084 належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація заявницею права розпорядження належною їй частиною квартири, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим.

Outcome: approved