Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

КП «Водоканал», в особі представника Заровної О.Р. звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення в сумі 13676 грн. 91 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та користується послугами, які за вказаною адресою надає КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому за період з 01.12.2021 по 17.05.2024 утворилася заборгованість в сумі 13676 грн. 91 коп. Відповідач не зверталася до позивача з питання переоформлення особового рахунку № [NUMBER] оформленого на ім`я [PERSON] . Представник позивача КП «Водоканал» в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав. Проти заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала. Надала відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що вимоги позивача повністю не відповідають дійсності, є не правомірними та не правдиві. Вважає, що позивач сам винен відповідачу суму, яку просить стягнути з відповідача, бо відповідачу було заподіяно матеріальну та майнову шкоду. Без жодного попередження позивачем було припинено надання водопостачання за адресою мешкання відповідача на період (десь з початку травня до кінця осені) і з якого приводу відповідач зазнав неочікуваної різної шкоди. Дії позивача відповідач вважає неправомірними і такими, що є необґрунтованими та незаконними. 09.01.2025 відповідач подала заяву про звільнення її від сплати судового збору. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною третьою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно відповіді №1010230 від 06.01.2025 з ЄДДР відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] та довідки по вказаному особовому рахунку позивач за період з 01.12.2021 по 17.05.2024 надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 13676 грн. 91 коп. Відповідачем за вказаний період оплату наданих послуг не здійснено, а тому у відповідача наявна заборгованість за спожиті послуги у сумі 13676 грн. 91 коп. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У статті 1 Закону №2189-VIII зазначено, що для цілей цього закону споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно зі статтею 5 Закону №2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Свої зобов`язання з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач виконав в повному обсязі, що не спростовано відповідачем, який у свою чергу, порушив свої зобов`язання та не вносив оплату за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.12.2021 до 17.05.2024 утворилась заборгованість у сумі 13676 грн. 91 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів того, що позивачем, відповідача було відключено від водопостачання суду не надано. Що стосується клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується\~статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Як вбачається з поданого відповідачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, як на підставу такого звільнення, відповідачем надана довідка форми ОК-5 Пенсійного фонду України станом на 16.12.2024, з якої вбачається що відповідачем не здійснюється відрахувань до ПФУ з 2019. Інших доказів (відсутність рухомого та нерухомого майна, перебування на обліку в центрі зайнятості, оформлення субсидій, щодо споживання комунальних послуг, наявність груп інвалідності, не надано.) Враховуючи наведене, підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, суд не вбачає. Таким чином, на підставі ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 3\~028 грн.

Outcome: approved