Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

В лютому 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Однак після звернення позивачем до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний вище будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача адвокат Драус О.О. подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача. Заявлені позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Підволочиської селищної ради у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Підволочиська селищна рада не заперечує стосовно поданого позову, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 3\~ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Підволочиським 20 червня 1973 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Хмелиська Підволочиського району Тернопільської області, про що 20 червня 1973 року було зроблено відповідний актовий запис №7. Місце державної реєстрації: с. Хмельська Підволочиський район Тернопільська область. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 1998 року, [PERSON] народилась [INFO] в с. Хмелиська Підволочиського району Тернопільської області, про що 26 жовтня 1998 року зроблено відповідний актовий запис за № 11. Місце державної реєстрації: Хмелиськівська сільська рада Підволочиського району. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії заповіту від 06 березня 2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №13, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та все те, що буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обов`язки на час смерті заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 04 листопада 2014 року, [PERSON] помер [INFO] , про що 04 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис №10. Місце смерті: селище Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №11/02-31 від 28 січня 2025 року, державний нотаріус Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на спадкове майно та реєстрації права власності, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Крім того нотаріусом встановлено, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена 17 березня 2015 року. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, від 17 березня 2015 року від імені [PERSON] Хмелиськівською сільською радою посвідчено заповіт за №13, згідно якого спадкодавець все своє майно заповів [PERSON] , [INFO] . Спадщину [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час смерті. Крім неї інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. Згідно копії виписки з погосподарської книги №1 на 2011-2015 року Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Загальна площа вказаного будинку 97,3 кв.м., яких житлова площа 46,8 кв.м. Згідно інформації БТІ Підволочиського району №25 від 20 січня 2025 року, будинок, загальною площею 97,3 кв.м., житловою площею 46,8 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , у графі «Підстава виникнення права власності» зазначено «право власності не зареєстровано». Згідно копії довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №24 від 20 січня 2025 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , у графі «підстава виникнення права власності» вказано «право власності не зареєстровано». З копії технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області та експлікації приміщень до плану будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 97,3 кв.м, з них: житлова 46,8 кв.м., допоміжна 50,5 кв.м. Відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 1статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняла, також звернулась до державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду. Оскільки спадкодавець [PERSON] за час свого життя не оформив правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тому на даний час позивач як спадкоємець за заповітом позбавлена можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду. Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved