Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, у якому просить визнати за нею право власності на будинок з належними до нього господарськими будовами та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя побудувала житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На випадок смерті покійна заповіту не залишила, однак оскільки вона, як спадкоємець першої черги за законом, була зареєстрована та фактично проживала разом зі спадкодавцем, то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.\~ У грудні 2024 року з метою оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловки А.О., яка листом № 632/01-16 від 12 грудня 2024 року повідомила, що оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, тоді як нею таких документів надано не було, а відтак їй рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Оскільки у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, тому просить позов задовольнити.\~\~ Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, а також не вирішувати питання розподілу процесуальних витрат. Представник Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області як відповідача у підготовче судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заявлених у позовній заяві вимог за наявності підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд встановив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 15 квітня 2021 року, актовий запис № 201. Як видно з довідки № 267 від 05 липня 2024 року, виданої старостою Тур`я Бистрянського старостинського округу І.Кметичем, головою домогосподарства в с.Свалявка, буд. 5А Ужгородського району являлась померла [INFO] [PERSON] . Згідно виданої старостою Тур`я Бистрянського старостинського округу І.Кметичем довідки\~ № 268 від 05 липня 2024 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де разом з нею на день смерті була зареєстрована, зокрема, [PERSON] , [INFO] .\~ Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, у зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця [PERSON] , що вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 79671836 від 09 січня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Васіловка В.О., право на спадкування після її смерті одержали спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, враховуючи те, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом за спадкодавцем [PERSON] , постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилася від спадщини, а наявність інших спадкоємців першої черги чи спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку, та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, відтак вона прийняла таку одноосібно. Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Васіловки В.О. від 12 грудня 2024 року № 632/01-16 позивачу [PERSON] , з огляду на ненадання правовстановлюючих документів на майно, яке підлягає спадкуванню за померлою [INFO] [PERSON] , рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79671834 від 09 січня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Васіловка В.О., спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. В переданому Ужгородською районною радою архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації» с. Свалявка\~ відсутня інвентаризаційна справа та відомості паро реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить повідомлення Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 56/11-02 від 08 липня 2024 року.\~\~ Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №390102243 від 08 серпня 2024 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна за адресою: [ADDRESS] , також відсутні. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3920950953.1 від 03 жовтня 2024 року позивачем [PERSON] сплачено 2 912,94 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, представник позивача [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved