Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

04 лютого 2025 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в якому просив: стягнути з [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 9980 грн, збитки (упущену вигоду) за рахунок зміни курсу гривні щодо долару США у розмірі 517,11 грн, інфляційні витрати у розмірі 1040,55 грн та три проценти річних від суми боргу у розмірі 230,76 грн; стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 7980 грн та пропорційно стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. У обґрунтування позову зазначено, що в соціальній мережі «lnstagram» він натрапив на сторінку « [INFO] » (наразі має назву « [INFO] »). За інформацією, розміщеною на цій сторінці, так звана компанія «Форсаж Авто» надає послуги з «пригону» автомобілів зі США та Європи. Після листування в соціальній мережі «lnstagram» з представником (менеджером) так званої компанії «Форсаж Авто», позивач прийняв рішення замовити послугу з «пригону» авто та надав свій номер телефону для подальшого спілкування. 25 квітня 2024 року в месенджері «Viber» на номер телефону [NUMBER] абоненту «Forsage auto» позивач надіслав фото сторінок паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду для складання договору. У відповідь абонент «Forsage auto» в месенджері «Viber» з номеру телефону [NUMBER] надіслав позивачу реквізити банківської картки [PERSON] для оплати авансу (страхового платежу) за послуги з «пригону» авто у розмірі 400 доларів США (15980 грн. за курсом продажу Приватбанку - 39,95 грн./долар США). 26 квітня 2024 року зі своєї банківської картки № [NUMBER] в АТ «КБ «Приватбанк» позивач здійснив перерахування коштів у розмірі 15980 грн. [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] в AT «Універсал Банк», що підтверджується платіжним дорученням та платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] . 26 квітня 2024 року на позивача адресу [PERSON] (номер телефону [NUMBER] , ТТН перевізника «Нова Пошта» № [NUMBER] ) було надіслано 2 екземпляри договору № 2604/2024 від 26 квітня 2024 року з формуляром (заявкою), 1 екземпляр якого після підписання позивач повернув на адресу [PERSON] (ТТН перевізника «Нова Пошта» № [NUMBER] від 28 квітня 2024 року). За умовами договору, ФОН [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (Виконавець) зобов`язується для [PERSON] (Замовника) надати послуги з пошуку, технічного та візуального огляду, придбання на території Німеччини транспортного засобу (легкового автомобіля), його подальше транспортування на митну територію України, розмитнення, сертифікації, постановки на облік в РСЦ МВС України та доставки в м. Запоріжжя. Термін надання послуг та термін поставки легкового автомобіля - 15 календарних днів з моменту отримання коштів від Замовника. Підтвердженням факту надання послуг Виконавцем є передача автомобіля Замовнику в м. Запоріжжя разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на ім`я Замовника, виданим РСЦ МВС України. У формулярі до договору зазначено бажані марки та моделі авто, технічні характеристики та ціну: Кіа Ceed / Ford Focus / Hyundai І30 від 2007 року випуску з бензиновим двигуном об`ємом 1,6 л та автоматичною КПП, вартістю до 5000 доларів США. Також 26 квітня 2024 року абонентом «Forsage_auto_» (номер телефону [NUMBER] ) позивача додано до групи в месенджері «Vibег» із назвою «26.04.24Аванс400Бюджет5000», де вже були абоненти [PERSON] (номер телефону [NUMBER] ) та «Forsage_auto» (номер телефону [NUMBER] ). Надалі спілкування щодо «підбору» та придбання авто відбувалося між позивачем та [PERSON] в месенджері «Vibег» шляхом листування в групі з назвою « [INFO] », а також шляхом здійснення дзвінків і особистого листування безпосередньо з [PERSON] . Зокрема, [INFO] [PERSON] в месенджер «Vibег» в групу з назвою « [INFO] в кузові «універсал» 2008 року випуску. Одразу позивачу зателефонував [PERSON] та запевнив, що огляд цього автомобіля здійснено 03 травня 2024 року на території Німеччини. Автомобіль відповідає вимогам позивача та критеріям, має гарний технічний стан та візуальний вигляд, його вартість буде складати трохи більше 5000 доларів США і він ( [PERSON] ) рекомендує цей автомобіль для придбання. Переглянувши відео та прислухавшись до поради [PERSON] , позивач дав свою згоду на придбання легкового автомобіля «Кіа Ceed» 2008 року випуску та, за вказівкою [PERSON] , перерахував кошти у розмірі 198000 грн за придбання легкового автомобіля «Кіа Ceed» 2008 року випуску, послуг з його пошуку, технічного та візуального огляду, подальше транспортування на митну територію України, розмитнення, сертифікації, постановки на облік в РСЦ МВС України та доставки в м. Запоріжжя на рахунки фізичних осіб - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після оплати коштів спілкування [PERSON] з позивачем припинилося. Позивач був вимушений сам телефонувати та писати повідомлення в месенджері «Viber» із питаннями про ситуацію із «пригоном» для нього легкового автомобіля «Кіа Ceed» 2008 року випуску. На позивача питання, [PERSON] відповідав фразами «Зараз узнаю», «Чекаємо доставку», «Не спішіть нікуди», «Пізніше наберу» тощо. В телефонних розмовах (коли позивачеві щастило із ним зв`язатися) запевняв, що легковий автомобіль «Кіа Ceed» 2008 року випуску обов`язково «прижене», але при цьому постійно посилався на виникнення різних проблем з доставкою. Конкретний термін «пригону» легкового автомобіля «Кіа Ceed» 2008 року випуску позивачеві так і не вказав. В той же час, в мережі інтернет позивач знайшов відгуки різних людей про те, що [PERSON] та так звана компанія «Форсаж Авто» (попередня назва - «Форсаж Каре») під виглядом діяльності з «пригону» авто привласнюють кошти своїх «клієнтів» шляхом обману та зловживанням довірою. А пізніше, при детальному вивченні надісланого позивачеві відео, та відео у сторіз, розміщених на сторінці «forsage auto» в мережі «Instagram», позивач з`ясував, що огляд автомобіля «Кіа Ceed» 2008 року випуску здійснено не 03 травня 2024 в Німеччині, а в кінці березня на одному з автомайданчиків у Польщі. Про виявлені факти позивач повідомив [PERSON] та звернувся з проханням повернути перераховані ним кошти, на що отримав відповідь: « [PERSON] буде. Ждіть». А 04 червня 2024 року на сторінці « [INFO] » в соціальній мережі «Instagram» було розміщено 3 публікації (фото та відео) із завантаженими на «автовоз» чотирма легковими автомобілями (VW Golf, [PERSON] , [PERSON] ), які начебто мають доставити замовникам в Україну. Але позивача автомобіля «Кіа Ceed» 2008 року випуску серед них не було. На питання позивача, з якої причини його автомобіля «Кіа Ceed» 2008 року випуску немає на «автовозі», [PERSON] відповіді не надано. Однак, представник компанії «Форсаж Авто» при листуванні в «Instagram» запевнив позивача, що автомобіль все ж є на цьому «автовозі», що викликало в нього здивування. Через деякий час, втомившись від постійної брехні, втративши віру та надію, позивач вийшов з групи в месенджері «Vibег» із назвою «26.04.24Аванс400Бюджет5000», після чого отримав повідомлення від [PERSON] з незрозумілими обвинуваченнями на свою адресу, зміст яких досі лишається для позивача загадкою. А 10 липня 2024 року від [PERSON] в месенджері «Vibег» позивач отримав повідомлення, які сприйняв як погрозу на свою адресу. Таким чином, вважає, що [PERSON] своїх зобов`язань за договором № 2604/2024 від 26 квітня 2024 року не виконав. Вказує, що послуги з пошуку, технічного та візуального огляду, придбання на території Німеччини легкового автомобіля, його подальше транспортування на митну територію України, розмитнення, сертифікації, постановки на облік в РСЦ МВС України та доставки в м. Запоріжжя позивачу не надано; документи, що підтверджують факт придбання в Німеччині на його ім`я легкового автомобіля «Кіа Сееd» 2008 року випуску позивачу не надано та вказаний легковий автомобіль йому не передано; із перерахованих [PERSON] грошових коштів у розмірі 15980 грн, як аванс (страховий платіж) за придбання легкового автомобіля «Кіа Сееd» 2008 року випуску, послуг з його пошуку, технічного та візуального огляду, подальше транспортування на митну територію України, розмитнення, сертифікації, постановки на облік в РСЦ МВС України та доставки в м. Запоріжжя, позивачу 11 липня 2024 року від її імені повернуто 6000 грн: 1000 грн - платник [PERSON] , 5000 грн - платник [PERSON] . 08 липня 2024 року на офіційному сайті Департаменту Кіберполіції Національної поліції України позивачем було надіслано звернення № 377371 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене організованою групою). Дане звернення зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за № 15236. Також, 14 серпня 2024 року на адресу управління протидії кіберзлочинам у Вінницькій області департаменту кіберполіції Національної поліції України позивачем надіслано заяву про вчинення організованою групою кримінального правопорушення щодо нього та інших осіб, що кваліфікуються за ч.2, ч.3 та ч.5 ст.27, ч.2 та ч.3 ст.28, ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.2 ст.212 Кримінального кодексу України. 16 серпня 2024 року на адресу [PERSON] позивачем було надіслано претензію у 2-х екземплярах (простим листом та рекомендованим листом) про повернення безпідставно набутих нею грошових коштів та компенсації понесених мною збитків за рахунок зміни курсу гривні щодо долару США, яку вручено 23 серпня 2024 року. Також, 16 серпня 2024 року на адресу [PERSON] , простим листом було надіслано повідомлення з проханням сприяти [PERSON] у поверненні грошових коштів. Таким чином, незважаючи на те, що ці особи були зобов`язані поновити права та законні інтереси позивача, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову, позивачем вживалися заходи для досудового врегулювання спору. Однак, відповідачі проігнорували прохання щодо повернення грошових коштів. Таким чином, [PERSON] спільно з [PERSON] своїми неправомірними діями завдано позивачу суттєвої моральної шкоди, що полягають у душевних стражданнях через вчинення відповідачами неправомірних дій. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь грошові кошти, моральну шкоду та судові витрати. Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.83-84). 17 лютого 2025 року від позивача до суду надійшла заява, в якій він спросить розглядати справи лише в частині позовних вимог до відповідача - [PERSON] про стягнення моральної шкоди у розмірі 7980 грн та судових витрат, оскільки відповідачка - [PERSON] добровільно відшкодувала грошові кошти. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року прийнято відмову позивача від позову в частині позовних вимог до відповідачки - [PERSON] та провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів закрито (а.с.176). Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Позивач в судове засідання не з`явився, однак 07 березня 2025 року подав до суду заяву, в якій просить провести без його участі розгляд справи, призначений на 08 квітня 2025 року, у зв`язку з неможливістю прибути до суду. Позовні вимоги до [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.192). Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.90, 177). Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Судом встановлено, що 26 квітня 2024 року між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) укладено договір №2604/2024 про надання послуг. Згідно з умовами договору, замовний в порядку та на умовах, визначених цим Договором, доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Замовнику послуги з пошуку, технічного та візуального огляду, придбання на території Німеччини транспортного засобу (легкового автомобіля) - «Товару», його подальше транспортування на митну територію України, розмитнення, сертифікації, постановки на облік в РСЦ МВС України та доставки в м. Запоріжжя. Підтвердженням факту надання послуг Виконавцем є передача автомобіля Замовнику в м. Запоріжжя. Плата за Товар оплачується Замовником Виконавцю готівкою або на банківський рахунок Виконавця, вказаний у цьому договорі, або за іншими банківськими реквізитами, наданими Виконавцем Замовнику. Для цілей майбутнього підтвердження і забезпечення належного виконання своїх зобов`язань Замовником, визначених Договором, у момент підписання цього Договору Замовник передає (оплачує) Виконавцеві завдаток в розмірі, не меншому гривневому еквіваленту 400 (чотириста) доларів США за курсом продажу долару США на офіційному сайті ПРИВАТБАНКУ. Сторони погодили і підтвердили, що для цілей визначення конкретної вартості і об`єму Послуг, які надаються за даним Договором, Замовник надає Виконавцю Формуляр (Заявку) із зазначенням модельного року (модельних років) бажаного для придбання транспортного засобу (легкового автомобіля), марки і моделі, технічних характеристик, ціни та інших параметрів. Термін поставки Виконавцем Товару Замовнику становить 15 календарних днів з моменту отримання коштів від Замовника, як Плату за Товар. Термін надання Виконавцем послуг Замовнику становить 15 календарних днів з моменту отримання коштів від Замовника, як Плату за Товар. При цьому, сторонами у Договорі вказані свої анкетні дані, банківські рахунки та номери мобільних телефонів, зокрема [PERSON] вказано номер телефону [NUMBER] (а.с.48-52). Відповідно до копії формуляру (заявки) до договору №2604/2024 про надання послуг від 26 квітня 2024 року, сторонами погоджено опис бажаного для придбання транспортного засобу (легкового автомобіля): Кіа Ceed / Hyundai І30 / Ford Focus від 2007 року випуску з бензиновим двигуном об`ємом 1,6 л, хетчбек, автоматичною КПП, вартістю до 5000 доларів США, країна походження: Німеччина. Розмір завдатку (підлягає внесенню Замовником/підлягає поверненню Замовнику, якщо був попередньо внесений): 400 доларів США, що еквівалентно 15980 грн (а.с.53). 26 квітня 2024 року позивачем перераховано грошові кошти у розмірі 15980 грн на рахунок № [NUMBER] «UNIVERSAL BANK» (а.с.55-56). Разом з цим, з скріншотів листування позивача в месенджері «Viber» компанії «Forsage_auto», вбачається, що позивачеві надано рахунок «Приват [NUMBER] [PERSON] » для перерахування грошових коштів у сумі 15980 грн, а у подальшому позивачем надано свої анкетні та паспортні дані для укладення договору з [PERSON] (Виконавець). Після чого, позивач та відповідач - [PERSON] розпочали спілкування в месенджері «Viber» група «26.04.24Аванс400Бюд$сет5000» та безпосередньо з відповідачем, щодо автомобіля вказаного у Формулярі (Заявка) (а.с.33-47). Отже, позивач незважаючи на недобросовісну поведінку відповідача - [PERSON] , виконав свої обов`язки, згідно умов договору №2604/2024 про надання послуг та перерахував для цілей майбутнього підтвердження і забезпечення належного виконання своїх зобов`язань завдаток в розмірі у 400 доларів США, що у гривневому еквівалентні становить 15980 грн, однак відповідач - [PERSON] свої зобов`язання за договором, згідно п. 1.1. не виконав. При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем - [PERSON] добровільно відшкодовано грошові кошти позивачеві. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року у справі № 496/1691/19 зазначив, що тлумачення статті 23 ЦК свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання "особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав". Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.11.2019 в справі №216/3521/16-ц, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2022 у справі №569/20510/19). Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи. яка її завдана, в т.ч. якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. У п. 3 Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За приписами пункту 5 цієї ж постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У відповідності до п. 9 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність моральної шкоди, завданої відповідачем - [PERSON] внаслідок його протиправних дій, а саме неналежного виконання договору про надання послуг та наявністю душевних страждань позивачем. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в частині позовних вимог до [PERSON] та добровільним відшкодуванням [PERSON] грошових коштів, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із [PERSON] на користь позивача судові витрати у розмірі 444,42 грн.

Outcome: approved