Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

11 березня 2025 року заявниця [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності серії ОД, виданого Татарбунарською районною Радою народних депутатів 01 лютого 1994 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17, на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 4,20 га, в межах території Татарбунарської міської ради (за межами с. Білолісся) Білгород-Дністровського району Одеської області, через розбіжність у написанні прізвища заявника « [PERSON] », зазначеного у Державному акті на право приватної власності та у паспорті заявника « [PERSON] », що перешкоджає їй у державній реєстрації прав на вказане нерухоме майно. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника заявника [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглядати у його та заявниці відсутність, вимоги заяви підтримують (вх. № 1745/25-Вх 14.04.2025). Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Логінов О.Г. подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог заперечень не має (вх.№ ЕП-414/25-Вх 11.04.2025). Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність учасників справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 01 лютого 1994 року Татарбунарською районною Радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області на підставі рішення ХVI сесії ХХІ скликання від 05 жовтня 1993 року [PERSON] , мешканці с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області, видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 4,20 га, в межах території Білоліської сільської Ради народних депутатів, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17 (а.с. 5-6). Дані особи, яка отримала у приватну власність земельну ділянку різняться в частині прізвища заявниці у Державному акті, а саме « [PERSON] », замість « [PERSON] » як у паспорті, інші дані співпадають. Вказані розбіжності є помилкою, допущеною органом, що видавав правовстановлюючий документ заявниці. На підтвердження прізвища « [PERSON] » заявницею надано: копію паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 04 січня 2003 року, згідно з яким заявниця значиться як « [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області». Як вбачається з копії паспорту, 14 листопада 1982 року заявниця зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] ; копію дубліката картки фізичної особи-платника податків, виданої Татарбунарським відділенням Саратської МДПІ 07 березня 2006 року на ім`я « [PERSON] » (а.с. 3-4). Факт належності заявниці земельної ділянки підтверджено копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5101176322014, датою формування 12 червня 2014 року, згідно з яким право власності на земельну ділянку для ведення селянського(фермерського) господарства, площею 4,2007 га, в межах території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населеного пункту), кадастровий номер: 5125080400:01:001:1037, зареєстровано за [PERSON] , громадянкою України, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 04 січня 2003 року, РНОКПП [NUMBER] , на підставі Державного акта серії ОД, виданого 01 грудня 1994 року на підставі рішення Татарбунарської районної Ради народних депутатів Татарбунарського району Одеської області ХVI сесії ХХІ скликання від 05 жовтня 1993 року №173-ХХІ (а.с. 7-11). Вказане підтверджує, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД, виданий Татарбунарською районною Радою народних депутатів 01 лютого 1994 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №17, на ім`я « [PERSON] », належать саме заявниці. Вирішення питання заявницею у позасудовому порядку не являється можливим. В силу п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може в порядку окремого провадження встановити факт, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, що посвідчує факт. Встановлення факту належності Державного акту має юридичне значення для заявниці, оскільки від його встановлення залежить реалізація її майнових прав на земельну ділянку, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Спір про право відсутній. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved