Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

11 лютого 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Соколишина Леся Богданівна, звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений 12.12.2002 із відповідачем [PERSON] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 12 грудня 2002 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2025. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Внаслідок непорозумінь побутового характеру, відносини між сторонами у справі поступово погіршувалися, що у наслідку призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, що, на його переконання, сенсу підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає. Також позивач зазначає, що майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами не даний час немає. Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 12.12.2002 із відповідачем [PERSON] , не надаючи термін на примирення. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 09 год 30 хв 11 березня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2025 року відкладено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до 09 год 00 хв 02 квітня 2025 року у зв`язку із неналежним повідомленням відповідача про день, час та місце розгляду справи. У судове засідання, що призначено 02 квітня 2025 року о 09 год 00 хв, сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Соколишина Л.Б. у мотивувальній частині позовної заяви не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, а у заяві від 10.03.2025, що подана через підсистему «Електронний суд», зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та відкликає заяву про залишення позову без розгляду, оскільки примирення між сторонами не відбулося. Відповідач [PERSON] в судове засідання 02 квітня 2025 року о 09 год 00 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку із цим, 02 квітня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 12 грудня 2002 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2025, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 12 грудня 2002 року. Після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] прізвище не змінювала. Із безпосередньо дослідженої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, суд встановив, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що немає згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем. Водночас відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не подала до суду заяви про надання строку на примирення, тобто не виявила волі на продовження перебування у шлюбі із позивачем. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача та відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного із них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте, оскільки представник позивача адвокат Соколишина Л.Б. у мотивувальній частині позовної заяви від 11.02.2025 просила суд судові витрати залишити за позивачем (абз.4 стр.2 позовної заяви), тому суд, реалізовуючи волю сторони позивача, що не суперечить чинному законодавству, не вбачає правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача, розміру судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви.

Outcome: approved