Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У січні 2025 рок до Дзержинського районного суду м. Харкова з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла за підсудністю цивільна справа № 755/20157/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в сумі 36611,22 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 03.05.2022 між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 20509а2д, відповідно до якого було застраховано автомобіль Toyota Camry, д.р.н. [NUMBER] . 17.04.2023 о 14:20 год. в районі електроопори № 1 по пр-т. Гагаріна у м. Дніпро сталася ДТП за участю автомобіля Toyota Camry, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля Ford Transit, д.р.н. [NUMBER] , під керування [PERSON] . Відповідно до постанови суду від 31.05.2023 року ДТП сталася з вини водія [PERSON] , який порушив п. 2.3.б), 13.3 ПДР України. За заявою страхувальника позивач сплатив відповідно до умов договору № 20509а2д страхове відшкодування у розмірі 36611,22 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП застрахована не була, у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача на суму виплаченого страхового відшкодування. З метою досудового врегулювання спору, позивач направляв на адресу відповідача досудову вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 36611,22 грн, проте вона була проігнорована відповідачем. З метою захисту майнових прав позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 36611,22 грн. Ухвалою суду від 21 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Судом на адресу місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Позивач просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Від позивача не надходило заперечень проти заочного розгляду справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, відповідно до ухвали суду від 07 квітня 2025 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 04.10.2017. 03 травня 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 20509а2д, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] 17 квітня 2023 року о 14 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Форд», д/н [NUMBER] , під час руху в районі електроопори № 1 по пр. Гагаріна в м. Дніпрі був неуважним та не дотримався безпечного інтервалу з лівого боку, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 «б», 13.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Зазначені обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2023 року у справі № 201/5405/23, яка набрала законної сили 13.06.2023 року, та не підлягають доказуванню у цій справі згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Цією ж постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується змістом постанови від 31.05.2023. На підставі заяви [PERSON] від 17.04.2023 ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» 18.04.2023 провело огляд пошкодженого застрахованого автомобіля Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] , про що складено відповідний Акт огляду від 18.04.2023. Відповідно до Рахунку № А1001569 від 18.04.2023, складеного ТОВ фірма «Алмаз Мотор, ЛТД», вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] , становить 36611,22 грн. Згідно з Розрахунком страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» визначило розмір страхового відшкодування 36611,22 грн. Відповідно до Страхового акту № ARX3646164 від 21.04.2023, ПрАТ «СК «АРКС» визнало ДТП від 17.04.2023 страховим випадком, та визначило суму відшкодування - 36611,22 грн. 24.04.2023 року ПрАТ «СК «АРКС» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «Алмаз Мотор, ЛТД» грошові кошти у розмірі 36611,22 грн; призначення платежу відшкодування згідно з актом № ARX3646164 [PERSON] , що підтверджується Платіжною інструкцією № 967543. На час скоєння вказаного ДТП від 17.04.2023 автомобіль Ford Transit, д.н.з. [NUMBER] , не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується Витягом з єдиної централізованої бази даних МТСБУ станом на 17.04.2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 11, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань : Договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування; Деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на вказане суд доходить висновку про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 7551/18006/15-ц. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Вимога правонаступника страховика потерпілого до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 7551/18006/15-ц). Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між ПрАТ «СК «АРКС» і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Таким чином, позивач у позовній заяві помилково посилався на приписи ст. 1191 ЦК України та просив стягнути сплачене потерпілому страхове відшкодування в порядку регресу. Разом з тим, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду висловила та послідовно застосовує правову позицію, за змістом якої повноваження органів влади, є законодавчо визначеними, а суд діє згідно з презумпцією «Jura novit curia» («Суд знає закони»). Велика Палата Верховного Суду, зокрема, зазначила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (пункти 84, 86 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17), а також, що неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц). З урахуванням викладеного, з огляду на належність, допустимість, достовірність та достатність наданих позивачем доказів для правильної кваліфікації судом спірних правовідносин, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд кваліфікує предмет позову у справі як вимогу про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, в порядку суброгації. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди 17.04.2023 автомобіль Форд під керуванням [PERSON] не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, [PERSON] , як винуватець ДТП 17.04.2023 та завдавач шкоди автомобілю Тойота, зобов`язаний сплатити страховій компанії потерпілої особи - ПрАТ «СК «АРКС» здійснене останнім страхове відшкодування у розмірі 36611,22 грн. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України відповідач не надав суду доказів добровільного відшкодування позивачу здійсненого останнім страхового відшкодування у розмірі 36611,22 грн, не довів належними та допустимими доказами відсутності у нього обов`язку з відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ч. 1 ст. 16, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та стягує з [PERSON] на користь позивача в порядку суброгації шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 36611,22 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: partial