Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

18.02.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09 червня 2018 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 09 червня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 143. Далі в позові зазначила, що від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . З позову слідує, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки сторони не підтримують з січня 2022 року. Сімейне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Далі в позові зазначила, що з відповідачем втрачене взаєморозуміння, різні характери, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Збереження подружніх відносин суперечать їх інтересам. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. В результаті позивач прийшла до висновку, що поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе, почуття кохання втрачено. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09 червня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис за № 143. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином. В позові та в заяві від 07.04.2025 зазначила про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи чи надання подружжю строку для примирення до суду не надавав. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 09.06.2012 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, гр. [PERSON] , [INFO] , уродженець Російська Федерація, Республіка Карелія, м. Сортавала, с. Вяртсиля, громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Запоріжжя, громадянка України, зареєстрували шлюб, про що 09.06.2012 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 143. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до паспорту громадянки України серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області від 17.08.2012, гр. [PERSON] народилась [INFO] в м. Запоріжжя, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с.4-5). Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області від 23.01.2001, гр. [PERSON] , народився [INFO] в с. Вяртсиля, м. Сортавала, Республіка Карелія, РФ, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-8). Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 13.03.2025 станом на 10.03.2025 гр. [PERSON] , [INFO] , з 10.05.2022 має зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с. 18-19). Сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 27.11.2012, актовий запис № 827 (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами припинилися з січня 2022 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично мешкають за різними адресами. На час розгляду справи, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Відповідач, зазначені обставини у справі не оспорював, відзиву на позов не надавав. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач про відновлення їй дошлюбного прізвища не клопотала. Окремо, в позові зазначила про залишення їй для подальшого іменування прізвище, яке присвоєно після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач прохала судові витрати покласти на відповідача. Позивач не просила вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема, і про стягнення з відповідача судового збору чи інших судових витрат на її користь. Разом з тим, чинне законодавство не зобов`язує позивача в прохальній частині позовної заяви просити суд стягнути судові витрати, так як це не є позовною вимогою, натомість це є обов`язком суду (ст. 141, ст. 264, 265, 270 ЦПК України) здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи. Таким чином, навіть за умови відсутності в прохальній частині позовної заяви вимоги про стягнення судових витрат, вони підлягають розподілу незалежно про заявлення такої вимоги в позовній заяві. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Outcome: approved