Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання за ним права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 0723381000:05:002:1993 та земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 0723381000:03:001:0171 в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] . Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входять вищевказані земельні ділянки, які вона успадкувала після смерті чоловіка (його батька) [PERSON] , якому, у свою чергу, ці земельні ділянки передані у власність рішенням Гущанської сільської ради № 8/1 від 27.12.1996. Батько розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте за життя її не завершив, як і мати не виготовлена правовстановлюючих документів. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, спадщину прийняв у встановлені строки і порядку шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. На спадкові земельні ділянки виготовив технічну документацію. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки нотаріус йому відмовив через відсутність реєстрації цього майна у державних органах, тому реалізація його спадкових прав можлива лише в судовому порядку шляхом надання права на завершення приватизації цих земельних ділянок. \~ \~ \~ \~ В підготовче засідання сторони не з`явились. Від Рівненської сільської ради електронною поштою надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника ради. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ Дослідження матеріалів\~справи приводить\~суд до\~висновку,\~що заявлені\~позовні вимоги\~відповідають положенням ст.ст.1216, 1218, 1222, 1261, 1269, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України. Підставність та обґрунтованість позову об`єктивно доводиться доданими до позову письмовими доказами та наданою приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Каганюком О.Ю. копією спадкової справи № 112/2024, якими стверджено, що [PERSON] померла [INFO] ; за життя 19 липня 2000 року склала заповіт, яким заповіла сину позивачу [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 143601; позивач спадщину прийняв за заповітом та за законом шляхом подання 13 серпня 2024 року відповідної заяви до указаного приватного нотаріуса; приватний нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку; інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні. Довідкою Рівненської сільської ради від 22 липня 2024 року № 521 стверджено, що спадкодавець [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на земельні ділянки, які у відповідності до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 «При приватизацію земельних ділянок» йому безкоштовно передані у приватну власність рішенням Гущанської сільської ради Любомльського району віл 27.12.1996 року № 8/1, а саме: 0,17 га для обслуговування житлового будинку та 0,60 га для ведення підсобного господарства. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 квітня 2025 року № 80745475 спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Отже, дружина [PERSON] [PERSON] є його єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, а відтак спадкує усе належне йому майно і майнові права. У зв`язку з цим до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло усе майно та майнові права, які вона успадкувала після смерті чоловіка, у тому числі вище вказані земельні ділянки. На спадкові земельні ділянки позивач виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до якої земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,17 га присвоєний кадастровий номер 0723381000:05:002:1993, земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га - кадастровий номер 0723381000:03:001:0171. Постановою приватного нотаріуса Каганюка О.Ю. від 19 вересня 2024 року № 236/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на указане нерухоме майно через відсутність на нього правовстановлюючих документів. Відмова нотаріуса узгоджується з положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат» та п.4.14, п.4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до положення ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За змістом ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У пункті 1 Перехідних положень Земельного кодексу України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на землю на ім`я спадкоємця, але не права власності на земельну ділянку. Таким чином, враховуючи вище вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~ Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved