Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

23 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Субота М.І., звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України, головного управління ДПС у Закарпатській області та арбітражного керуючого Руденко Ольги Василівни про визнання права власності [PERSON] на 1/3 квартири по [ADDRESS] та скасування арешту на майно боржника [PERSON] за реєстраційними номерами обтяження №6455552, №7669376, №7960022, №8904165. Разом з заявою про усунення недоліків, на ухвалу суду про залишення без руху, адвокат Субота М.І. подав позовну заяву викладену в новій редакції в якій просить скасувати арешт накладений на майно [PERSON] за реєстраційними номерами обтяження №6455552, №7669376, №7960022, №8904165. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне. [PERSON] є співвласником квартири по [ADDRESS] на праві приватної спільної і сумісної власності. Іншими співвласниками були його батьки. [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджуйся свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] є спадкоємцем померлого за законом, що підтверджується довідкою №341/01-16 від 03.09.2024 року, До складу спадкового майна входить право спільної сумісної власності на квартиру по [ADDRESS] . Іншого спадкового майна немає. Під час оформлення спадщини виявилося що на все майно померлого [PERSON] накладено арешти. Вказана обставина унеможливлює успадкування за позивачем частки померлого. На звернення позивача до ГУ ДПС у Закарпатській області останнє надало відповідь про відсутність у [PERSON] податкового боргу ( лист ГУ ДПС від 26.08.2024) Згідно з Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наступні обтяження на майно [PERSON] -на підставі листа ДПІ встановлена заборона на все майно, реєстраційний номер 6455520 від 24.01.2008, реєстратор Перша Ужгородська нотаріальна контора; -на підставі заяви про заборону відчуження майна від 30.07.2008 Арбітражного керуючого Руденко Ольги Василівни, встановлена заборона на все майно, реєстраційний номер 7669376 від 01.08.2008, реєстратор Перша Ужгородська нотаріальна контора; -на підставі заяви про заборону відчуження майна від 30.07.2008 Арбітражного керуючого Руденко Ольги Василівни, встановлена заборона на все майно, реєстраційний номер 64555207960022 від 23.09.2008, реєстратор Перша Ужгородська нотаріальна контора. Представник позивача зазначає, що за вказаними обтяженнями зобов`язань у боржника немає. Також на підставі постанови ДВС про арешт майна боржника та заборону його відчуження ВП №20821780 від 04.03.2009, встановлена заборона на все майно, реєстраційний номер 8904165 від 22.07.2009, реєстратор ЗД ДП. У відповідь на звернення позивача Відділ ДВС у місті Ужгороді надав листа, що за відсутності виконавчого провадження, та відсутності визначених законом підстав для зняття арешту, необхідно звернутися до суду. В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа про банкрутство ФОП [PERSON] №2675511817. В рамках цього провадження були накладені вищенаведені арешти на майно [PERSON] . Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 18 червня 2010 у справі № 10/218 ухвалено припинити підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] , припинити провадження у справі. Тобто станом на день звернення до суду відсутні діючі провадження відносно померлого, відсутні інші підстави накладення арешту на майно боржника. Адвокат зазначає, що закриття провадження у справі було підставою для скасування арештів на майно [PERSON] .. Представник позивача зазначає, що правові підстави, за яких було накладено арешт на майно, відпали, з огляду на вказане позов підлягає задоволенню. 13 січня 2025 року арбітражний керуючий Руденко О.В. через канцелярію суду подала відзив на вказану позовну заяву, згідно якого зазначає, що станом на 13.01.2025 питання погашення боргу по справі №10/218 є вирішеними та просила скасувати заборони накладені Першою Ужгородською нотаріальною конторою, а саме реєстраційний номер 7669376 від 01.08.2008, та 64555207960022 від 23.09.2008. 29 жовтня 2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 20 листопада 2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні. 13 січня 2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справу призначено до судового розгляду. В судове засідання 09 квітня 2025 року: представник позивача адвокат Субота М.І. не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив такі задовольнити. представник відповідача відділу державної виконавчої служби у м.Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не з`явився, про дату місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, жодних заяв на адресу суду не надходило. представник відповідача Головного управління ДПС у Закарпатській області Луіш Б.Б., не з`явився, у раніше поданому клопотанні зазначив, що згідно витягу з державного реєстру речових прав №408620467 від 18.12.2024 обтяження за №6455520 від 24.01.2008 припинено, враховуючи таке позовні вимоги заявлені в частині до ГУ відсутні, черезх відсутність предмету спору у вказаній частині. відповідач арбітражний керуючий Руденко О.В. не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву згідно якої просить судовий розгляд проводити у її відсутності. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджуйся свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] був співвласником квартири по [ADDRESS] на праві приватної спільної і сумісної власності. Іншими співвласниками були його батьки. [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] є спадкоємцем померлого за законом, що підтверджується довідкою №341/01-16 від 03.09.2024 року, До складу спадкового майна входить право спільної сумісної власності на квартиру по [ADDRESS] . Іншого спадкового майна немає. Під час оформлення спадщини виявилося що на все майно померлого [PERSON] накладено арешти. Вказана обставина унеможливлює успадкування за позивачем частки померлого. На звернення позивача до ГУ ДПС у Закарпатській області останнє надало відповідь про відсутність у [PERSON] податкового боргу ( лист ГУ ДПС від 26.08.2024) Згідно з Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наступні обтяження на майно [PERSON] -на підставі листа ДПІ встановлена заборона на все майно, реєстраційний номер 6455520 від 24.01.2008, реєстратор Перша Ужгородська нотаріальна контора; -на підставі заяви про заборону відчуження майна від 30.07.2008 Арбітражного керуючого Руденко Ольги Василівни, встановлена заборона на все майно, реєстраційний номер 7669376 від 01.08.2008, реєстратор Перша Ужгородська нотаріальна контора; -на підставі заяви про заборону відчуження майна від 30.07.2008 Арбітражного керуючого Руденко Ольги Василівни, встановлена заборона на все майно, реєстраційний номер 64555207960022 від 23.09.2008, реєстратор Перша Ужгородська нотаріальна контора. Представник позивача зазначає, що за вказаними обтяженнями зобов`язань у боржника немає. Також на підставі постанови ДВС про арешт майна боржника та заборону його відчуження ВП №20821780 від 04.03.2009, встановлена заборона на все майно, реєстраційний номер 8904165 від 22.07.2009, реєстратор ЗД ДП. У відповідь на звернення позивача Відділ ДВС у місті Ужгороді надав листа, що за відсутності виконавчого провадження, та відсутності визначених законом підстав для зняття арешту, необхідно звернутися до суду. В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа про банкрутство ФОП [PERSON] №2675511817. В рамках цього провадження були накладені вищенаведені арешти на майно [PERSON] . Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 18 червня 2010 у справі № 10/218 ухвалено припинити підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] , припинити провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі№ 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) виклала висновок про те, що … [вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції]. Відтак, інший спосіб захисту та реалізації спадкових прав, ніж зняття арешту з усього (рухомого та нерухомого) майна відсутній, обраний спосіб захисту права власності позивача в даному випадку є таким, що не порушує інтереси сторін та третіх осіб в даному провадженні та таким, що не суперечить закону. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної; творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України N 6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Встановлено, що на сьогодні позивач має намір оформити свої спадкове право після смерті його батька, але нотаріус будь-які нотаріальні дії не має можливості здійснити, оскільки згідно відомостей Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на майно його батька сина накладено арешт. Таким чином, арешт накладений на майно порушує набуття права власності позивача. Згідно із ч. 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на спадкування, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі використати своє законне право на оформлення свого спадкового права відносно належного майна його померлому батьку. Окрім того, у провадженні ДВС, жодних виконавчих документів відносно батька позивача не має, тобто підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Судом враховано наступні обставини, що постановою господарського суду Закарпатської області від 29 вересня 2009 року визнано банкрутом ФОП [PERSON] та відкрито ліквідаційну процедуру. Також господарським судом Закарпатської області у справі №10/218 від 18 червня 2010 року припинено підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] та припинено провадження у справі. З матеріалів справи також вбачається, що згідно витягу з державного реєстру речових прав №408620467 від 18.12.2024 обтяження за №6455520 від 24.01.2008 припинено, на підставі повідомлення контролюючого органу про звільнення майна з-під податкової застави, серія та номер 12282/5/07-16-13-08-07, що виданий 17.12.2024 року, видавник Державна податкова служба України, ГУ ДПС у Закарпатській області. Вказане не оспорюється представником відповідача ГУ ДПС у Закарпатській області. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а позовна заява підлягає до задоволення. Щодо вимог скасувати заборону (арешт) на нерухоме майно реєстраційний номер 6455520 від 24 січня 2008 року, щодо всього майна [PERSON] . Як вбачається\~із клопотання\~представника відповідача\~від 23.12.2024\~року,згідно витягу з державного реєстру речових прав №408620467 від 18.12.2024 обтяження за №6455520 від 24.01.2008 припинено, на підставі повідомлення контролюючого органу про звільнення майна з - під податкової застави серія та номер 12282/5/07-16-13-08-07 від 17.12.2024 року видане ГУ ДПС у Закарпатській області. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору. Враховуючи відсутність предмету спору у вказаній частині, суд вважає, за необхідне провадження. закрити. На підставі викладеного,

Outcome: approved