Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

24.03.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява представника позивача адвоката Ярмоловича О.Є. про винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на підготовку висновку експерта у сумі 5906,78 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28994,00 грн. В обґрунтування своїх вимог адвокат вказав, що до позовної заяви про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя було додано заяву, що докази про розмір судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по справі. Представник [PERSON] - адвокат Дідух К.О. надала суду 10.04.2025 року заперечення на клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи. В обґрунтування свого клопотання адвокат вказала на те, що розгляд даної справи здійснювався у порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи. Статтею 279 ЦПК України передбачено особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Вказує, що Позивач хоча й додавав заяву до позову про те, що докази про розмір судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по справі, але, разом з тим, заява про стягнення судових витрат не була подана впродовж розгляду справи по суті до закінчення судових дебатів, тому у прийнятті додаткового рішення слід відмовити. Клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, що розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, було подано після ухвалення рішення. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.11.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.03.2025 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Nissan, модель Rogue, 2018 року випуску, VІN [NUMBER] , у сумі 330185,00 грн. (триста тридцять тисяч сто вісімдесят п`ять гривень). Припинено право власності [PERSON] на 1/2 частки автомобіля марки Nissan, модель Rogue, 2018 року випуску, VІN [NUMBER] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 3301,85 грн. Вимоги щодо витрат на правничу допомогу та витрат на підготовку висновку експерта судом не вирішувалось, оскільки такі вимоги не були заявлені представником позивача, водночас в матеріалах справи міститься заява щодо судових витрат, в якій представник позивача вказує на те, що докази про розмір судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1,2 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Щодо позиції представника відповідача - адвоката Дідух К.О. суд зазначає, що статтею 2 ЦПК України визначені засади цивільного судочинства, зокрема п. 12 ч. 3 вказаної статті - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. У п. 53 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зроблено висновок, що: «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні». Отже незалежно в якому провадженні відбувався розгляд справи, чи в спрощеному чи в загальному, якщо сторона заявила до закінчення розгляду справи, що подасть докази понесених судових витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення і подала, суд їх приймає та задовольняє уразі їх доведеності. А відмова в задоволенні заяви про судові витрати з підстав, що судові дебати в спрощеному провадженні не проводяться, а тому документи щодо судових витрат можуть бути надані лише до ухвалення рішення - буде надмірним формалізмом. Також вказана позиція викладена в п. 23 Постанови Верховного Суду від 30.09.2021р. по справі №918/853/20, в Постанові Верховного Суду від 27.06.2024р. по справі №295/2123/18. При поданні позовної заяви представником позивача було надано Висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження колісних транспортних засобів №24-5448, в якому була зазначена середня ринкова вартість колісного транспортного засобу Nissan Rogue, 2018 року випуску, яка станом на 15.10.2024 року становить 660370,00 грн. До клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи представник позивача надав Договір на виконання експертного дослідження, який був укладений між [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] з однієї сторони та Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, а також надано рахунок №24-5448 від 04.10.2024 року за проведення дослідження, який склав 5906,78 грн., крім того, надано платіжну інструкцію за оплату вказаного вище рахунку на сума 5906,78 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на підготовку висновку експерта у сумі 5906,78 грн. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22, постанови КЦС ВС від 21 грудня 2023 року у справі № 204/3927/22 - Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тому сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Судом під час винесення заочного рішення по справі Висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження колісних транспортних засобів №24-5448 - враховано як доказ. На підставі викладеного, суд вважає, що дана вимога, підлягає задоволенню, а понесені позивачем витрати пов`язані з підготовкою висновку експерта підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: Договір про надання правової допомоги №1-552 від 27.029.2024 року, Додаткова угода до Договору №1-552 від 27.09.2024 року, квитанція від 01.10.2024 року на суму 10000,00 грн.. квитанція від 02.10.2024 року на суму 4507,00 грн., квитанція від 14.10.2024 року на суму 5487,00 грн., квитанція від 15.10.2024 року на суму 9000,00 грн., Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 20.03.2025 року. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 28994,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, подано заяву про залучення судового експерта для проведення експертного дослідження для подання досуду позовної заяви, складено: позовну заяву, заяву щодо судових витрат, а також те, що адвокат надав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд вважає, що розмір гонорару в 28994,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, та в подальшому з ухваленням заочного рішення. Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу до 15000 грн., оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога представника позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial