Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач), треті особи: служба у справах дітей Добровеличківської селищної ради, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року шлюб між нами розірвано. Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у нього з [PERSON] не склалось. Відповідач знайшла собі іншого чоловіка в Республіці Польща та покинула сім`ю. Зараз [PERSON] мешкає в Польщі. Діти залишились проживати з ним та зареєстровані з ним за адресою: [ADDRESS] . Наразі Позивач з дітьми проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається в 4 класі Дружелюбівської філії Добровеличківського ліцею «ІНТЕЛЕКТ». [PERSON] відвідує дошкільну групу цього ж ліцею. В Попільнянському районному суді Житомирської області перебувала цивільна справа №288/2768/23 за його заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання наших дітей. Між ним та Відповідачем є спір щодо утримання дітей та спір щодо місця їх проживання. Відповідач зі своїм новим співмешканцем почала погрожувати забрати дітей собі, та вивезти їх до Польщі, що цілком не відповідає інтересам дітей. Діти категорично не бажають виїжджати з України, не бажають вчитись на іноземній мові, а також не бажають жити з мамою в іншій країні в іншій сім`ї. Позивачем було подано заяву у Службу у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації та Державну прикордонну службу України. У відповідь на його заяву від Державної прикордонної служби України він отримав лист від 09.10.2023 року, яким його повідомлено, що у разі надходження судового рішення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду з території України дітей Державною прикордонною службою України будуть вжиті необхідні заходи щодо недопущення їх виїзду за межі України. Щоб захистити права своїх малолітніх дітей Позивач вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивач зазначає, що він має належні умови для проживання та виховання дітей, має будинок, де він з дітьми зареєстрований. Також має непогані доходи, займається підприємницькою діяльністю, тому має можливість забезпечити дітей усім необхідним. Визначення місця проживання дітей з Позивачем, як батьком, перш за все буде відповідати інтересам дітей, оскільки мати не може забезпечити дітям належні умови проживання та виховання, вона не має власного житла. А зміна місця проживання дітей призведе до втрати їх сталих соціальних зав`язків, до зміни місця навчання, що призведе до погіршення їх психологічного стану. Позивач просить визначити місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні 05.03.2025, зазначив, що вони з дружиною нормально жили, спілкувались, коли почалась війна вирішили, що діти з дружиною поїдуть до Польщі, там були їхні родичі. За цей період він передавав посилки, гроші. Потім сестра дружини привезла дітей в Україну. [PERSON] з Польщі подала на розлучення. Коли сім`я були в Польщі, він перераховував близько 220 000 грн. та долари. В Польщі діти проживали в будинку з родичами. Там пізніше також оселилась родина алкоголіків, яких діти боялись. В Польщі діти школу не відвідували, але син дистанційно навчався. Коли нікого не було в дома, він з ним по вайберу займався уроками. Колишня дружина казала, що буде присилати з Польщі по 10 000 грн. дітям але нічого не присилала. Відповідач 06 вересня забрала речі і поїхала, дітям грошей не залишила. Діти казали, що їм там погано жилося. Його батько захворів та він поїхав на Кіровоградщину, також він там має два магазина. [PERSON] там ходила до садочку. Відповідачка приїхала та хотіла забрати документи зі школи, але їй їх не віддали. Відповідач приїхала до нього до дому та намагалася виламали двері та забирати речі. Пізніше вона приїхала другий раз. За фактом нанесення тілесних ушкоджень з співмешканцем відповідача відкрито кримінальне провадження. Також є приписи, що вони били вікна, машину, виламували двері. Коли діти бачили матір з поляком та ці всі скандали, на підставі цього й отримали стрес. В Дружелюбівку приїжджали бабуся з адвокатом висловлювались нецензурною лайкою, відбувались сварки, виклики поліції. Коли закінчився навчальний рік з села вони переїхали до Києва. Була така ситуація, що вони увірвались до нього додому, облили рідиною та хотіли забрати дітей. Поліцією було складено другий припис та адміністративний протокол. Дружина приїздить тільки пізно у вечері та в ночі. По визначеному графіку вона жодного разу не з`явилась. Він не раз писав, чи буде вона бачитись з дітьми, так жодної відповіді йому не було написано. Був ще один випадок, коли у [PERSON] закінчувалась хореографія, а в сина урок, він зайшов до магазину за круасаном, йому зателефонував, що його бабуся та мама хотіли викрасти. Після цього в дитини стрес, тому він водить його до психолога. Бабуся дитині побила обличчя, з цього приводу психолог та поліція спілкувались з дитиною. Дитина проходять реабілітацію з психологом. До них додому з перевірками приходять класний керівник, психологи, служби, ювенальна поліція. В Україні вона була однією людиною, а в Польщі стала зовсім іншою, можливо вона щось вживає. Ці всі події відбувались на очах у дітей. Діти в Польщі хворіли, коли повернулись додому, він їх водив до лікарів, пломбував зуби. Там медична допомога для дітей обмежувалась. Вони оскаржували припис проти нього, він скасований, він не стоїть на обліку, а [PERSON] стоїть. Коли діти поїхали до Польщі, навчання проводилось дистанційно, син тільки два місяці ходив на тхеквандо, більше ні садочка, ні яких гуртків не відвідували. Зараз діти ходять на вивчення англійської мови, [PERSON] крім цього, ще й на хореографію. Вони з дітьми часто їздять до дитячої кімнати. У них один і той самий лікар ще від народження дітей, з ним заключено декларацію. Колишня дружина жодного дня не працювала, а він постійно працював, особисто керував дванадцятьма магазинами. Дружина завжди прокидалась о 11:00 год. ранку, дитину він збирав до школи сам, постійно відвідував батьківські збори, а не мати. Син та донька не відвідували дитячий садочок, коли вони проживали разом. З трьох років сина вони водили по гурткам, доньку він почав водити на гуртки, коли вона почала ходити до садочку. Коли він був на роботі, дружина була з дітьми. Дружина хотіла жити за кордоном, говорила, що навіщо їй було народжувати дітей. У нього на неї відсутні образи. Вона привезла всі речі дітей з Польщі до України, питання, що діти буть проживати з нею там, навіть нею не розглядалось. Діти з мамою постійно спілкувались. Мама тиждень може не телефонувати, коли телефонує, то каже дітям, що тато поганий, вона їх забере. Він з нею не спілкується. Коли він телефонував, телефон бере поляк та нецензурною лайкою його ображає. На даний час вона його номер заблокувала. Кожну суботу вони чекають на маму за графіком. З дітьми сидить няня 3-4 години на день. Був один випадок, що за графіком вона хотіла приїхати, але він сказав, що вони за містом. Він казав, якщо вона в Україні, то можна зустрітись на наступний день. Він та діти проживають за місцем постійної реєстрації. В школу та садочок він дітей постійно водить та забирає. Коли вона телефонує, він заставляє сина взяти телефон і поспілкуватись з мамою, але діти не хочуть. Постійно дітям говорить, що забере їх від тата, від цього вони теж стресують. Постійно дітям каже, спілкуйтесь з мамою, донька взагалі не хоче з нею розмовляти. Жодного разу дітей він не намовляв. При такій поведінці матері, діти бояться. Просить визначити місце проживання його дітей з ним. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, хоче щоб діти проживали разом з нею. [PERSON] в судовому засіданні 25.03.2025 зазначила, що вона мати дітей, хоче щоб була справедливість, щоб був графік. Дітей вона народжувала, їх виховувала, працювала, брала участь у їх навчанні, спорті та їх розвитку. Коли вони були в Польщі, навчання та розвиток дітей, був повністю на ній. Добровеличківська служба надали висновок та своє бачення, вони були присутні при багатьох ситуаціях. Вони після народження першої дитини проживали в м. Києві, будинок чоловіку дістався від [PERSON] , її там не зареєстрували. Всю вагітність вона працювала в ресторані, потім вони відкрили кондитерський магазин, вона там також працювала після народження дитини. Після народження другої дитини все так само було, вона займалась спортом, тренеру допомагала. Старший син ходив до садочку, донька була з нею. Чоловік сина водив до садочку, а але вона його постійно забирала. До від`їзду в Польщу, у них вже стосунки були іншими, вони жили по різних кімнатах. Вона себе бачила за кордоном, вона цього завжди хотіла. Заперечень щодо від`їзду дітей за кордон не було. Вони вирішили розірвати стосунки разом. Коли вони приїхали, старший син не міг ходити до школи, він рік ходив на тейквандо. Донька теж ходила на тейквандо, але їй почали подобатись танці. Вона до роботи та після неї, займалась навчанням дітей, або її сестра. [PERSON] проживала з ними два місяці, але вони так особливо не контактували. Вони півтора роки в Україну не приїжджали, але в батька було день народження 55 років, тому дітей привезли. Вона тоді не змогла приїхати, у неї був великий контракт, та готувала документи до школи, які треба було віднести. Тато у вересні забрав документи зі школи м. Київ, та поїхав до свого батька, бо він начебто був хворий. Коли вона приїхала в м. Київ, сусіди сказали, що він з дітьми поїхав до Кіровоградської області, вона була шокована. Пізніше вони поїхали в Кіровоградську область, але в будинку вони його та дітей не знайшли. Білашов бачив, що вони зайшли до будинку. У неї насильно забрали дітей, їм говорять, що вона наркоманка, алкоголічка, це просто з його сторони булінг, він зараз маніпулює дітьми. У Кіровоградській області на комісії були всі, її мама теж була. Вона на початку по графіку всіх дат дотримувалась. Зараз зв`язок з дітьми заблокований. Коли вони були в Польщі, батько спілкувався з дітьми, це було раз в день, але не завжди. Він ніколи уроками з дітьми не займався. Вона не одноразово зв`язувалась з директором школи та казала, що він забрав дітей, що вона не може бачитись з ними, їй сказали, що це все нехай вирішує соціальна служба. Коли вона приходила до школи, охорона її виганяла. Вона розмовляла з вчителем, щоб не перешкоджала бачитись їй з [PERSON] . Вчитель [PERSON] не пішла з нею на контакт, так як і директор школи, до групи вони її теж не підключили. Коли вони під`їхали, побачили, що йшов [PERSON] , він почав кричати, штовхатися, бився, тримався за поручень, кричав "допоможіть". Вона його заспокоїла, посадила в машину, йшла вчителька це побачила, і забрала його, доступу до дитини їй не дали. На даний час вона працює в лікарні, має доходи, її цивільний чоловік має власне житло, там роблять ремонт. Зараз готують документи для офіційної реєстрації шлюбу. Мінімальна її зарплата 47 000 грн. Аліменти мінімально стягнуто за рішенням суду. За місяць аліменти 4260 грн на двох дітей. Вона хоче приймати участь у житті дітей та мати з ними контакт. Вона надсилала речі, їжу. Коли приїздила, дітям теж гроші залишала. Коли діти йшли до школи, вони повністю всім були забезпечені. У дітей постійно була карта з грошима. Вона не мала можливості дітям вручити подарунки, бо не бачиться з ними. Коли вони були за кордоном, у нього ніхто грошей не просив, тільки коли мали переїхати на іншу квартиру. Від нього було коли 1000, 2000 чи 4000 грн. Він кошти присилав на міжнародну картку, він як тато сам вирішував, скільки може надати. Картка була постійно у дітей, то дитячі гроші. Жодного разу її не притягували до відповідальності за насилля в сім`ї, до того поки не почались суди. Вона не одноразово зверталась до комісії, що їй він не показує дітей у визначений графік. Він перешкоджає бачитись, тому вона захищає свої права та права своїх дітей. Ніякого насилля над своїми дітьми вона не вчиняла. Він різними методами перешкоджає, то як вона може допомагати дітям, навіть на контакт з нею не виходить. Передачі для дітей він отримував, вона сплачує аліменти, більше матеріальної допомоги не надає, він не дає бачитись з дітьми. Представник відповідача в судовому засіданні вважає, що в задоволенні позову потрібно відмовити, просив враховуючи вік дітей - 6 та 11 років, стать молодшої дитини, яка є однаковою з матір`ю, а також те, що мати дитини належним чином виконувала свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дітей до втручання батька, веде звичний спосіб життя, має місце проживання та доходи на постійному місці роботи в Республіці Польща, з урахуванням інтересів дітей, уваги і турботи батьків, розвитку дитини в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові, емоційної стабільності та матеріальної забезпеченості, про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю, за обставин, що в даному провадженні не заявлені такі позовні вимоги, враховуючи протиправну поведінку батька, яка суперечить сімейним цінностям, що полягають в повазі один до одного та як найкращому вихованні дитини, вважає, що в позові необхідно відмовити. Представник третьої особи служби у справах дітей Добровеличківської селищної ради, Новоукраїнського району, Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, в своєму листі від 15 грудня 2023 року № 01-19/13/1, просили розгляд проводити без їх участі. Повідомили, що [PERSON] разом з дітьми на території Дружелюбівського старостинського округу Добровеличківської селищної ради не зареєстрований та з 01 лютого 2024 року не проживають, місце їх перебування та проживання не відоме. /т. 4 а.с.102, 171-173, т. 5 а.с. 29-а/ Висловили свою позицію щодо спору, зазначивши, що сім`я [PERSON] для служби у справах дітей є маловідомою, оскільки родина проживала в м. Київ. В жовтні 2023 року до служби у справах дітей звернувся [PERSON] , 1989 року народження, який повідомив, що він разом з дітьми [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, переїхали з м. Київ до с. Дружелюбівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області. З матір`ю дітей [PERSON] розлучився в липні 2023 року. Під час розмови стало відомо, що на час повномасштабного вторгнення рф на територію України діти [PERSON] з квітня 2022 року до липня 2023 року проживали разом з матір`ю [PERSON] в м. Оструда, Республіки Польща. 21 листопада 2023 року до служби у справах дітей надійшла заява від [PERSON] в якій зазначено, що після розірвання шлюбу між колишнім подружжям були дружні відносини, тому малолітні діти в липні 2023 року приїхали з Польщі на канікули до батька в м. Київ та мали повернутись до м. Оструда в кінці серпня 2023 року, щоб приступити до навчання. Приїхавши за дітьми у домовлений термін, батько дітей їй не віддає та переховує їх. У дні її приїзду до с. Дружелюбівка де проживають діти, [PERSON] не приводить дітей до навчального закладу, переховуючи їх у сім`ях родичів та знайомих. В заяві [PERSON] просила вжити заходи стосовно її доступу до дітей. Працівниками служби у справах дітей неодноразово проводились бесіда з [PERSON] де наголошувалось про те, що вони з дружиною мають рівні права та мати має право бачитись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. [PERSON] пропонувалось привести дітей до служби у справах дітей де вони могли б зустрітись та поспілкуватись з матір`ю на нейтральній території, на дану пропозицію [PERSON] не погодився. [PERSON] не надає згоду на виїзд дітей за кордон та звернувся із зверненням до Державної прикордонної служби України, та із заявами до Попільнянського районного суду Житомирської області щодо визначення місця проживання дітей та забезпечення позову. Начальником служби у справах дітей 04 грудня 2023 року була проведена розмова з малолітнім [PERSON] з метою з`ясування ставлення дитини до матері. [PERSON] повідомив, що любить маму та сумує за нею, але їхати до Польщі не хоче. 05 грудня 2023 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини при Добровеличкіській селищній раді на якому розглядалось питання «Про доцільність (недоцільність) визначення місця проживання малолітніх дітей біля батька», на якій були присутні батьки дітей. Заслухавши всіх присутніх та дослідивши матеріали справи, члени комісії одноголосно проголосували про недоцільність визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, біля батька [PERSON] . Служба у справах дітей

Outcome: approved