Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

15 листопада 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Дідиченко Дарина Григорівна (діє на підставі довіреності від 27.12.2023) звернулася через систему «Електронний суд» до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом (вхід. №32682/24) до [PERSON] , в якому просить стягнути загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1210-3457 від 25.03.2023 в розмірі 20\~000,00 грн., з яких: 4\~000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 16 000,00 грн. просточена заборгованість за нарахованими процентами, а також судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн. Позиції сторін В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1210-3457. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. При укладенні договору Відповідачем здійсненні дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. На виконання вимог [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор А7642, для підписання договору 1210-3457 від 23.05.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 4 000,00 грн., - строк кредитування 300 днів, - базовий період 14 днів, - знижена % ставка 2,50%, - стандартна % ставка 3,00 % в день. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитним договором. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Станом на 16.10.2024 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору становлять 39 720,00 грн., що складається з: - прострочена заборгованість за кредитом 4 000,00 грн., - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 35 720,00 грн. Разом із тим, позивачем прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності, щодо часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 19 720,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості в розмірі 20 000,00 грн. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь частково борг в сумі 20 000,00 грн., з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 4 000 грн., - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 16 000,00 грн. Відповідач не повернула в повному обсязі кредит ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за Кредитним договором після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору. На підставі вищевикладеного він звернувся з відповідним позовом до суду. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву не скористалася. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 30 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін; відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Однак, ні у визначений судом строк, ні станом на дату вирішення даної справи відзиву на позовну заяву чи обґрунтованого клопотання про продовження строку для його подання до суду не надано. Інші процесуальні дії не вчинялися. Позиції сторін в судовому засіданні. У судове засідання представник позивача ТОВ «УКР КРЕДІТ ФІНАНС» -Дідиченко Д.Г., не з`явилася, до матеріалів справи додала клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату від 04.02.2025 з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», від 10.03.2025 з довідкою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою» та 01.04.2025 з довідкою АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Крім того судом 28.02.2025 та 18.03.2025 опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За змістом пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Висновки суду. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Судом встановлено, що 23.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1210-3457. Як встановлено судом, 23.05.2023 між позивачем та відповідачем було укладено Договір в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора А70642, для підписання кредитного договору №1210-3457від 23.05.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Щодо укладення договору в електронній формі, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини 2\~статті 639 ЦК України\~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. При цьому, укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту\~ 4 000,00 грн., строк кредитування\~300 днів, заявлений строк\~14 днів, знижена % ставка\~2,50 % в день, стандартна % ставка\~3,00 % в день. Відповідно до умов укладеного Кредитного договору, відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту №1210-3457 від 23.05.2023 [PERSON] отримала кредит в сумі 4 000,00 грн. на платіжну карту № [NUMBER] . Відповідач порушив визначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 16.10.2024 загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 39 720,00грн., що складається з: - прострочена заборгованість за кредитом 4 000,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 35 720,00 грн. Разом із тим, позивачем прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності, щодо часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 41 370,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості в розмірі 19 720,00 грн. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь частково борг в сумі 20 000,00 грн., з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 4 000,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 16 000,00 грн. Згідно п. 1ч. 2\~ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст.1050\~Цивільного кодексу\~України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.\~526,\~530 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 205ЦК\~України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1210-3457. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до п.3 ч.2\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved