Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 65 545,43 грн. та судові витрати у розмірі 3028 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.06.2023 о 10 годині 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем Peugeot 307XS, н/з [NUMBER] по вул. Перемоги, 121 в с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, не впевнився в безпечності та почав виходити (відчинив) двері, що створило перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем KIA, н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2023 року, яка не оскаржувалася і набрала сили 19.09.2023 року, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Правовідносини, які виникли в даному випадку між відповідачем та позивачем - Моторно (транспортним) страховим бюро України, спір про відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу регулюються нормами ЦК України, та спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 13.1 ст.13 Закону №1961-IV визначено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною 1 ст.1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Положеннями ч.4 ст.21 Закону №1961-IV визначено, що забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Дані ЄЦБД МТСБУ( http://www.mtsbu.ua/ua/ ) не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб, Peugeot 307XS, н/з [NUMBER] був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, що водій [PERSON] підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону № 1961, немає. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія АТ/ 2193568 (дія з 02.07.2022 року по 01.07.2023 року), страховик ТДВ СК "Альфа-Гарант", відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ. [PERSON] , який є власником КТЗ KIA, н/з [NUMBER] , на підставі ст. ст.33, 35, п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 23.06.2023 року та з заявою на виплату страхового відшкодування від 19.09.2023 року. В зв`язку з цим, для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, МТСБУ залучило врегулювача: ФОП [PERSON] . Відповідно до Звіту № 233 з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля від "02" серпня 2023 року, оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 487400,16 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 147129,70 грн.; - коефіцієнт фізичного зносу 0,56; - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 84653,86 грн. з урахуванням ПДВ. 29.12.2023 року, МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в розмірі 63 477,43 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 29.12.2023 року. Після чого МТСБУ перерахувало потерпілому, [PERSON] , суму відшкодування у розмірі 63477,43 грн. Крім того, МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого 2068 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 65545,43 грн. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність. Позивач намагався вирішити даний спір з відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до відповідача з листом, однак попередження з вимогою залишилась ним без реагування і задоволення, в добровільному порядку витрати не компенсовані МТСБУ. У зв`язку із чим, представник позивача був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024 року, головуючим визначено суддю Олійника О.О. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.12.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення повісток на адресу реєстрації відповідача, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2023 року по справі № 635/5104/23, [PERSON] 21.06.2023 року о 10 год. 30 хв. по вул. Перемоги, 121 в с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, керуючи транспортним засобом Peugeot 307XS, реєстраційний номер [NUMBER] , не впевнився в безпечності та почав виходити (відчинив) двері, що створило перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого сталося ДТП. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Даною постановою відповідача визнано винуватим у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП. У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою суду, яка набрала законної сили 19.09.2023 року. Згідно інформації, яка міститься в централізованій базі даних МТСБУ, на дату скоєння ДТП (21.06.2023) цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Peugeot 307XS, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не була застрахована. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу KIA, д.з. [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до полісу № АТ2193568 обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу KIA, д.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». 23 червня 2023 року, потерпіла особа [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП та 19.09.2023 року з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 233 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля KIA SPORTAGE, д.з. [NUMBER] від 02 серпня 2023 року, складеного ФОП [PERSON] , оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 487400,16 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 147129,70 грн.; - коефіцієнт фізичного зносу 0,56; - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 84653,86 грн. з урахуванням ПДВ. Згідно довідки № 1 від 29.12.2023 року МТСБ України сума до сплати потерпілій особі внаслідок ДТП становить 63 477,43 грн. Згідно платіжної інструкції № 206253 від 09.01.2024 року [PERSON] здійснено виплату по справі № 93860, згідно наказу № 4.1/23130 від 02.01.2024 р., т.з. [NUMBER] у розмірі 63 477,43 грн. Згідно платіжної інструкції № 974697 від 18.08.2023 року на ім`я ФОП [PERSON] , здійснено оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 93860, згідно рах. № 242 від 02.08.2023, т.з. [NUMBER] , у розмірі 2068 грн. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2.статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Таким чином, позивач виплативши на користь потерпілого спричинену йому майнову шкоду, набув право регресу до відповідача, оскільки на момент ДТП останній не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та внаслідок його керування автомобілем сталася ДТП. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів щодо невідповідності розміру відшкодування фактично завданої шкоди відповідачем суду не надано. Положенням п.40.3 ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно п.п. 41.4.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника Моторного (транспортного) страхового бюро України для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з Моторним (транспортним) страховим бюро України. Судом встановлено, що згідно платіжної інструкції № 974697 від 18.08.2023 року на ім`я ФОП [PERSON] , позивачем здійснено оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 93860, згідно рах. № 242 від 02.08.2023, т.з. [NUMBER] , у розмірі 2068 грн. Отже, вищенаведені витрати в розмірі 2068 грн. знаходяться в причинному зв`язку з пошкодженням автомобіля з вини відповідача та повинні бути відшкодовані відповідачем, відповідно до вимог закону. Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3028 грн, сплачений останнім при поданні позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved