Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 07.09.2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головнго територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2892, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2017 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з ним не склалось. Після розірвання шлюбу позивачка бажає змінити прізвище " [PERSON] " на дошлюбне, дівоче - " [PERSON] ". Представник позивачки на адресу суду подав заяву, в якій просить позов розглядати без участі його та позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, проте подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою\~\~звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~\~одного з них. Як встановлено в судовому засіданні та доведено матеріалами справи те, що одружившись 07.09.2017 року, подружжя на даний час стосунків не підтримує. Причина розладу у сім`ї - відсутність спільних інтересів, формальність існування шлюбу, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Шлюбні стосунки подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з вказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~Позивачка бажає\~повернути своє\~дошлюбне прізвище,\~адже \~згідно зі\~ст.113\~СК України\~особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~ дошлюбне прізвище. \~ \~ Судом\~встановлено,\~що дошлюбне\~прізвище позивачаки\~- " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2017 року. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно платіжної інструкції № КХОЗ-М1МТ-Е1К2-3СРА від 21.01.2025р., тобто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. В той же час, суд враховує, що позовні вимоги позивачки задоволені повністю, а тому інших 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову підлягають стягненню на її користь з відповідача. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що подальше проживання та збереження сім`ї є неможливим, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved