Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

21.02.2025 представник ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просив стягнути з останньої на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № 010/0031/82/0491962 від 19.08.2017 в розмірі 22 555,83 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.08.2017 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 010/0031/82/0491962. \~ \~ \~ \~24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та позивачем укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72, за яким згідно до відповідного Реєстру боржників №2 від 24.07.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 555,83 грн, що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем, тому змушені звернутися до суду. 27.02.2025 прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань та заяв не заявлено. За таких обставин у відповідності до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. Встановлено,\~що 19.08.2017\~ між\~ ПАТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» та\~відповідачем \~ [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0031/82/0491962 ( Кредитний договір). \~ \~ \~ \~На умовах, визначених цим Договором, з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний надати Клієнту в межах Поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР (кредитний рахунок) одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних операцій за КР. Відповідно до умов Кредитного договору розмір Поточного ліміту Кредиту 5 000,00 грн, строк кредитування до 19.08.2021, процентна ставка фіксована 45,0% річних. До матеріалів справи долучено підписані відповідачем Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0031/82/0491962, Заява на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту та розписка про отримання картки. \~ \~ \~ \~24.07.2024 між\~АТ «Райффайзен\~Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 відповідач має перед позивачем заборгованість в сумі 22 555,83 грн за Кредитним договором № 010/0031/82/0491962, з якої 22 555,83 грн сума заборгованості за основною сумою боргу. \~ \~ \~ \~До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором за період з 26.07.2024 по 31.12.2024. Представник позивача посилається на те, відповідач не сплачує наявну за ним заборгованість, чим порушує права позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова\~від зобов`язання\~не звільняє\~винну сторону\~від відповідальності\~за порушення\~зобов`язання. За вимогами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.\~Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)\~(ч.1 ст. 1077 ЦК України). Згідно з частинами першою-четвертою статті\~12, частинами першою п`ятою, шостою статті\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~статтею 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 5 ч. 3 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої - третьої статті 2\~ЦПК України \~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру ( постанова від 23 жовтня 2024 року у справі №\~753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ). \~ \~ \~ \~Вирішуючи даний спір судом встановлено, що стороною позивача не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість за Кредитним договором № 010/0031/82/0491962 у сумі 22 555,83 грн. Представником позивача\~до \~матеріалів справи\~ долучено\~Витяг з\~Реєстру боржників\~№ 2,\~який була\~сформовано та\~підписано \~ лише\~представником позивача,\~що ставить\~під сумнів\~ відступлення\~права вимоги\~до відповідача,\~оскільки Реєстр\~ боржників\~має бути\~підписано обома\~сторонами Договору відступлення права вимоги. У справі наявний розрахунок заборгованості за Кредитним договором, складений представником позивача за період з 26.07.2024 по 31.12.2024, а не первинним кредитором АТ «Райффайзен Банк». Крім цього позивачем не надано розрахунку заборгованості відповідача на дату відступлення права вимоги (24.07.2024 ) та складення відповідного Реєстру боржників. Матеріали справи не містять документів первісного кредитора у зобов`язанні, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, на що вказує положення ст.517 ЦК України, результатом чого є право боржника не виконувати свого обов`язку новому кредиторові. Таким чином суд піддає сумніву факт переходу права вимоги від первісного кредитора АТ «Райффайзен Банк» до позивача за Кредитним договором № 010/0031/82/0491962, а також наявність відповідної заборгованості. \~ \~ \~ \~За таких обставин, представником позивача не доведено та судом не встановлено беззаперечного факту порушення відповідачем [PERSON] прав позивача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». У зв`язку з відсутністю необхідних доказів, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed