Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Представник ГУ ПФУ - Бойко О. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії) у сумі 3123,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при приведенні у відповідність до норм чинного законодавства проведено перерахунок пенсії в лютому 2015 року по пенсійній справі виникла переплата за період 01.11.2012 по 31.12.2014 у розмірі 3723,20 грн. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, направлялись на його зареєстроване місце проживання. Згідно наявної у матеріалах справи довідки про причини повернення/досилання конверти повернулись до суду із відмітками «повертається» «за закінченням терміну зберігання». Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві як отримувач пенсії, перебуває [PERSON] та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення оміб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.05.2005 року. При проведенні у відповідність до норпм чинного законодавства проведено перерахунок пенсії в лютому 2015 року по пенсійній справі виникла переплата за період 01.11.2012 по 31.12.2014 в розмірі 3723,20 грн.. Управління з метою досудового врегулювання спору, було направлено листи відповідачу №78676/04 від 18.09.2018, №2600-0505-8/22135 від 07.02.2022, №2600-0505-8/135503 від 20.10.2022 року, №2600-0505-8/96639 від 16.05.2023 проте дані листи відповідачем проігноровано та без достатньої підстави отримані бюджетні кошти у розмірі 3418,99 грн., повернути відповідачем не були. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються. Тобто, підставою для стягнення безпідставно набутих грошових коштів є результат рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату. Виходячи із вищевикладеного та аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести наявність рахункової помилки або недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. За таких обставин, враховуючи відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved