Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 16.12.2024\~року \~до суду\~через систему\~«Електронний суд»\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Куліша\~Т.Л.\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу, в обґрунтування якої зазначено, що позивач з 07.03.2023 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Агенством розвитку державних сервісів Тбіліска Служба Цивільного стану, запис № 01233003096, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя проживає окремо. Відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе. Ухвалою від 27.12.2024 року суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст.\~274\~ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Куліш Т.Л. не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні, проти заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини його неявки суду не відомі. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 11.04.2025 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] , виданим Агенством розвитку державних сервісів, Тбіліска Служба Цивільного стану, номер запису акта № 01233003096 (а.с.7). Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. На момент подачі позовної заяви сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, враховуючи той факт, що сторони мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Оскільки позивач не просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати під час подачі позову до суду, то розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судом не проводиться.

Outcome: approved