Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~У лютому 2025 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, посилаючись на те, що вона, [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2 групи та внутрішньо переміщеною особою з м. Херсон. На даний час зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи. \~ \~ \~ \~Зазначила, що у грудні 2024 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі-ГУПФУ в Одеській області) із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до якої було додано повний пакет необхідних документів, що підтверджують наявність її страхового (трудового) стажу, включаючи трудові книжки та інші правовстановлюючі документи. \~ \~ \~ \~Вказувала, що у січні 2025 року нею було отримано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі-ГУПФУ в Чернігівській області) про відмову у призначенні пенсії від 27 грудня 2024 року за № 155350022143 у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні її імені в документах, а саме у трудових книжках від 01 серпня 1990 року [NUMBER] та від 21 вересня 1993 року, в яких її ім`я вказано російською мовою з подвоєною літерою «н», як « [PERSON] », тоді як у паспорті громадянина України її ім`я записано українською мовою з однією літерою «н» як « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Стверджувала, що така розбіжність у написанні її імені має історичне підгрунтя та пояснюється особливостями правопису та перекладу власних імен з російської мови українською в різні періоди. \~ \~ \~ \~При видачі трудової книжки [NUMBER] від 01 серпня 1990 року в Херсонській обласній психіатричній лікарні, запис було зроблено російською мовою як « [PERSON] », що відповідало тогочасній практиці ведення документації. \~ \~ \~ \~Крім того, у її дипломі [NUMBER] від 03 липня 1990 року Херсонського медичного училища, який оформлений двома мовами, чітко простежується офіційний переклад її імені: російською мовою « [PERSON] », українською « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Вважає, що цей документ є прямим доказом того, що обидва варіанти написання стосується однієї і тієї ж особи. \~ \~ \~ \~Вказує, що наявні розбіжності у написанні її імені не є помилкою, а відображають особливості мовної практики та офіційного перекладу власних імен у різні періоди. Усі надані документи, включаючи трудові книжки [NUMBER] від 01 серпня 1990 року та від 21 вересня 1993 року, свідоцтво про народження, диплом та інші документи, беззаперечно підтверджують, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією і тією ж особою. \~ \~ \~ \~Зазначила, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не було зараховано до її страхового стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці [NUMBER] від 01 серпня 1990 року та в трудовій книжці від 21 вересня 1993 року, то стало питання щодо встановлення факту належності їй, [PERSON] трудової книжки [NUMBER] від 01 серпня 1990 року та трудової книжки від 21 вересня 1993 року, оскільки встановлення даного факту необхідно їй для реалізації права на пенсійне забезпечення. \~ \~ \~ \~Посилаючись на порушення своїх прав, [PERSON] просила суд встановити факт належності трудової книжки серії [NUMBER] від 01 серпня 1990 року, виданої російською мовою на ім`я « [PERSON] », [INFO] , освіта середня, професія, спеціальність «медична сестра» та факт належності трудової книжки від 21 вересня 1993 року, виданої російською мовою на ім`я « [PERSON] », [INFO] , професія «прибиральниця» - [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 24 лютого 2000 року, РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування як внутрішньо переміщена особа: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 21). \~ \~ \~ \~Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просила суд розглянути справу за її відсутність (а.с.24). \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.23,26). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). \~ \~ \~ \~Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). \~ \~ \~ \~Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). \~ \~ \~ \~У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~проаналізувавши і\~оцінивши надані\~докази в\~їх сукупності\~вважає,\~що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2 групи, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК від 11 грудня 2024 року (а.с.8). \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що заявниця є внутрішньо переміщеною особою з м. Херсон, у зв`язку з чим зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 грудня 2024 року №5137-5003554430 (а.с.9). \~ \~ \~ \~Встановлено, що в грудні 2024 року заявниця звернулась до ГУПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якою було додано повний пакет необхідних документів, що підтверджують наявність її страхового (трудового) стажу, включаючи трудові книжки та інші правовстановлюючі документи. \~ \~ \~ \~Рішенням ГУПФУ в Чернігівській області від 27 грудня 2024 року за № 155350022143 [PERSON] , [INFO] було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні її імені в документах, а саме у трудових книжках від 01 серпня 1990 року [NUMBER] та від 21 вересня 1993 року, в яких її ім`я вказано російською мовою з подвоєною літерою «н», як « [PERSON] », тоді як у паспорті громадянина України її ім`я записано українською мовою з однією літерою «н» як « [PERSON] » (а.с.18). \~ \~ \~ \~Встановлено, що рішенням ГУПФУ в Чернігівській області № 155350022143 від 27 грудня 2024 року їй було не зараховано до страхового стажу періоди роботи відповідно до трудової книжки від 01 серпня 1990 року [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці ім`я « [PERSON] » (російською мовою) не відповідає даним паспорта; період роботи з 15 вересня 1993 року по 24 лютого 2000 року відповідно до трудової книжки від 21 вересня 1993 року оскільки на титульній сторінці ім`я « [PERSON] » (російською мовою) не відповідає даним паспорта та відсутні дані про роботу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загально обов`язкового державного соціального страхування; період догляду за дитиною [INFO] до досягнення нею трирічного віку, оскільки не надано свідоцтво про народження дитини. \~ \~ \~ \~Згідно паспорту громадянина України ім`я [PERSON] , [INFO] українською мовою зазначено « [PERSON] », російською мовою зазначено « [PERSON] » (а.с. 4-6). \~ \~ \~ \~Встановлено, що у трудовій книжці [PERSON] , [INFO] від 01 серпня 1990 року [NUMBER] та у трудовій книжці [PERSON] , [INFO] від 21 вересня 1993 року її ім`я зазначено російською мовою з подвоєною літерою «н», як « [PERSON] », тоді як у паспорті громадянина України її ім`я записано українською мовою з однією літерою «н» як « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] » (а.с.11,12-17). \~ \~ \~ \~Таким чином,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що утрудових книжках заявниці від 01 серпня 1990 року [NUMBER] та від 21 вересня 1993 року, ім`я [PERSON] , [INFO] російською мовою зазначено « [PERSON] », що не збігається із записом її ім`я в паспорті громадянина України [NUMBER] , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 24 лютого 2000 року, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де її ім`я українською мовою зазначено « [PERSON] », російською мовою зазначено « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності трудової книжки від 01 серпня 1990 року [NUMBER] та трудової книжки від 21 вересня 1993 року заявниці - [PERSON] . \~ \~ \~ \~За таких обставин заява [PERSON] про встановленню факту належності їй, [PERSON] , [INFO] , трудової книжки від 01 серпня 1990 року [NUMBER] та трудової книжки від 21 вересня 1993 року, підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволенню заяви про встановлення факту факт належності трудових книжок у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. \~ \~ \~ \~Судовий збір у справі складає 605,60 грн., який заявником при зверненні до суду не сплачений, оскільки [PERSON] , як інвалід 2 групи звільнена Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved