Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 1. 05.12.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі позивач та/або ТОВ «Глобал Спліт»), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач та/або позичальник) з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 45745,57 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом 20112,42 гривень, простроченої заборгованості за відсотками 6142,10 гривні, простроченої заборгованості за комісією 19490,75 гривень та судових витрат у розмірі 2422,40 гривень. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2020 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем, укладений Кредитний договір № 1/3985817Р, відповідно до умов якого банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності цільового характеру використання кредит в сумі 29618,59 гривень. Строк користування кредитом - з 11.12.2020 року до 10.12.2023 року (включно). Позичальник зобов`язаний сплачувати банку: щомісячно процентну винагороду за користування кредитом у розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка). Та щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі: 2,30% від суми кредиту. Протягом строку дії Договору розмір процентів та комісії залишається незмінним. Надання кредиту здійснюється безготівково шляхом перерахування кредитних коштів в день видачі кредиту на рахунки визначені Договором, в сумі, визначеній Договором. Видача кредиту готівкою не передбачена. 18.01.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір № 2-2024 про відступлення прав вимог до боржника, [PERSON] за кредитним договором № 1/3985817Р від 11.12.2020 року. 19.01.2024 року до [PERSON] АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором № 2-2024 від 18.01.2024 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 1/3985817Р від 11.12.2020 року. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги [PERSON] був повідомлений про необхідність перерахувати кошти в сумі 45745,27 гривень, що відповідає розміру поточних зобов`язань за Договором. Розмір зобов`язань зі сплати пені та штрафів за Договором, якщо такі нарахування будуть, окремо повідомляє Новий кредитор окремим повідомленням. В свою чергу ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», пропонувало різні умови добровільного погашення заборгованості за кредитним договором № 1/3985817Р від 11.12.2020 року [PERSON] , тобто було вжито заходи, що відповідають нормам ст. 175 ЦПК України. 08.04.2024 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до [PERSON] було направлено лист-пропозицію де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором № 2-2024 від 18.01.2024 року до [PERSON] , яке в свою чергу стало Новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно договору № 1/3985817Р від 11.12.2020 року. Також було запропоновано розглянути пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором № 1/3985817Р від 11.12.2020 року шляхом погашення частини богу (дисконт 50%), а саме оплата суми 22872,64 гривні (можлива сплата у безвідсоткову розстрочку). У разі відсутності оплати щодо погашення простроченої заборгованості, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» буде вимушено звернутись до суду. В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 01.11.2024 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором № 1/3985817Р від 11.12.2020 року у розмірі 45745,27 гривень. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзив на позов не надав. 4. 20.03.2025 року на адресу суду, через систему документообігу «Електронний суд» від відповідача надійшла заява, якою він в тому числі визнав позов частково, а саме визнав розмір простроченої заборгованості за основним боргом в розмірі 20112,42 гривень та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 6142,10 гривні. Щодо стягнення заборгованості по простроченій комісії в розмірі 19490,45 гривень заперечував вважаючи її необґрунтованою. (а.с. 18-19) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. (зворотній а.с. 3) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 року цивільна справа № 496/7728/24 була передана головуючій судді Портній О.П. (а.с. 10) 7. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 13-15) 9. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 10. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 11. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що 11.12.2020 року [PERSON] звернувся до ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з Заявою-анкетою на зміну умов кредитного договору з проханням змінити умови кредитного договору № 1/398581 від 03.09.2020 року. (доказ на 5 арк. наявний в електронному суді та прикріплений до ОСК КП «Д-3» - надалі ЕС) 13. 11.12.2020 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем укладено Кредитний договір № 1/3985817Р. (доказ на 7 арк., ЕС). 14. Відповідно до умов договору, банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, строковості, поворотності, платності та цільового характеру використання, кредит у сумі 29618,59 гривень строком з 11.12.2020 року по 10.12.2023 року включно. Кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за Комплексним договором № 1/398581, укладеним між банком та позичальником 03.09.2020 року. За користування кредитом позичальник сплачує щомісячно процентну винагороду за користування кредитом у розмірі 15% річних. Щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,3% від суми кредиту. 15. На підтвердження виконання банком переддоговірних обов`язків до матеріалів справи долучено копію Паспорту споживчого кредиту з інформацією, яка надана позичальнику 11.12.2020 року. (доказ на 4 арк., ЕС) 16. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав, що підтверджується копією платіжної інструкції № REF2762759 від 11.12.2020 року. (доказ на 3 арк., ЕС) 17. З виписок по рахунку за період з 11.12.2020 року по 19.01.2024 року 19.01.2024 року вбачається, що позивач отримав та відповідно користувався грошовими коштами. (доказ на 26 арк., ЕС) 18. З розрахунку заборгованості перед ТА «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за кредитним договором № 1/3985817Р від 11.12.2020 року, вбачається, що станом на 19.01.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 45745,27 гривень. (доказ на 1 арк, ЕС) 19. 18.01.2024 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (Первісний кредитор) та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № 2-2024, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. (доказ на 15 арк., ЕС) 20. Згідно копії Реєстру боржників, який є Додатком № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 2-2024 від 18.01.2024 року, від 19.01.2023 року, до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшло право вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кредитний договір № 1/3985817Р від 11.12.2020 року, загальна заборгованість 45745,27 гривень. (доказ на 14 арк., ЕС) 21. Додатковою угодою до Реєстру прав вимоги № 1, що є Додатком № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 2-2024 від 18.01.2024 року, від 22.01.2024 року виправлено дату підписання на «19.01.2024 року» та фразу «18.01.2023 року» виправлено на «18.01.2024 року». (доказ на 1 арк., ЕС) 22. Додатком № 5 до Договору про відступлення права вимоги № 2-2024 від 18.01.2024 року є Акт приймання-передачі Розширеного реєстру прав вимоги щодо Кредитних договорів станом на 19.01.2024 року до Реєстру прав вимоги № 1 від 19.01.2024 року до Договору про відступлення прав вимоги № 2-2024 від 18.01.2024 року. (доказ на 1 арк., ЕС) 23. Факт укладення Договору про відступлення права вимоги № 2-2024 від 18.01.2024 року підтверджується також копією листа на уточнення платежу № 190 від 22.01.2024 року (доказ на 1 арк., ЕС), копією довідки № 12324/237 від 23.01.2024 року (доказ на 1 арк., ЕС) та копією платіжної інструкції № 190 від 22.01.2024 року. (доказ на 1 арк., ЕС) 24. 19.01.2024 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» повідомила [PERSON] про відступлення прав вимоги ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». (доказ на 1 арк., ЕС) 25. 08.04.2024 року за вих. № 2564 [PERSON] був направлений Лист-пропозиція щодо врегулювання заборгованості. (доказ на 8 арк., ЕС) 26. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1/3985817Р від 11.12.2020 року станом на 01.11.2024 року, загальний розмір заборгованості відповідача становить 45745,27 гривень. (доказ на 1 арк., ЕС) V. Оцінка Суду. 27. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 28. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (далі - ЦК України), згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 29. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 30. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 31. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 32. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). 33. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 34. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 35. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 36. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 37. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 38. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 39. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 40. З матеріалів справи вбачається, що Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором № 1/3985817Р від 11.12.2020 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. 41. Після підписання Кредитних Договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання грошових коштів та повернути кредит. 42. Судом встановлено, що станом на 01.11.2024 року заборгованість відповідача становить: прострочена заборгованість за основним боргом 20112,42 гривень, прострочена заборгованість за відсотками 6142,10 гривні, прострочена заборгованість за комісією 19490,75 гривень. 43. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~11\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. 44. Відповідно до п. 5 ст.\~12\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 45. Розрахунково-касове обслуговування та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту, фактично є безоплатною оскільки прямо встановлена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». 46. Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». 47. Також, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 року по справі № 727/5461/23 (провадження № 61-17096св23) викладено позицію: «судом установлено, що умовами кредитного договору від 07 серпня 2020 року передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за супроводження кредиту, яка складає 2,90 % від суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту, передбачена в Графіку платежів. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1 380,79 грн щомісяця. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). На підставі викладеного, суд зробив висновок, що АТ "Таскомбанк" не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Тому позовна вимога про стягнення комісії в розмірі 24 854, 22 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає;». 48. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». 49. Також, відповідно заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, комісія була встановлена банком за обслуговування кредитної заборгованості, тобто комісія є платою за послуги, що супроводжує кредит, тому пункти договору, які передбачають її сплату, є нікчемними. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 19.08.2020 року у справі № 641/11984/15-ц. 50. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. 51. Окрім того, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абз. 2 ч. 4 ст.\~11\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 55 ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частинами 1, 2 ст.\~228\~ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № 500958141 від 28 серпня 2014 року про сплату позичальником на користь банку комісій є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено ч. 3 ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ч. 4 ст.\~11\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» і п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16.10.2011 року до внесення змін на підставі ЗУ «Про\~споживче кредитування»\~№ 1734-VIII\~від 15.11.2016 року». 52. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 53. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 року № 1024-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 54. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 55. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 56. З урахуванням зазначеного, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України, умова щодо оплати відповідачем комісії не породжує правових наслідків через її нікчемність, а тому в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 19490,75 гривень слід відмовити. 57. У той же час, із наданих виписок по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів. 58. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав. Натомість визнав наявність та розмір заборгованості за основним боргом та за відсотками. 59. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками відповідачем не спростовано та заборгованість повністю не погашена, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в межах фактичного використання, що становить 26254,52 гривні, яка складається з: простроченої заборгованість за основним боргом 20112,42 гривень та простроченої заборгованості за відсотками 6142,10 гривні, в решті позовних вимог слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 60. Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 3356 від 26.11.2024 року (зворотній а.с. 6), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,00 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1390,28 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 26254,52 грн. ? 2422,00 грн. ? 45745,27 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial