Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У лютого 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала сама в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять в тому числі й земельні ділянки площею 0,8633 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:2279, площею 0,3264 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:1634, для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області; площею 0,6786 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0990, площею 2,1834 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0345, площею 0,6786 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0991, площею 2,1834 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0346 га, площею 0,8462 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:2280, площею 0,3272 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:1635, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області. За життя 22 травня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно [PERSON] та [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіної Т.В., за його заявою заведена спадкова справа № 5/2024. [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подав, на спадщину не претендує. Оформити спадкові права на вищевказані земельні ділянки позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім`я померлої. Державні акти, що посвідчують право власності\~\~\~ [PERSON] \~\~ на земельні ділянки серій ЯГ № 389210, ЯГ № 389209, ЯА № 760374, ЯА № 763136, були втрачені. Нотаріус рекомендував позивачеві звернутися до суду для визнання права власності на земельні ділянки в судовому порядку. Саме тому позивач просив судовим рішенням визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на: - земельну ділянку площею 0,8633 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:2279, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Носівської міської ради; - земельну ділянку площею 0,3264 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:1634, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Носівської міської ради; - земельну ділянку площею 0,6786 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0990, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради; - земельну ділянку площею 2,1834 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0345, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради; - земельну ділянку площею 0,6786 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0991, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради; - земельну ділянку площею 2,1834 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0346, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради; - земельну ділянку площею 0,8462 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:2280, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради; - земельну ділянку площею 0,3272 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:1635, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Носівської міської ради. Також позивач просив не стягувати судові витрати з відповідача. Ухвалою судді від 11 лютого 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 квітня 2025 року, одночасно витребувано від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Лабадіної Т.В. копію спадкової справи № 5/2024 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву, у якій зазначив, що він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а. с. 107). Представник відповідача Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що відповідач визнає позовні вимоги та просить справу розглянути без участі представника відповідача (а. с. 109). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву, у якій зазначив, що він на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , просить суд розглянути справу за його відсутності (а. с. 108). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в підготовче судове засідання не з`явився, управління було належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого судового засідання, про причини неявки не повідомлено, жодних заяв, клопотань до суду не подано (а. с. 88, 89, 90). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом встановлено, що 13 червня 2007 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Другої чернігівської нотаріальної контори ВЕВ № 797386 від 20 жовтня 2006 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 389210, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0107856000027, відповідно до якого [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,86 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:2279, та площею 0,33 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:1634, розташованих на території Козарської сільської ради Носівського району Чернігівської області (нині Носівської міської ради Чернігівської області), з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією архівного примірника державного акта\~ на право приватної власності на землю серії ЯГ № 389210, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 14). Відповідно\~\~\~ до\~\~ копії\~\~\~\~\~ витягу\~\~ з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000201112024 від 29 січня 2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,8633 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:2279, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Чернігівська область, Носівський район, Козарська с/р (а. с. 19-24). Відповідно\~\~\~\~ до\~\~ копії витягу\~\~\~\~ з\~\~\~ Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000201292024 від 29 січня 2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,3264 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:1634, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Чернігівська область, Носівський район, Козарська с/р (а. с. 25-30). Також судом встановлено, що 13 червня 2007 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Другої чернігівської нотаріальної контори ВЕВ № 797387 від 20 жовтня 2006 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 389209, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0107856000026, відповідно до якого [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,68 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0990, та площею 2,18 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0345, розташованих на території Козарської сільської ради Носівського району Чернігівської області (нині Носівської міської ради Чернігівської області), з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією архівного примірника державного акта\~ на право приватної власності на землю серії ЯГ № 389209, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 15). Відповідно\~\~\~\~\~\~ до\~\~\~ копії\~\~\~ витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000201362024 від 29 січня 2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,6786 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0990, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернігівська область, Носівський район, Козарівська сільська рада (а. с. 31-36). Відповідно\~ до\~\~\~\~ копії\~\~\~ витягу\~\~ з\~\~\~ Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000201442024 від 29 січня 2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,1834 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0345, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернігівська область, Носівський район, Козарівська сільська рада (а. с. 37-42). Крім того, судом встановлено, що 18 серпня 2005 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження № 44 Носівської районної державної адміністрації від 29 березня 2005 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 763136, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0105856000086, відповідно до якого [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,85 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:2280, та площею 0,33 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:1635, розташованих на території Козарської сільської ради Носівського району Чернігівської області (нині Носівської міської ради Чернігівської області), з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією архівного примірника державного акта\~ на право приватної власності на землю серії ЯА № 763136, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 17). Відповідно\~\~\~\~\~ до\~\~ копії\~\~\~\~\~ витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000200942024 від 29 січня 2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,8462 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:2280, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,\~\~\~\~\~\~ місце\~\~\~\~ розташування:\~\~\~\~ Чернігівська область, Носівський район, Козарська с/р (а. с. 55-60). Відповідно\~\~\~\~\~\~ до\~\~\~\~ копії витягу\~\~ з\~ Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000201002024 від 29 січня 2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,3272 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:1635, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,\~\~\~\~ місце\~\~\~\~\~ розташування:\~\~\~ Чернігівська область, Носівський район, Козарська с/р (а. с. 61-66). Також судом встановлено, що 18 серпня 2005 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження № 44 Носівської районної державної адміністрації від 29 березня 2005 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 760374, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0105856000085, відповідно до якого [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,68 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0991, та площею 2,18 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0346, розташованих на території Козарської сільської ради Носівського району Чернігівської області (нині Носівської міської ради Чернігівської області), з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією архівного примірника державного акта\~ на право приватної власності на землю серії ЯА № 760374, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 18). Відповідно\~\~\~\~\~\~\~\~ до\~\~\~ копії\~ витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000201492024 від 29 січня 2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,6786 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0991, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернігівська область, Носівський район, Козарівська сільська рада (а. с. 43-48). Відповідно\~\~\~\~\~\~ до\~\~\~\~ копії\~\~\~ витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000201602024 від 29 січня 2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,1834 га, кадастровий номер 7423882000:02:001:0346, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернігівська область, Носівський район, Козарівська сільська рада (а. с. 49-54). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8). Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається в тому числі і із вищевказаних восьми земельних ділянок, які належали їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 389210,\~ ЯГ № 389209, ЯА № 763136, ЯА № 760374. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 травня 2008 року [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 205, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, у взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а. с. 10). Заповіт є чинним, його не змінено й не відмінено. Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Згідно з довідкою № 6/2-31/126, виданою Носівською міською радою Чернігівської області 09 травня 2023 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , сама (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Тобто\~\~\~\~ [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями, визначеними у заповіті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2023 року, яке набрало законної сили 18 січня 2024 року, [PERSON] було визначено три місяці додаткового строку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 98-99). Судом встановлено, що за заявою [PERSON] про прийняття спадщини від 26 січня 2024 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області\~\~\~ Лабадіною\~\~\~ Т.В.\~\~\~ заведено спадкову справу за № 5/2024 до майна померлої [PERSON] (а. с. 96-105). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] спадщину після її смерті прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON] , подавши до нотаріальної контори у визначений рішенням суду додатковий строк заяву про прийняття спадщини. Інший спадкоємець, визначений у заповіті, [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв і як встановлено в судовому засіданні на спадкове майно не претендує. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на вищевказані земельні ділянки у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на них, рекомендовано звернутися до суду\~ із заявою про визнання права власності в порядку спадкування, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Лабадіної Т.В. № 18/01-16 від 6 лютого 2024 року (а. с. 12). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право на земельну ділянку це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч. 9 ст. 21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» відомості про речові права на земельні ділянки, що виникли до 01 січня 2013 року, вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до ДЗК із Державного реєстру земель та документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 01 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів. Відомості про розподіл земель за формами власності і видами речових прав вносяться до ДЗК відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З 01 січня 2013 року земельні ділянки як об`єкти права реєструються в ДЗК, а права на них (власності, користування тощо) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстрація прав щодо земельної ділянки можлива лише за умови, що таку ділянку зареєстровано в ДЗК. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Частиною 2 статті 90 ЗК України встановлено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки у порядку спадкування. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред`явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім`я спадкодавця. Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, і означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 389210,\~ ЯГ № 389209, ЯА № 763136, ЯА № 760374, видані на ім`я [PERSON] , втрачені, що підтверджується оголошенням в періодичному виданні «Чернігівщина» № 51 (1013) від 19 грудня 2024 року (а. с. 76-77). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2578,27 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 9368-0489-2607-4586 від 28 січня 2025 року (а. с. 5). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 1289,14 грн.

Outcome: approved