Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

10.05.2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13.04.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № L3340240 у формі електронного документа. 01.07.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» уклали Договір відступлення права вимоги № 01072019 на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії № L3340240 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача на загальну суму 31 070,00 грн. Позивач посилаючись на вимоги чинного законодавства, вказав, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, що становить 46 723,82 грн, яка складається з: 13 000,00 грн. - заборгованості з тіла кредиту; 18 070,00 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 2 800,56 грн - сума збитків з урахуванням 3% річних; 12 853,26 грн - сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. Тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 609478873 від 14.07.2021 року в сумі 29 835,10 гривень, судовий збір в сумі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 13.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № AG1867770 у формі електронного документа, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 13 000,00 грн, з відсотковою ставкою 1,30% в день (а.с. 37). Відповідно до п. 3.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику в межах ліміту кредитної лінії, на основі Заяви позичальника та за умови їх схвалення і позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму наданого кредиту та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня строку оплати. Як вбачається з довідки про ідентифікацію дата укладання Договору 13.04.2019, номер договору № AG1867770, номер Договору в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця № L3340240. Крім того, сума кредиту становить 13 000,00 грн, процентна ставка 468,00% річних, заявка на кредит подана 13.04.2019 о 12:06:59, за допомогою OTP-паролю 910802 на номер телефону [NUMBER] (а.с.17). 13.04.2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № AM8713740 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG1867770 (а.с.10). 01.07.2019 року ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» уклали Договір відступлення прав вимоги № 01072019 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором (а.с. 26-31). Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 01072019 від 01.07.2019 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 31 070,00 грн (а.с.21). Згідно розрахунку заборгованості та розрахунку штрафів встановлено, що загальний розмір заборгованості за договором № AG1867770 становить 46 723,82 грн, яка складається з: суми заборгованості 31 070,00 грн, суми інфляційних втрат 12 853,26 грн та штрафні санкції 2 800,56 грн (а.с. 8-9). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на матеріали справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідачем було укладено кредитний договір у формі електронного документа за допомогою OTP-паролю 910802, зокрема 13.04.2019 року о 12:06:59 год, який був відправлений на номер телефону [NUMBER] , відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 13 000,00 грн, тобто позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит та на виконання якого відповідач зобов`язався повернути кредит у встановлені строки та сплатити проценти за користування кредитом. Таким чином, скріпивши договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки. Натомість [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, а тому має заборгованість в розмірі 31 070,00 грн. На підставі договору факторингу, новий кредитор - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" має право вимоги повернення заборгованості, оскільки набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31 070 грн 00 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за наступною формулою: ІІС = (ІІ1 : 100) x (ІІ2 : 100) x (ІІ3 : 100) x (ІІZ : 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період: IIc (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (100,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,40 : 100) x (100,30 : 100) x (100,50 : 100) = 1.41368713 1.за травень 2021 р. - 101,30 грн. 2.за червень 2021 р. - 100,20 грн. 3.за липень 2021 р. - 100,10 грн. 4.за серпень 2021 р. - 99,80 грн. 5.за вересень 2021 р. - 101,20 грн. 6.за жовтень 2021 р. - 100,90 грн. 7.за листопад 2021 р. - 100,80 грн. 8.за грудень 2021 р. - 100,60 грн. 9.за січень 2022 р. - 101,30 грн. 10.за лютий 2022 р. - 101,60 грн. 11.за березень 2022 р. - 104,50 грн. 12.за квітень 2022 р. - 103,10 грн. 13.за травень 2022 р. - 102,70 грн. 14.за червень 2022 р. - 103,10 грн. 15.за липень 2022 р. - 100,70 грн. 16.за серпень 2022 р. - 101,10 грн. 17.за вересень 2022 р. - 101,90 грн. 18.за жовтень 2022 р. - 102,50 грн. 19.за листопад 2022 р. - 100,70 грн. 20. за грудень 2022 р. - 100,70 грн. 21.за січень 2023 р. - 100,80 грн. 22.за лютий 2023 р. - 100,70 грн. 23.за березень 2023 р. - 101,50 грн. 24.за квітень 2023 р. - 100,20 грн. 25.за травень 2023 р. - 100,50 грн. 26.за червень 2023 р. - 100,80 грн. 27.за липень 2023 р. - 99,40 грн. 28.за серпень 2023 р. - 98,60 грн. 29.за вересень 2023 р. - 100,50 грн. 30.за жовтень 2023 р. - 100,80 грн. 31.за листопад 2023 р. - 100,50 грн. 32.за грудень 2023 р. - 100,70 грн. 33.за січень 2024 р. - 100,40 грн. 34.за лютий 2024 р. - 100,30 грн. 35.за березень 2024 р. - 100,50 грн. Інфляційне збільшення складає: 31 070,00 х 1,41368713 - 31 070,00 = 12 853,26 грн. Розрахунок 3-х % річних здійснюється за наступною формулою: С*3:Д:365:100, де С - сума заборгованості; Д - кількість днів прострочення; 365 - кількість днів у році. З 30.04.2021 року до 31.12.2023 року = 976 календарних днів, що складає (31 070,00 х 3% х 976 : 365 : 100 = 2 492,41 грн. З 01.01.2024 року до 30.04.2024 року = 121 календарний день, що складає (31 070,00 х 3% х 121 : 366 : 100 = 308,15 грн. Оскільки, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, в строк встановлений договором, позивач має право вимагати стягнення заборгованості, яка утворилася перед кредитодавцем. Таким чином, позов підлягає задоволенню, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» заборгованість за Кредитним договором № L3340240 від 13.04.2019 року у розмірі 31 070,00 грн., інфляційні втрати 12 853,26 грн, 3 % річних 2 800,56 грн. Згідно до ст. 133 ч.3 п.1 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем до суду надані докази понесених стороною позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Міньковської А.В. у сумі 5000 гривень. Зокрема, суду надано: Договір № 36 про надання правничої допомоги від 25.04.2024 року, Додаткова Угода до Договору № 36 про надання правничої допомоги від 25.04.2024 року, детальний опис робіт (а.с. 7, 20, 24-25). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved