Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Заявники звернулися до суду з даною заявою, в якій просять: ухвалити рішення про усиновлення [PERSON] , [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису № 8 від 16.01.2024 року вчиненого Овруцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження дитини [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заяви зазначили, що перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2011. Власних дітей не мають за станом здоров`я, виявили бажання усиновити дитину, надати їй догляд, виховання та сімейний затишок, розуміють усі аспекти, пов`язані з усиновленням. Факт усиновлення дитини добре обміркований, вважають себе спроможними дати усиновленій дитині необхідну любов та турботу. За час подружнього життя створили теплу сімейну атмосферу, мають гарні стосунки та всі необхідні умови для виховання усиновленої дитини. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2025 відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 03.04.2025 року о 14:30 год. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради в судовому засіданні не заперечувала щодо усиновлення. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] в м. Овруч Коростенського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 16.01.2024 Овруцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] , [INFO] , є матір`ю дитини. Відомості про батька дитини зазначалися за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 22.07.2024, [PERSON] , [INFO] , був покинутий в КНП «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області. Рішенням виконавчого комітету Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 22.07.2024 № 72 [PERSON] , [INFO] , влаштовано до КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради. Рішенням виконавчого комітету Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області № 89 від 09.09.2024, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 04.12.2024 по справі № 286/2973/24, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 06.01.2025. Службою у справах дітей Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області, [PERSON] взято на первинний облік. Службою у справах дітей Коростенської районної військової адміністрації поставлено на облік дітей, які можуть бути усиновлені. Згідно з довідки № 330 від від 19.02.2025 Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області, [PERSON] має неповнолітніх братів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з батьком в с. Новопіль Житомирського району Житомирської області. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстровано 13.07.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, Відповідно до медичних висновків про стан здоров`я від 23.12.2024 виданими КНП «Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради», [PERSON] та [PERSON] протипоказів для усиновлення не мають. Згідно із витягами з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] станом 17.12.2024 та [PERSON] станом на 18.12.2024 незнятої чи непогашеної судимості не мають. [PERSON] працює в АТ «Українська залізниця» Виробничий підрозділ «Коростенська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» на посаді електромеханіка (тягової підстанції). Згідно з довідкою про доходи № 472 від 22.11.2023, його дохід за 6 місяців складає 103 659,58 грн. [PERSON] працює в ТОВ фірма «Фармавіта» на посаді асистента фармацевта аптеки №15. Згідно з довідкою про доходи № 5 від 22.11.2023 , її дохід за 6 місяців складає 49790, 38 грн. Відповідно до Висновку служби у справах дітей Коростенської міської ради № 2080 від 04.12.2023, [PERSON] та [PERSON] можуть усиновлювачами малолітньої дитини жіночої чи чоловічої статі, віком від 2-ох місяців до двох років. Згідно Акту про знайомство від 03.02.2025, [PERSON] та [PERSON] за направленням служби у справах дітей Коростенської районної військової адміністрації Житомирської області від 31.01.2025 № 01-08/33 познайомилися з [PERSON] , [INFO] , встановили контакт і виявили бажання його усиновити. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради № 18/784 від 21.02.2025, орган опіки та піклування вважає доцільним усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 3 ст. 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійсненні на підставі рішення суду, крім випадків, передбачених ст. 282 СК України. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя. Згідно вимог ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Відповідно до вимог ст. 213 СК України переважне право на усиновлення дитини має громадянин України у сім`ї якого виховується дитина, який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється. У відповідності до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріально. Частинами 1, 4 статті 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, яка ратифікована Україною та відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Право на сім`ю є одним з пріоритетів правових норм з захисту прав дітей і у найвищих інтересах дитини це, зокрема, підтримується «Європейською конвенцією про здійснення прав дітей» від 25 січня 1996 року ЕТS № 160, ратифікованої Верховною Радою України 03 серпня 2006 року, де у положеннях статті 1 зазначається, що ніщо не заважає сторонам процесу застосовувати правила, які є більш сприятливими для підтримки та здійснення прав дітей. Як передбачено статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 6 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 230 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам. Відповідно ч. 2 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється (ст. 233 СК України). Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення дитини, враховує перш за все, той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумінь нормального виховання, докази надані заявником підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній сім`ї, яка забезпечить їй гідний рівень життя, моральний та духовний розвиток. За таких обставин, зважаючи на найвищі інтереси дитини та можливість заявників у повній мірі забезпечити гармонійний розвиток дитини, виховувати в атмосфері щастя, любові і розумінні, надавати підтримку, належний рівень життя, освіту, піклуватись про дитину, а також беручи до уваги бажання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та можливість її задоволення.

Outcome: approved