Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Адвокат Некраса І.В. в інтересах [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 березня 2019 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Чечелівському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від цього шлюбу дітей не мають. Протягом останнього року шлюбне життя позивача з відповідачем не склалось. Через різні погляди на життя та сімейні обов`язки між подружжям виникли неприязні стосунки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що спільний з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Некраса І.В. надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Коган Р.В. надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Чечелівським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №156 від 01 березня 2019 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не ставиться питання про відновлення свого дошлюбного прізвища. Враховуючи, що відповідач не висловила своєї позиції з приводу зміни прізвища після розірвання шлюбу, суд дане питання не вирішує. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач просить не стягувати з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по справі, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved