Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 08.09.2007 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №468, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №468. Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. На даний час подружжя проживає окремо, сімейного життя не веде, шлюбні стосунки не підтримує, фактично сім`я припинила своє існування. Діти проживають з позивачем, спір між сторонами щодо місця їх проживання, як вказує [PERSON] , відсутній. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, підстав для примирення не вбачає, у зв`язку із чим позивач і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд провести судове засідання без її участі та вказала, що позовну заяву підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд провести судове засідання без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку сторін, викладену в їхніх письмових заявах, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 08.09.2007 року між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що здійснено актовий запис №468, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 08.09.2007 року. Від шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.03.2008 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, та доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.10.2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. В судовому засіданні встановлено, що фактично сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя фактично шлюбно-сімейних відносин не підтримує, спільного господарства не веде. Подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вони не мають наміру щодо збереження шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» \~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами)\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції №0.0.4185338067.1 від 12.02.2025 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на її користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved