Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

16.11.2023 року заявник [PERSON] (в особі представника - адвоката Бондаренка А.О.) звернувся до Деснянського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин. Мотивував вимоги заяви тим, що він є спадкоємцем за заповітом, з тексту якого зрозуміло що йому переходить у спадок житловий будинок під номером [ADDRESS] . 15 серпня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняк Г.В. заведена спадкова справа №45/2024 до майна померлого [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Згідно з матеріалами спадкової справи, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є - [PERSON] , [INFO] . Однак, окрім вказаного в заповіті майна, померлому на момент смерті належала на праві власності земельна ділянка, площею 2.838 га, розташована на території Раковицької сільської Ради Радомишльського району Житомирської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1825088300:07:000:0135 яка заповітом не охоплена. Нотаріус Погребняк Г.В. в своєму листі №257/02-14 від 08 листопада 2024 року надав роз`яснення Заявнику про те, що відповідно до ст. 1245 Цивільного кодексу України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці на законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. А факт їх проживання однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, що надало б право [PERSON] спадкувати згідно ст. 1264 ЦК України, як спадкоємця 4-ї черги, дослідити та безспірно встановити, у нотаріуса немає можливості, тому цей факт має бути встановлений винятково за рішенням суду. Повідомляє суд про те, що померлий спадкодавець [PERSON] власних дітей не мав та перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю Заявника - [PERSON] , після укладення якого вона взяла собі прізвище [PERSON] . Заявник, в свою чергу, змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] після укладення ним шлюбу з [PERSON] . Заявник на час смерті спадкодавця проживав з ним спільно однією сім`єю, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, брали участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, на спільні кошти підтримували належний стан квартири, необхідний для проживання в ній, проводили поточний ремонт. Заявник й наразі продовжує утримувати вказану квартиру, зокрема здійснює щомісячні платежі за комунальні послуги. Копії комунальних рахунків та докази їхньої оплати заявником додаються. За час спільного проживання з померлим заявник постійно піклувався про нього та надавав йому різноманітну допомогу. Це їхнє спільне проживання однією родиною почалось ще з 1998 року (моменту укладення шлюбу його матері зі спадкодавцем), доказом цього є також копія Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Копія супровідного листа та витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 15.11.2024 року додається. Поточне місце реєстрації та проживання Заявника, згідно Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва наступне: [ADDRESS] . Копія витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 01.11.2024 року додається. Також, після смерті вітчима [PERSON] , заявник організував належну процедуру його поховання та панахиди. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2025 справу передано головуючому-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.01.2025 прийнято до свого провадження та відкрито провадження у за заявою [PERSON] , призначено судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27.01.2025 року клопотання представника заявника про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції - задоволено. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.02.2025 року витребувано по справі докази. 31.03.2025 через «Електронний суд» від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погребняка Г.В. надійшли витребувані судом докази. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, представник заявника - адвокат Бондаренко А.О. подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без їхньої участі , вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погребняк Г.В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши письмові матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 13.04.2016 року [PERSON] , [INFO] заповів [PERSON] , [INFO] майно, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.05.2024, актовий запис №636, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 76 років. Згідно з матеріалами спадкової справи №45/2024, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є - [PERSON] , [INFO] , спадкоємців за законом, в тому числі непрацездатних спадкоємців першої черги за законом, згідно з матеріалами спадкової справи немає. Відповідно до листа роз`яснення приватного нотаріуса Погребняка Г.В. від 08.11.2024 року вих. №259/02/14, зазначено, що на майно, яке не охоплено заповітом [PERSON] у судовому порядку потрібно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років на момент відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи вбачається, що [PERSON] власних дітей не мав та перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю заявника - [PERSON] , яка після укладення шлюбу взяла прізвище ( [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від серпня 1998 року, актовий запис №6. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 липня 2005 року заявник [PERSON] , [INFO] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві зроблено актовий запис №860. Прізвище заявника після укладення шлюбу змінено на « [PERSON] ». Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. В даному випадку встановлення факту родинних відносин потрібне, [PERSON] , для оформлення права на спадщину, яка не охоплена заповітом. Таким чином, враховуючи наведене вище, факт того, що [PERSON] , є пасинком [PERSON] підтверджується наявними матеріалами справи. Встановлення даного юридично значимого факту необхідно для документального оформлення спадщини. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-p/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, е фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Однією з підстав для закликання спадкоємства за законом є встановлення родинних або інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем. Відтак факт спільного проживання заявника із спадкодавцем - [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років підтверджується: копіями комунальних рахунків та доказами їх оплати заявником; копією супровідного листа та витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва від 15.11.2024 року; копією витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва від 01.11.2024 року. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У абзаці 2 пункту 2, пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження (лист Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 316 ЦПК України, передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню як підставна та обґрунтована.

Outcome: approved