Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно з яким позивачка просила (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог): -розірвати шлюб між нею та відповідачем; -поділити спільно нажите майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом виділення права власності у розмірі ідеальної частки. Стислий виклад позиції позивачки. З 19 вересня 1998 року по теперішній час позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу у сторін народилося троє дітей, а саме: -[INFO] [PERSON] ; -2 жовтня 2004 року [PERSON] ; -[INFO] [PERSON] . У 2002 році сторони придбали за спільні кошти квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим, на даний час спільне життя не склалося, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а квартира підлягає поділу, оскільки є спільно нажитим майном, набутим у період шлюбу. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Процесуальні дії у справі. 17лютого 2025 року: -повернуто заяву про забезпечення позовної заяви шляхом накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ Forza, 2015 року випуску, VIN-код [NUMBER] , сірого кольору, тип кузова: ХЕТЧБЕК-В, оформлений на [PERSON] ; -за результатами заяви про забезпечення позовної заяви накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 27 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (одружилися), який 19 вересня 1998 року було зареєстровано в книзі реєстрації актів громадянського стану за № 10, місце реєстрації: примарія місто Костешть Республіка Молдова. У період шлюбу у сторін народилося троє дітей, а саме: -[INFO] [PERSON] ; -2 жовтня 2004 року [PERSON] ; -[INFO] [PERSON] . 31 січня 2002 року [PERSON] придбав трьокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу та витягом про реєстрацію права вланості на нерухоме майно, частка 1/1, ринкова вартість якої складає 323\~723,00 гривень. В той самий час, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Як встановлено судом, відповідач розуміючи правові наслідки, повністю визнав позовні вимоги позивачки (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог). Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ При перевірці законності підстав для ухвалення судового рішення у порядку статті 206 207 ЦПК України, судом встановлено, що положення статті 56 СК України\~визначають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до диспозиції статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Щодо поділу\~квартири,\~суд зазначає,\~що у\~відповідності до\~статті 60\~СК України,\~майно,\~набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~ Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про\~презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.\~ Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Зазначене узгоджується\~з правовим\~висновком,\~викладеним у\~постанові Верховного\~Суду України\~від 24\~травня 2017\~року в\~справі №\~6-843цс17 та постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 21\~листопада 2018\~року в\~справі №\~372/504/17-ц\~(провадження\~№ 14-325цс18),\~від 22\~вересня 2020\~року в\~справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20). Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного, суд встановив, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим приймає визнання відповідачем позовних вимог. Розподіл судових витрат. [PERSON] просив у повному обсязі покласти на нього витрати по сплаті судового збору, а тому дотримуючись принципу диспозитивності, суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до заявленого клопотання.

Outcome: approved