Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, в якій просить суд: - стягнути з відповідачів суму боргу за період з 01.10.2020 р. по 01.11.2024 р. в розмірі 36 317,72 гривень за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, на користь КП БМР "Білоцерківтепломережа" на р/р № [NUMBER] ВТВБВ №10026/0877 ГУ по м. Києву та Київській обл. АТ "Ощадбанк" МФО 322669 Код ЄДРПОУ 04654336; суму за період з 01.10.2020 р. по 24.02.2022 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1 340,36 грн., та три відсотки річних в сумі 327,96 грн., з 01.01.2024 р. по 21.11.2024 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 271,77 грн., та три відсотки річних в сумі 72,33 грн., на користь КП БМР "БЦТМ" на рахунок: № [NUMBER] в AT "УКРГАЗБАНК", код ЄДРПОУ: 04654336, в солідарному порядку. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. Згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідачі за період з 01.10.2020 р. по 01.11.2024 р. мають заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в розмірі 36 317,72 грн., яку необхідно стягнути за рішенням суду, так як добровільно відповідачі борг не погашають. Щомісяця на адресу відповідачів розносяться квитанції на сплату послуг з постачання теплової енергії, це означає, що споживачі вважаються проінформованими про наявність у них заборгованості. Разом із квитанціями, відповідачам неодноразово розносились претензії про сплату в добровільному порядку суми заборгованості, але ніяким чином не було відреаговано. Крім того, позивач має право, без направлення претензії звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, що передбачено ст. 4 ЦПК України. Відповідно до до ч. 1,2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Своїми діями боржник порушив статті 525, 526 Цивільного кодексу України, у відповідності до яких, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачі у встановлений судом строк на виконання вимог ухвали суду від 29 січня 2025 року не надали відзив на позов. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. У грудні 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області наійшла позовна заява\~ КП БМР «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О. (а.с.18-19). 20 грудня 2024 року судом було здійснено запити стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів. (а.с. 25-26). 24 січня 2025 року за вх. № 4581 судом отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача, із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові відповідача, а саме: [PERSON] . (а.с.27). 24 січня 2025 року за вх. № 4583 судом отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача, із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові відповідача, а саме: [PERSON] . (а.с.28). 28 січня 2025 року на електронну адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення помилково вказаних осіб, в якій остання просила виправити допущені позивачем помилки в позовній заяві та розрахунковому листі разом із додатками №1, на правильні дані в прізвищах відповідачів замість « [PERSON] » на « [PERSON] » та замість « [PERSON] » на « [PERSON] ». В додатках до вказаної заяви міститься позовна заява з виправленнями та розрахунковий лист відповідача разом із Додатками №1 з виправленнями. Ухвалою суду від 29 січня 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 26 лютого 2025 року о 11 год. 00 хв. 18 лютого 2025 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просила слухати справу за її відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. 26 лютого 2025 року відповідачі в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 08 квітня 2025 року на 11 год. 30 хв. 08 квітня 2025 року відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України, правом на подання відзиву у встановлені судом строки не скористалися, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , утворилася заборгованість за період з 01.10.2020 по 01.11.2024 за послуги постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в розмірі 36317,72 грн. (а.с.35-36); відповідно до розрахункової відомості суми основного боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань за спожиті послуги теплопостачання за відповідачами утворилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1340,36 грн, та три відсотки річних в розмірі 327,98 грн за період з 01.10.2020 по 24.02.2022 та заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 271,77 грн та три відсотки річних в розмірі 72,33 грн за період з 01.01.2024 по 21.11.2024 (а.с. 37-38). Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо зареєстрованого права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] відсутні. (а.с. 15). Згідно відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 27). Згідно відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 28). Отже, встановлено, що відповідачі отримують послуги із постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, які були надані позивачем КП БМР «Білоцерківтепломережа», однак вказані послуги не оплачують, у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому така заборгованість повинна бути стягнута в судовому порядку. На час розгляду справи відповідачами не надано доказів погашення зазначеної вище заборгованості. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Принципом цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Суд приходить до висновку, що у сторін спору є фактичні договірні відносини згідно яких позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» надавав відповідачам послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку здійснювати своєчасно оплату за надані послуги. У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 № 2479-VІ, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 6 згаданого вище Закону, передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) здійснюється за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісячно. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній чинний договір про надання житлово-комунальних послуг, однак, суд вважає доведеним, що відповідачам надавалися послуги із постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, що підтверджується розрахунковим листом абонента по особовому рахунку № [NUMBER] , який закріплений за відповідачем Бистрицькою- [PERSON] . (а.с. 35-36). З огляду на це, відповідачі, як споживачі комунальних послуг, зобов`язані оплачувати надані послуги у встановлені строки,\~ однак,\~ як встановлено судом, оплату не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 36 317, 72 грн. Відповідачі з відзивом на позовну заяву до суду не зверталися та жодного належного доказу в спростування доводів позивача не надали, як і не спростували те, що вони не є споживачами зазначених послуг. Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних та 3% річних суд приходить до наступного. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, необхідно стягнути з відповідачів суму за період з 01.10.2020 р. по 24.02.2022 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1 340,36 грн., та три відсотки річних в сумі 327,96 грн., з 01.01.2024 р. по 21.11.2024 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 271,77 грн., та три відсотки річних в сумі 72,33 грн., на користь КП БМР "Білоцерківтепломережа" в солідарному порядку. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 3 028 гривень, понесення яких документально підтверджено, по 1 514 гривень з кожного, в солідарному порядку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved