Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у травні 2024 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] у с. Білка Охтирського району Сумської області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач доводиться онуком [PERSON] та є єдиним спадкоємцем після її смерті. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про те, що право власності на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташовані по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.07.2020 приватним нотаріусом Гребіником О.Д. Спірний житловий будинок був оформлений на ім`я [PERSON] як голови колгоспного двору на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 15.03.1994. Право власності спадкодавця на спірні земельні ділянки посвідчуються державними актами на право власності на земельну ділянку. Таким чином, належні спадкодавиці спірний житловий будинок та земельні ділянки, згідно правовстановлюючих документів, також розташовані по [ADDRESS] . Рішення органу місцевого самоврядування про впорядкування адреси відсутнє. До визнання судом права власності на спірне нерухоме майно спадкоємець позбавлений можливості звернутися до Тростянецької міської ради про прийняття рішення щодо впорядкування адреси. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на: - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,0668 га з кадастровим номером 5925080400:01:001:0115, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,3661 га з кадастровим номером 5925080400:01:001:0116, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03.06.2024 було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання, а також за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 26.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 23.01.2025 за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав повністю з підстав указаних у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представниця відповідача подала заяву, у якій зазначила, що просить суд розглядати справу без її участі та щодо ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, письмових пояснень щодо позову не подала. Заслухавши, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [INFO] у м. Тростянець Охтирського району Сумської області померла [PERSON] , яка доводиться позивачеві бабусею (а.с. 6, 36-38). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на нерухоме майно, яке знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме на: будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку площею 0,0668 га для індивідуального житлового будівництва, кадастровий номер 5925080400:01:001:0115 та земельну ділянку площею 0,3661 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5925080400:01:001:0116 (а.с. 10, 22-35, 39). За життя, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що усе своє майно заповідає [PERSON] та [PERSON] . Вказаний заповіт був посвідчений 11.03.2003 секретарем виконавчого комітету Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області Маленко В.Д. та зареєстрований у реєстрі за №\~80 (а.с. 67). Відповідно до повідомлення та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 11.06.2024 за №\~77284419, №77284450, наданих державним нотаріусом Другої охтирської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Воропай В.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа за №\~64/2023, де є заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] , а також заяви про відмову від спадщини від імені [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] . 17.05.2024 видані свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 48-50). Отже, судом установлено, що позивач є онуком померлої [PERSON] та прийняв спадщину після її смерті за законом. Спадкоємці за заповітом відмовилися від права на спадщину на користь позивача. Постановою державного нотаріуса Другої охтирської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Воропай В.В. від 01.05.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Як підстави для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус зазначив, що [PERSON] були надані: оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 15.03.1994 Білківською сільською радою, зареєстрованого за життя померлої в Охтирському МБТІ за № 812 в книзі № 3; Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №420813, ЯЕ №420814 зареєстровані в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011063500590, №010063500591. Але згідно актуальної інформації про об`єкт речового права, згідно інформаційної довідки від 23.04.2024 сформованої [PERSON] державним нотаріусом Другої охтирської нотаріальної контори право власності на житловий будинок та земельну ділянку надану для будівництва і обслуговування жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.07.2020 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіником О.Д., тобто відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та на паперових носіях різні (а.с. 7). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. З досліджених у судовому засіданні інвентарних справ на нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою розташовані два окремих об`єкти нерухомості власниками яких значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті бабусі [PERSON] має право на спадкування належного останній спірного нерухомого майна. Зважаючи на відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки, які розташовані по [ADDRESS] . Визнання права власності на нерухоме майно за позивачем не порушуватиме прав третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , оскільки належне останній нерухоме майно та спірне нерухоме майно є окремими об`єктами нерухомості. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Також суд вважає за необхідне, на підставі ст. 269 ЦПК України, виправити допущену в резолютивній частині скороченого змісту рішення описку в зазначенні дати смерті [PERSON] та вказати правильно [INFO] замість помилкової дати [INFO] .

Outcome: approved