Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Короткий зміст\~позовних вимог,\~а також\~позиції учасників\~справи щодо\~позову. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що 15.06.2010 між ним та відповідачкою [PERSON] було розірвано шлюб. Від цього шлюбу у них є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . На початку липня 2010 року відповідачка залишила з ним малолітню дочку та виїхала з Диканського (нині - Полтавського) району Полтавської області. Рішенням суду від 29.11.2011 було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] за місцем проживання батька. Позивач вказує, що більше 13 років ні він, ні дочка [PERSON] , не бачили і не спілкувалися з відповідачкою. Остання взагалі не цікавиться життям та долею своєї дочки. Позивач вказує, що він працює, має гідну заробітну плату, якої йому з дочкою вистачає. Він постійно самостійно здійснює догляд та утримання дочки [PERSON] , самостійно її виховує, створює необхідні умови для її розвитку, навчання та здоров`я. Посилаючись на вказані обставини, те, що встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дочки надасть можливість йому належним чином здійснювати свої батьківські обов`язки, діяти в інтересах неповнолітньої дитини незалежно від волі відповідачки, здійснювати захист прав та інтересів дитини, ініціювати процедуру позбавлення відповідачки батьківських прав, позивач просить встановити факт самостійного виховання та утримання ним, як батьком, його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Третя особа Виконавчий комітет Диканської селищної ради як орган опіки та піклування надав суду письмове пояснення, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У поясненні вказано, що факт самостійного виховання і утримання неповнолітньої дитини встановлюється у рішенні суду при вирішенні спору щодо позбавлення особи батьківських прав у порядку позовного провадження. Заявлена позивачем позовна вимога є неефективним способом захисту порушених прав, оскільки не сприятиме відновленню прав дитини на належне виховання та утримання від матері, а окрім того не містить будь-яких заходів впливу щодо відповідачки, спрямованих на відновлення порушених прав. Позивач [PERSON] надав заперечення на пояснення органу опіки та піклування, в якому вказав, що ним правильно обрано спосіб захисту порушеного права. Встановлення факту самостійного виховання та утримання ним неповнолітньої дочки надасть можливість йому належним чином здійснювати свої батьківські обов`язки, діяти в інтересах неповнолітньої дитини незалежно від волі відповідачки, здійснювати захист прав та інтересів дитини, ініціювати процедуру позбавлення відповідачки батьківських прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Нескородь В.М. позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у позові та в судовому засіданні. Позивач вказав, що нині він та дочка фактично проживають в с. Дячкове Полтавського району Полтавської області, адже за місцем їх проживання в с. Діброва Полтавського району на теперішній час здійснюється ремонт. Позивач зазначив, що з 2010 року і до цього часу він взагалі не бачив та не спілкувався з відповідачкою, яка виїхала за межі району. Теперішнє місце перебування відповідачки йому невідоме. Остання протягом вказаного часу взагалі не спілкувалася з дочкою [PERSON] , не брала участі у її вихованні та утриманні, не цікавилася її життям, здоров`ям. Позивач вказав, що встановлення факту самостійного виховання та утримання ним неповнолітньої дочки потрібне йому для подальшого вирішення питання позбавлення відповідачки батьківських прав. Представник позивача - адвокат Нескородь В.М. в судовому засіданні вказав, що з липня 2010 року відповідачка залишила позивача та їхню спільну неповнолітню дочку і переїхала в інше місце. Достеменно встановити теперішнє місце перебування відповідачки неможливо. З 2010 року позивач самостійно виховує та утримує дочку. Дитина навчається, ні в чому не обмежена. Позивач офіційно працює та отримує постійну гідну заробітну плату. Натомість, відповідачка взагалі не виходить на зв`язок, не цікавиться долею дитини. Представник позивача зазначив, що вказаний позов було подано з метою підсилення позиції позивача при вирішенні в подальшому питання про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов, будь-яких заперечень, заяв чи клопотань суду не надала. З поштових довідок на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, з копією позову та доданими до нього документами, судові повістки про виклик до суду не було вручено відповідачу [PERSON] у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Виконавчого комітету Диканської селищної ради як органу опіки та піклування Кудінова І.М. в судовому засіданні вказала, що про вказану ситуацію їм відомо ще з 2010 року, оскільки позивач звертався за консультацією щодо шляхів її вирішення, адже відповідачка покинула його та неповнолітню дитину. Позивачу було роз`яснено можливі варіанти вирішення цього питання. У 2011 році рішенням суду було визначено місце проживання малолітньої на той час дочки [PERSON] разом з батьком [PERSON] . [PERSON] зазначила, що жодних нарікань щодо виховання дитини ні з дитсадка, ні з школи, до них не надходило. Їм відомо, що мати дитини - відповідачка [PERSON] з 2010 року до цього часу жодного разу не з`являлася, не виявляла бажання щодо спілкування з дочкою. До служби у справах дітей чи до органу опіки та піклування з цього приводу відповідачка також не зверталася. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та його представника, представника третьої особи, пояснення неповнолітньої [PERSON] та свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 15 червня 2010 року /а.с. 9/. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] /а.с. 16/. З наявної у матеріалах справи копії рішення Виконавчого комітету Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області від 28.04.2011 № 25 вбачається, що виконкомом цієї сільської ради було вирішено прийняти до відому заяву [PERSON] та вирішено, що доцільно щоб донька [PERSON] проживала зі своїм батьком [PERSON] та його батьками по [ADDRESS] /а.с. 8/. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 29.11.2011 у справі № 2-328/11, яке набрало законної сили 17 грудня 2011 року, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її батька [PERSON] в с. Дячкове Диканського (нині - Полтавського) району Полтавської області /а.с. 7/. З довідки про склад сім`ї від 18.12.2024, виданої Центром надання адміністративних послуг Диканської селищної ради, вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . До складу сім`ї [PERSON] входить його дочка [PERSON] , [INFO] /а.с. 42/. З наявної у матеріалах справи копії Акта обстеження житлово-побутових умов проживання позивача [PERSON] від 10.12.2024 № 8/28, складеного комісією в складі старости виконавчого комітету Диканської селищної ради Плужника К.І., адміністратора ЦНАП Диканської селищної ради Пащенко Л.Г., жителів села Дячкове [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що при обстеженні житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] було встановлено, що останній зареєстрований по [ADDRESS] , а фактично проживає зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] (у будинку матері [PERSON] - [PERSON] ). [PERSON] працює налагоджувальником в АТ "Полтавський завод медичного скла". [PERSON] один утримує та виховує свою доньку [PERSON] , яка навчається у 10 класі Балясненської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Мати дитини - [PERSON] (можливе нове прізвище невідоме) не з`являлася до дочки більше тринадцяти років. [PERSON] зовсім не цікавиться життям доньки, матеріально її не утримує та не виховує. До цього Акта додано письмові заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 10.12.2024, в яких вони підтвердили вказані у зазначеному Акті обставини /а.с. 6, 11, 12, 14/. Відповідно до довідки про участь матері у шкільному житті дитини від 10.12.2024 № 300, виданої директором Дібрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] навчалася у цій школі з 01.09.2015 по 15.06.2024. Мати дитини - [PERSON] контакту зі школою не підтримувала, успішністю дитини не цікавилася, з вчителями не спілкувалася, батьківські збори не відвідувала, участі у вихованні дочки не брала. Вихованням дитини займалася бабуся [PERSON] та батько [PERSON] . Довідку видано на підставі інформації класних керівників [PERSON] та [PERSON] /а.с. 10/. З наявної у матеріалах справи копії довідки Балясненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 10.12.2024 № 136 вбачається, що [PERSON] навчається у 10 класі цієї школи. Протягом 2024 - 2025 навчального року на шкільні та класні батьківські збори завжди з`являється лише батько дитини - [PERSON] . Шкільним життям дочки цікавиться лише батько, мати участі не бере /а.с. 13/. З наявних у матеріалах справи довідок АТ "Полтавський завод медичного скла" від 16.12.2024 та від 03.04.2025 вбачається, що позивач [PERSON] працює в цьому товаристві налагоджувальником склоробних автоматів та напівавтоматів, зайнятий налагодженням автоматів з 08.10.2017 і до теперішнього часу, тобто має постійне місце роботи, та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати /а.с. 41, 79/. З наявної у матеріалах справи копії довідки [INFO] від 03.04.2023 вбачається, що ця довідка видана до військово-облікового документа, тимчасового посвідчення [NUMBER] , виданого 09.11.2017 [INFO] , в тому, що [PERSON] , [INFO] згідно з ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації (самостійно виховує дитину до 18 років) /а.с. 80/. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні вказала, що нині вона проживає з бабусею в с. Дячкове Полтавського району Полтавської області. Її батько [PERSON] майже щодня приїжджає додому після роботи. Тато виховує та утримує її самостійно. Її мати [PERSON] взагалі з нею не бачиться, не спілкується, не телефонує. Мати зовсім не бере участі у її вихованні та утриманні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є двоюрідною сестрою позивача. Свідок вказала, що вона підтверджує, що позивач [PERSON] самостійно виховує та утримує дочку [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] протягом тривалого часу взагалі не бачиться з дочкою, не спілкується з нею, не виховує та не утримує її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позивач є її хрещеником та сусідом. Позивач проживає разом зі своєю матір`ю та дочкою [PERSON] . Умови проживання хороші. Мати [PERSON] - [PERSON] у 2010 році покинула сім`ю і після того вона жодного разу її не бачила. Мати не відвідувала [PERSON] і жодним чином їй не допомагала. Саме позивач виховує дочку, утримує її. [PERSON] відвідує школу, завжди гарно вдягнена. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Чинним законодавством України визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц дійшов висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини надає позивачу, з метою захисту прав та інтересів дитини, зокрема такі права: належним чином особисто здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені на нього ст. 150 СК України, діяти в інтересах дитини незалежно від волі відповідачки, здійснювати захист прав та інтересів дитини, ініціювати процедуру позбавлення відповідачки батьківських прав. У зв`язку з тим, що вимога про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України, такими як право батьків на визначення місця проживання дитини, право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, ця вимога підлягає розгляду в порядку позовного провадження, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22. З огляду на вказане вище, суд вважає безпідставним твердження третьої особи Виконавчого комітету Диканської селищної ради як органу опіки та піклування, яке викладене у письмовому поясненні, щодо неналежності обраного позивачем способу захисту порушеного права. Враховуючи те, що наявні у справі докази у їх сукупності підтверджують те, що позивач більше 14 років самостійно здійснює виховання та утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , натомість мати дитини - відповідачка [PERSON] взагалі не бачиться, не спілкується з дитиною та не утримує її, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини та забезпечення права позивача на належне здійснення своїх батьківських обов`язків, можливість діяти в інтересах дитини незалежно від волі відповідачки, здійснювати захист прав та інтересів дитини, ініціювати процедуру позбавлення відповідачки батьківських прав, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне встановити факт самостійного виховання та утримання батьком [PERSON] неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи те, що позов задоволено, у справі наявна квитанція, яка підтверджує понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1 211,20 грн,

Outcome: approved