Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те, що 27.03.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту № 100589720. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 100589720 від 27.03.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 100589720 від 27.03.2021 з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 гривень. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, внаслідок чого, 13.09.2021 р. згідно умов договору відступлення прав вимоги № 03T, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 100589720 від 27.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 23 750 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; заборгованість за відсотками становить 18 750,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 100589720 від 27.03.2021, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі № 100589720 від 27.03.2021, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 100589720 від 27.03.2021. Не зважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 100589720 від 27.03.2021. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 100589720 від 27.03.2021 у розмірі 23750,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті Гусятинського районного суду Тернопільської області. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви на кредит № 100589720, 27.03.2021 [PERSON] подав заявку на отримання кредиту у розмірі 5000,00 грн. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 100589720 від 27.03.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 100589720 від 27.03.2021, загальний розмір заборгованості по кредиту 23750,00 грн. з них: по тілу кредиту 5000,00 грн., по процентам 18750,00 грн., по комісії 0,00 грн., по пені 0,00 грн.. Згідно договору факторингу № 03Т від 23.06.2021 ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 100589720 від 27.03.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 512\~Цивільного кодексу\~України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією із таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст.\~516\~ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.\~ст. 512-514 ЦК України\~новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості врегулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 ст.\~1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладені обставини справи, даний позов ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» суд задовольняє в повному обсязі, то відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 6000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката. При цьому суд враховує, що за змістом положень статті 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню. У даній справі ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6000,00 грн., які підтверджені належними та допустимими доказами: договір про надання правової допомоги між адвокатом Стародуб І.В. та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» №42649746 від 01.08.2024 з фіксованим розміром винагороди в 6000 грн., Акт №100589720 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024, додаткову угоду №100589720 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01 серпня 2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Стародуб І.В.. Одночасно суд зважує на ту обставину, що відповідачем не оспорювався вказаний розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, який є співмірним зі складністю даної справи, наданим адвокатом часом та обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, й всупереч вимог статті 12, 13, 81, частини шостої статті 137 ЦПК України відповідачем нічим не спростований.

Outcome: approved