Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд: - розірвати договір оренди землі № 21/21 від 13.12.2021, укладений між Семенівською сільською радою та [PERSON] ; - зобов`язати [PERSON] повернути Семенівській сільській раді земельну ділянку площею 10 га з кадастровим номером 1820882100:03:000:0024. Стягнути з відповідача судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що Бердичівською окружною прокуратурою було встановлено, що 13.12.2021 між Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки № 21/21, площею 10 га, кадастровий номер 1820882100:03:000:0044. Пунктами 5.1 та 5.2 Договору №18/21 передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння і випасання худоби. Цільове призначення земельної ділянки - для сінокосіння та випасання худоби (код цільового призначення - 01.08). Умови збереження стану об`єкта оренди: орендована земельна ділянка повинна використовуватись способами, що не суперечить екологічним вимогам, не допускати забруднення радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, дотримуватись вимог законодавства про охорону довкілля та режиму природоохоронного використання земель. У той же час, Бердичівською окружною прокуратурою встановлено, що [PERSON] істотно порушено умови договору, а саме: проведено роботи по розорюванню землі та земельну ділянку засіяно кукурудзою, що є підставою для його розірвання та повесорнення земельної ділянки. Спірна земельна ділянка призначена для сінокосіння та випасання худоби, що підтверджується договором оренди земельної ділянки. Розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки площею 10 га з кадастровим номером 1820882100:03:000:0044, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби (пасовище) є найбільш ефективним способом відновлення прав власника та захисту інтересів держави в особі позивачів. Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області являється контролюючим органом, які здійснює контроль щодо дотримання вимог земельного законодавства, в тому числі цільового використання земельної ділянки усіх категорій та форм власності. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості майна земельна ділянка площею 10 га з кадастровим номером 1820882100:03:000:0044 з цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби відноситься до комунальної форми власності. Нецільове використання земельної ділянки площею 10 га з кадастровим номером 1820882100:03:000:0044 порушує права та інтереси держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Семенівської сільсьої ради, а саме порушує вимоги раціонального землекористування, істотно погіршує якість землі та призводить знищення пасовищ, приведення земельної ділянки у непридатний для використання за призначенням стан, стримує економічний розвиток громади у зв`язку з недоотриманням грошових коштів за оренду землі. На даний час, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області та Семенівська сільська рада ніяких дій щодо захисту своїх порушених прав не вчинили, позов про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки не подали Оскільки, органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи, у Бердичівської окружної прокуратури наявні обґрунтовані підстави для представництва в суді інтересів держави в особі Семенівської сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 17.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Протокольною ухвалою від 11.04.2025 закрито проведення підготовчого засідання, суд перейшов до судового розгляду по суті. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Яроповець Т.С. при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник Семенівської сільської ради Попова Л.І. у судовому засіданні 27.01.2025 позов підтримала та просила його задовольнити, у судове засідання 11.04.2025 не з`явилася про про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідач проти задоволення позову заперечив та зазначив, що земельна ділянка перебуває у його користуванні з 2021 року, до цього часу вона не оброблялася фактично 47 років, там росли дерева, бур`яни, будяки. Обробляв земельну ділянку по частинам, частину корчував, приводив у порядок. Весна 2024 була дощова, стояли ставки на землі, потрібно було чекати поки висохне і обробити. Засіяв кукурудзу, яку ледве вистачало, що заплатити орендну плату, бо була засуха. Навів лад на земельній ділянці, щоб зробити культурне пасовисько. У 2022, 2023 нічого не сіяв, в одному місці трохи гречки з просом посіяв для сінокосіння. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі" № 161-XIV від 06.10.1998, далі за текстом - Закон) Згідно з положеннями ст. 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Відповідно до п. а ч. 1 ст. 96 ЗК землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Згідно п. ґ ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням. Статтею 35 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 37 Закону України "Про охорону земель" власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ. В силу приписів ч. 1 ст. 24 Закону орендодавець має\~право вимагати\~від орендаря\~використання земельної\~ділянки за\~цільовим призначенням згідно з договором оренди. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (ч. 1 ст. 25 Закону). Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі. Згідно із ст. 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Відповідно до цього ж Закону документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. Постанова Верховного Суду, що прийнята, у справі №715/214/17 від 25.03.2020, також дає визначення «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням». Згідно Постанови, вказане поняття застосовується до випадків, коли на земельній ділянці із певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення. Використання не за цільовим призначенням передбачає дію використання. Таким чином виходячи з вищенаведеного, можна дійти висновку, що нецільове використання земельної ділянки - це використання земельної ділянки, яка на відповідній правовій підставі належить на праві власності, користування, тощо, фізичній чи юридичні особі всупереч призначенню, визначеному на підставі документації із землеустрою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (ст.19 ЗК України). Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України з земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.07.2010 за №1011/18306 (далі - Класифікація), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. Частиною 5 ст. 20 ЗК України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст. ст. 31, 33-37 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення зокрема, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до положень ст. 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища. Системний аналіз положень вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації. Підстави та умови розірвання договору регулюється такими нормами законодавства. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з п. ґ ч.1 ст. 141, ст. 143 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 31 Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено\~законом\~або цим договором. Як передбачено ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ст. 34 Закону у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Отже, за приписами ч. 5 ст. 20, ст. 34 ЗК України,\~земельна ділянка\~для сінокосіння\~і випасання\~худоби може\~використовуватися лише\~у межах\~вказаного виду\~використання, тобто відповідач зобов`язаний був використовувати земельну ділянку виключно як пасовище, тобто в межах виду користування, передбаченого умовами договору. Верховний Суд у постанові від 28.01.2019 у справі № 473/4413/17 вказав, що при істотному порушенні умов договору оренди землі (а саме нецільовому використанню земельної ділянки), для дострокового його розірвання за рішенням суду достатньо встановлення самого факту такого істотного порушення, а подальше його усунення не позбавляє орендодавця права вимагати розірвання договору у зв`язку із невиконанням його умов. Судом встановлено, що 13.12.2021 між Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області та [PERSON] було укладено договір оренди землі № 21/21. Відповідно до умов якого, орендодавець, на виконання рішення Семенівської сільської ради від 28.10.2021 № 411 надає, а орендар [PERSON] приймає в строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби з кадастровим номером 1820882100:03:000:0044, яка знаходиться : Житомирська область, Бердичівський район, Семенівська сільська рада (п.п. 1.1. Договору). Договір укладено на 12 років (п.п. 3.1.). Орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 32084,58 грн за 1 рік (п.п. 4.1.) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості майна від 20.09.2024 за № 395875766, земельна ділянка площею 10 га з кадастровим номером 1820882100:03:000:0044 з цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби відноситься до комунальної форми власності. Орендар - [PERSON] , договір оренди від 13.12.2021. 21.08.2024 Комісією з питань інвентаризації земельних та водних об`єктів, комунального майна, сплати податків за майно, легалізації робочих місць при виконавчому комітеті Семенівської сільської ради складено акт обстеження земельної ділянки, яким було встановлено, що земельна ділянка, яку використовують - розташована на території Семенівської сільської ради за межами населеного пункту села Сингаївка. Площа земельної ділянки, яка використовується - 10 га. Кадастровий номер 1820882100:03:000:0044. Підстава використання земельної ділянки: договір оренди землі № 21/21 від 13.12.2021. Термін використання земельної ділянки 12 років. Земельна ділянка використовується: "для сінокосіння та випасання худоби". ПІБ фізичної особи: [PERSON] . При перевірці встановлено, що дана земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, а саме: проведені роботи по розширенню землі та посів кукурудзи, про що зроблено фотофіксацію. 23.01.2025 Семенівська сільська рада видала довідку за № 16 про те, що земельна ділянка кадастровий номер 1820882100:03:000:0044 на території села Закутинці Семенівської сільської ради орієнтовно з 1980 років до 2021 року не оброблялась. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 19.09.2024 за № 10-6-0.61-3682/2-24, Бердичівську окружну прокуратуру було повідомлено, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням коштів стосовно сплати судового збору Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не заперечує щодо звернення прокуратурою з позовом про розірвання договору та зобов`язання повернути земельну ділянку. Семенівська сільська рада, листом від 27.09.2024 за № 588 повідомила Бердичівську окружну прокуратуру, що сільська рада не зверталася самостійно до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки з кадастровим номером 1820882100:03:000:0044 через відсутність коштів на сплату судових витрат. Після введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 надходження бюджету сільської ради суттєво зменшилися через несплату місцевих податків, зборів, орендної плати, скоротилися надання державних дотацій, субвенцій до місцевого бюджету. Для недопущення дефіциту місцевого бюджету та платіжного балансу Семенівською сільською радою були запровадженні обмеження бюджетних видатків та інших витрат. Просить вжити заходи представницького характеру в інтересах Семенівської сільської ради. \~Щодо представництва інтересів прокурором. Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. \~Обґрунтування, наведені прокурором в позові щодо представництва в суді, суд вважає достатніми для його звернення у суд, оскільки порушуються питання захисту інтересів держави, і інші державні органи не здійснили ефективний захист інтересів держави щодо захисту її майнових прав. Щодо позовних вимог. Під час розгляду справи було встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 1820882100:03:000:0044 відповідачем використовувалася як рілля, шляхом розорювання та засівання сільськогосподарськими культурами. Тобто, відповідачем допущено порушення умов п.п. 1.1. договору оренди землі від 13.12.2021, яким обумовлено використання земельної ділянки за орендарем виключно для сінокосіння та випасання худоби. Так, відповідно до приписів ст. 651 ЦК України істотним є таке порушення умов договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона позбавляється значною мірою того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З матеріалів справи вбачається, що орендар без погодження з орендодавцем фактично змінив вид використання сільськогосподарських земель, тим самим порушив вимоги раціонального землекористування та одного з основних принципів державної політики у сфері охорони земель, передбаченого ст. 3 Закону України "Про охорону земель" - забезпечення охорони земель, як основного національного багатства Українського народу. Саме цим, перш за все, завдано шкоди власнику землі і саме за цим критерієм порушення договору є істотним. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що відповідач використовував орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, тобто замість сінокосіння та випасання худоби використовував земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур, здійснюючи ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим істотно порушив умови укладеного договору оренди, що є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Указаний висновок узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 року у справі № 623/2421/16-ц (провадження № 61-24009св18), від 28 січня 2019 року у справі №473/4413/17 (провадження №61-40320св18), від 22 січня 2020 року у справі №468/1498/17-ц (провадження №61-36544св18), від 06 квітня 2020 року у справі №707/658/17 (провадження №61-17009св18).

Outcome: approved