Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка перебувала у шлюбі із [PERSON] . У шлюбі у Сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2021 р. у справі № 344/3673/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітню дитину [PERSON] залишено на проживання із матір`ю. По даний час дитина проживає разом із Позивачкою та перебуває на повному матеріальному забезпеченні останньої. Батько не утримує та не надає фінансової допомоги на утримання сина. Відповідач є абсолютно здоровим та працездатним. Відповідно до наявної у Позивачки інформації, чоловік отримує стабільний дохід, зареєстрований як фізична особа-підприємець. У власності Відповідача перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: 1) машино-місце № п/м-018, загальною площею 15 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2640763126040; 2) нежитлове приміщення, загальною площею 1,9 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2635341126040; 3) квартира, однокімнатна, загальною площею 50,6 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2633296226040; 4) нежитлові приміщення №5, загальною площею 25 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 873623126101, 4) квартира трьохкімнатна, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 405764758. Інших осіб, які у відповідності до закону могли б перебували на утриманні Відповідача, у останнього немає. Будь-які інші обставини, які унеможливлювали б виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, відсутні. Прагнучи забезпечити належний рівень життя для дитини, матір несе чималі витрати протягом усього часу після розірвання шлюбу самостійно. Так, [PERSON] здобуває освіту в Івано-Франківському приватному ліцеї «Католицький ліцей святого Василія Великого» з місячною оплатою у розмірі 7 800 гривень. Крім цього, постійні витрати на одяг, предмети побуту, продукти та відпочинок підтверджуються, зокрема, квитанціями, що додаються. Відповідач має відповідне матеріальне становище, що дає можливість у повній мірі виконувати покладені на нього законодавством обов`язки, а саме зі сплати аліментів на утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Просить суд стягувати з [PERSON] щомісячно на користь [PERSON] аліменти в розмірі 10 000 грн. 00 коп на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення останнім повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 гривень. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. [INFO] народився [PERSON] батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 03.01.2014 року. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2021 року у справі № 344/3673/21 розірвано, неповнолітню дитину [PERSON] залишено на проживання із матір`ю [PERSON] 05.08.2024 року між Івано-Франківським приватним ліцеєм «Католицький ліцей святого Василія Великого» та [PERSON] укладено Договір №16 про надання освітніх послуг, предметом якого є надання освітніх послуг зі здобуття повної загальної середньої освіти. Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання освітніх послуг із здобуття загальної середньої освіти [PERSON] , [INFO] . П.2.2. Договору №16 про надання освітніх послуг від 05.08.2024 року передбачено, що щомісячна вартість освітніх послуг за цим Договором становить 7 800,00 грн. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.11.2024 року вбачається, що\~ [PERSON] на праві власності належить: машино-місце № п/м-018, загальною площею 15 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; нежитлове приміщення, загальною площею 1,9 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; квартира, однокімнатна, загальною площею 50,6 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; нежитлові приміщення №5, загальною площею 25 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; квартира трьохкімнатна, в розмірі частки 1/2 загальною площею 96,1 м2, за адресою: [ADDRESS] . Із інтернет ресурсу «Опендатабот» від 04.03.2025 року вбачається, що у [PERSON] припинений статус ФОП з 08.12.2024 року. На виконання ухвали суду від 11.02.2025 року Директором Департаменту податкових сервісів надано суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела нарахованих та виплачених доходів за період 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року з яких вбачається, що за другий, третій квартал 2024 року [PERSON] нараховано суму доходу в розмірі 40 670,00 грн. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону Укр аїни «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; Як встановлено судом неповнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач коштів на утримання дитини не надає. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Позивачем на підтвердження заявлених вимог надано копію Договору №16 про надання освітніх послуг укладеного між Івано-Франківським приватним ліцеєм «Католицький ліцей святого Василія Великого» та [PERSON] , копії витягів з інтернет ресурсу про бронювання житла, як зазначає позивач з метою відпочинку [PERSON] , а також копії квитанцій за інтернет замовлення одягу, медикаментів та придбання ліжка. В той же час позивачем не надано належних та допустимих доказів щомісячних витрат на утримання дитини. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Суд вважає, що витрати на бронювання житла з метою відпочинку [PERSON] та придбання медикаментів слід віднести до додаткових витрат на утримання дитини відповідно до ст.185 СК України, однак такі вимоги позивачем заявлені не були. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з обставин справи, враховуючи матеріальне становище сторін, та той факт, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків в рівній мірі,\~ інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреб дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 грудня 2025 року до досягнення\~ дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути\~ судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~ У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~ Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 07.11.2024 року між [PERSON] та АО «Сліпенчук ПАРТНЕРЗ» укладено Договір №01-11/24 про надання юридичних послуг, предметом якого є АО приймає на себе зобов`язання надати юридичні послуги, передбачені цим Договором, а клієнт зобов`язується прийняти останні, оплатити їх, а також виконати інші дії, передбачені цим Договором та Додатковими угодами до нього. Юридичні послуги та юридичні роботи за цим Договором включають юридичний супровід судової справи про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до розділу 3 Договору №01-11/24 про надання юридичних послуг від 07.11.2024 року сторони погодили, що вартість послуг за даним Договором становить 15 000 гривень. Половина вартості послуг, визначена п. 3.3 (7 500 грн), оплачується при підписанні цього договору, інша половина - після винесення рішення у справі. Вартість послуг, визначена на підставі виставлених Актів здачі-приймання наданих послуг сплачується у 3-денний строк з дати отримання останніх клієнтом. Вартість послуг сплачується клієнтом готівковим або безготівковим способом на рахунок АО. Судовий збір та інші встановлені державою платежі обов`язкового характеру оплачуються Клієнтом та не входять до суми винагороди за цим Договором. Згідно до довідки керуючого партнера АО «Сліпенчук ПАРТНЕРЗ» від 07.11.2024 року АО «Сліпенчук ПАРТНЕРЗ» одержало від [PERSON] кошти в розмірі 7 500,00 грн. на підставі Договору №01-11/24 про надання юридичних послуг від 07.11.2024 року (І половина вартості послуг).\~ При вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3375\~ грн. 00 коп. (18000,00 грн./80 000,00 грн = 0,225 %; 0,225% * 15 000,00 грн.= 3375,00 грн.) На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial