Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

17 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 23 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб із відповідачкою [PERSON] . В шлюбі [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Одруження з відповідачкою виявилось невдалим. На протязі тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Рішенням Богородчанського районного суду від 13 листопада 2023 року шлюб між ними було розірвано, дочка залишилась проживати із ним. З часу припинення спільного проживання відповідачка не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, навчанням, не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування не спілкується з нею. Для захисту прав дитини, звернувся до органу опіки та піклування Тисменицької міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дочки. Питання про вирішення місця проживання дитини затверджено рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 22 березня 2024 року, яким вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування про вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з одним із батьків. Заочним рішення Богородчанського районного суду від 15 липня 2024 року, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з ним (позивачем). Оскільки відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 18 жовтня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Позивач та його представник [PERSON] , у судовому засіданні підтримали доводи позову. Позивач надав пояснення, що відповідачка самоусунулась від виховання дочки та виїхала за кордон. Зазначає, що відповідачка почала зловживати спиртними напоями. Останній раз спілкувалася з дочкою у 2022 році по телефону, і то тільки двічі. Коли телефонувала була у стані алкогольного сп`яніння. З того часу не телефонує, не цікавиться життям дитини, коштів на утримання дочки не дає. Під час спільного проживання з відповідачкою, були випадки, що по дитину у школу приходила у стані сп`яніння. Ще до того часу, як відповідачка виїхала за кордон, остання стало проживати окремо від них у с. Старі Богородчани Івано-Франківського району, оскільки внаслідок зловживання спиртними напоями життя сім`ї її не цікавило. Маючи на той час можливість спілкуватися з дитиною цього не робила. На важливі святкування дитини, такі як «Перший дзвоник», «Перше причастя» не приходила, не вітала. Дочка з часом підросла та почала соромитись матері, оскільки остання зловживає спиртним. У свій час намагався допомогти дружині, пропонував пройти курс лікування від алкогольної залежності, однак будь-які дії не досягли жодного результату. Вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Відповідач у судове засідання призначене на 10 квітня 2025 року повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. 17 березня 2024 року представник відповідача - адвокат Бігун В. П. надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року було відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився у судове засідання повторно без поважних причин та відсутні передбачені ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи. Виходячи з наведеного, суд визнав за можливе провести розгляд за відсутності відповідача, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 223 КПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Тисменицької міської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, начальник служби у справах дітей Л. Ходань надіслала на адресу суду письмове клопотання у якому просила проводити розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Тисменицької міської ради, заперечень проти позову не надали, висновок органу опіки та піклування додано до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, допитавши свідків, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). З дослідженої копії рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 жовтня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1561 - розірвано (а.с.7). Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15 липня 2024 року, визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-10). Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому будинку осіб №11216-АМ-09-2024 від 12 вересня 2024 року [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.11). Згідно висновку органу опіки та піклування про вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради Івано-Франківської області №01/02-28 від 22 березня 2024 року, місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , доцільно визначити разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.13; 16-18). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданого комісією у складі представників служби у справах дітей Тисменицької міської ради Івано-Франківської області (а.с.14) встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , батько створив належні умови для проживання та виховання дитини, забезпечує усім необхідним дочку. Малолітня уже тривалий час проживає із батьком [PERSON] , який дбає та виховує. Дружні стосунки між членами сім`ї. Малолітня [PERSON] навчається в 6-В класі Тисменицького ліцею, відповідно до характеристики виданої за підписом класного керівника [PERSON] та директора [PERSON] . Вихованням дитини займається батько, який бере активну участь у житті класу, допомагає у організації господарських питань класу. Мати навчанням доньки не цікавиться. З ліцею дитину забирав тільки батько (а.с.12). В судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що є сусідом позивача та проживає у будинку напроти, підтвердила, що раніше позивач та відповідачка, [PERSON] , проживали однією сім`єю. На даний час малолітня [PERSON] проживає з батьком, оскільки відповідачка залишила сім`ю чотири роки тому. Свідок зазначила, що їй відомо про зловживання відповідачки спиртними напоями та про неналежну увагу до дитини. Зі слів її дочки, яка є ровесницею [PERSON] та товаришує з нею, свідок підтверджує, що відповідачка регулярно зловживає алкоголем. [PERSON] соромиться своєї матері, що свідчить про негативний вплив поведінки відповідачки. Свідок також зазначила, що відповідачка влаштовувала сварки в сім`ї, перебуваючи в стані сп`яніння. Були випадки, коли до свідка додому прибігала [PERSON] , вся в сльозах, через агресивну поведінку матері. Вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки, не проявляє інтересу до її розвитку, здоров`я та потреб, а також не бере участі в житті дочки. Свідок [PERSON] дав показання, що позивач є його товаришем і знаходиться у тісних стосунках з сім`єю позивача. Позивач є батьком-одинаком, який самостійно виховує свою доньку, оскільки мати дитини залишила сім`ю та не проявляє інтересу до її життя. Свідок вказав, що відповідач веде неналежний спосіб життя, зловживаючи спиртними напоями. На початку шлюбу все було добре, проте згодом відповідач почала систематично зловживати алкоголем і не приділяти уваги родині, зокрема своїй дитині. Дитина постійно скаржилася на матір і просила її покинути, оскільки відповідачка систематично вживала алкоголь, а в стані сп`яніння вела себе агресивно. На даний момент відповідач проживає за кордоном і продовжує вести такий спосіб життя. Свідок стверджує, що донька не бажає спілкуватися з матір`ю, оскільки остання, коли телефонує, перебуває у стані сп`яніння, що негативно впливає на психологічний стан дитини. Свідок підтверджує, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки [PERSON] , не цікавиться її розвитком, здоров`ям та потребами. Суд визнає обґрунтованість показань вказаних свідків, оскільки вони узгоджуються із дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами, які свідчать, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки. Так, згідно висновку органу опіки та піклування Тисменицької міської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради №01/02-184 від 12 грудня 2024 року, [PERSON] , доцільно позбавити батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З дослідженого Висновку вбачається, що під час його підготовки було заслухано малолітню [PERSON] , яка дала пояснення, що матір давно не бачила, під час телефонних розмов з матір`ю у них постійно виникають сварки. Дівчина не довіряє матері, має про неї негативні спогади з дитинства. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідачем не надано жодних доказів на спростування обставин, щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON] , також суд враховує, що відповідач у судові засідання по розгляду справи жодного разу не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, крім того, 17 березня 2024 року представником відповідача - адвокатом Бігун В. П. надіслано на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог відповідачкою. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, могла б скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів, але в даному разі цього зроблено не було. Наведені вище обставини переконують суд у тому, що відповідач не має бажання та не виконує батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої дочки, не виявляє жодної турботи щодо неї, надала добровільно згоду на позбавлення її батьківських прав відносно власної дочки відтак, дані обставини дають суду законні підстави у відповідності до положень ст. 164 Сімейного кодексу України позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виховання неповнолітньої дочки, не спілкується з нею та не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав. Одночасно слід врахувати, що відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст. 169 СК України у разі зміни ставлення щодо виховання власної дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved