Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстровано 07 травня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1215. На обґрунтування вимог в позовній заяві позивачка зазначає, що 07.05.2019 між нею\~та [PERSON] \~укладено шлюб,який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1215. Від шлюбних стосунків сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка свої вимоги мотивувала тим, що протягом останніх років вони з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного побуту, не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються. Сім`я існує лише формально, вважає збереження шлюбу неможливе. Оскільки місце знаходження їй не відоме, вона змушена звертатись з даним позовом в судовому порядку. Зазначає, що на момент пред`явлення даного позову до суду, майновий спор відсутній. Крім того просить стягнути сплачений судовий збір з відповідача на її користь. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23 липня 2024 року, вищезазначена цивільна справа була направлена до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова для розгляду за підсудністю. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.08.2024 цивільну справу № 641/4456/24/24, провадження 2/644/3246/24 передано в провадження судді Попової В.О. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились. 03 березня 2025 року через канцелярію суду засобами поштового зв`язку від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, 08.04.2025 від позивачки у виді електронної форми звернення надійшла заява, в якій вона зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв, клопотань тощо від нього не надходило. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Таким чином, на підставі приписів ст.ст.128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідач з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За таких обставин, з письмової згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 травня 2019 року, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1215. Від шлюбних стосунків сторони неповнолітніх дітей не мають.\~Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб\~ носить\~ формальний характер,\~ спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, на примирення позивачка не згодна. Згідно з\~статтею 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141\~ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В зв`язку з задоволенням позову, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп., який підтверджений квитанцією про його сплату.

Outcome: approved