Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

У грудні 2024 року позивачі звернулися до суду з позовом до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 04 листопада 1997 року їм, [PERSON] та [PERSON] , належить на праві власності квартира загальною площею 57,2 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м. У зв`язку з тим, що право власності на квартиру було набуто до 01.01.2013 року їх право власності не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З метою реєстрації свого права власності та подальшого отримання компенсації за знищене або пошкоджене майно 24 листопада 2023 року вони звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру. Водночас листом Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області повідомлено, що до 01 січня 2013 року державну реєстрацію на об`єкти нерухомого майна, що розташовані у місті Авдіївка Донецької області, здійснювали КП БТІ м. Донецька (ЄДРПОУ 03336670), КП БТІ Ясинуватської міської ради (ЄДРПОУ 33796504). Дана інформація міститься на відбитках печаток на реєстраційних надписах в документах, що посвідчують право власності на об`єкти нерухомого майна. До квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у місті Авдіївка, зберігалися у БТІ в місті Ясинувата Донецької області. Відповідно до\~розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014\~населені пункти Донецького району Донецької області включені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином неможливо отримати інформацію про зареєстровані до 01.01.2013 права на об`єкти нерухомого майна, розташовані в місті Авдіївка Донецької області. Рішенням державного реєстратора № 71072565 від 10.01.2024 було відмовлено в реєстрації права власності на квартиру. За цих підстав позивачі просили визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] , право власності в рівних частках - на 1/2 частину за кожним на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Вищої ради правосуддя територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області з 1 липня 2024 року змінено та передано до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2025 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження. У підготовчому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] свої позовні вимоги підтримали. В свою чергу, представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області Малярчик Е.Е. через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій просила розглянути справи без її участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до частини 3\~статті 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на подану представником відповідача письмову заяву про визнання позову, справу розглянуто в підготовчому засіданні з ухваленням рішення по суті. Суд, з`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим 04 листопада 1997 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради на підставі рішення від 03.11.1997 р. за № 325, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира загальною площею 55,90 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з реєстраційним написом право власності [PERSON] та [PERSON] на зазначену квартиру було зареєстровано Бюро технічної інвентаризації м. Донецька в реєстровій книзі за № 4906 від 12.11.1997 р. При цьому згідно з копією технічного паспорта від 02.03.2020 площа квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] становить загальна 57,2 кв.м., житлова 29,9 кв.м Відповідно до довідки від 02.03.2020 за № 39, складеної фізичною особою-підприємцем [PERSON] , ЄДРПОУ [NUMBER] ( [ADDRESS] , та експертом з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (сертифікат № 005451) загальна площа квартири [ADDRESS] , збільшилася на 1,3 к.в.м у зв`язку з демонтажем комори та перегородки у санвузлі, що не є самочинним згідно з постановою Кабінету міністрів України № 1024 від 28.12.2016 «Про внесення змін у Правила користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків». Рішенням державного реєстратора № 71072565 від 10 січня 2024 року було відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно через неможливість отримання від БТІ інформації про зареєстровані права на нерухоме майно до 01.01.2013 року. Згідно з листом Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.12.2024 до 01 січня 2013 року державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані у місті Авдіївка Донецької області, здійснювали КП БТІ м. Донецька (ЄДРПОУ 03336670), КП БТІ Ясинуватської міської ради (ЄДРПОУ 33796504). Дана інформація міститься на відбитках печаток на реєстраційних надписах в документах, що посвідчують право власності на об`єкти нерухомого майна. До квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у місті Авдіївка, зберігалися у БТІ в місті Ясинувата Донецької області. Відповідно до\~розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014\~в місті Ясинувата органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отже, на сьогодні неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна, розташований на території Авдіївської міської територіальної громади. Розглядаючи заявлені позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на квартиру, суд виходить із того, що відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16\~ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В частині 1 статті 4\~ЦПК України також визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 392\~ЦК України власник\~майна може\~пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з частиною 1 статті 368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Суд вважає доведеним факт належності позивачам на праві спільної сумісної власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією реєстраційного напису, зробленого Бюро технічної інвентаризації. Крім того, відповідач, який представляє інтереси виконавчого комітету Авдіївської міської ради, який є органом приватизації, не заперечує право власності позивачів на це майно, яке набуто в порядку приватизації в листопаді 1997 року. Отже, позивачі є учасниками спільної сумісної власності та відповідно до закону мають право на визначення своєї частки у праві власності на квартиру. Між співвласниками квартири немає спору про розміру їх часток у праві спільної власності, відповідно кожному зі співвласників належить по 1/2 частині вищевказаної квартири. Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька та м. Ясинувата, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності на нерухоме майно, розташоване в м. Авдіївка Донецької області. Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивачів на квартиру, але позивачі позбавлені можливості реалізовувати свої правомочності власників майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачами право власності в рівних частках, а саме за кожним на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] загальною площею 57,2 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м.

Outcome: approved