Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Представник позивача АТ «КБ «ГЛОБУС» - адвокат Прохоренко В.П. 03 лютого 2025 року звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ГЛОБУС» заборгованість за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування АТ КБ «ГЛОБУС» від 11.01.2021 року станом на 01.11.2024 року в загальному розмірі 20\~081 грн. 75 коп., яка включає в себе 7\~765,50 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 12\~316,25 грн. - прострочена заборгованість по процентам; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 11.01.2021 року [PERSON] до АТ «КБ «ГЛОБУС», було подано заяву-анкету на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «ГЛОБУС», чим акцептовану публічну пропозицію АТ «КБ «ГЛОБУС». В анкеті-заяві позичальником зазначено власні персональні данв, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом, згідно якого сума кредиту становить 16\~421,51 грн., строк кредитування 36 місяців, пільговий період 10 місяців, комісія за управління кредитом 3%, розмір процентної ставки 0,00010% річних, схема повернення кредиту ануїтет, реальна процентна ставка 62,66025%, загальна вартість кредиту становить 29\~723,06 грн. Відповідно до графіка платежів, позивальник зобов`язаний, у період з моменту отримання кредиту до 1 числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 803,33 грн., нарахування процентів за користування споживчим кредитом здійснюється у національній валюті щодня за фактичну суму непогашеного основного боргу за споживчим кредитом і за фактичний час користування таким споживчим кредитом включаючи день видачі та виключаючи день повернення, в розмірі процентної ставки, зазначеної в анкеті заяві на приєднання договору та сплачуються не пізніше дати платежу, визначеної у графіку платежів. При прострочені повернення основної суми боргу за споживчим кредитом проценти користування простроченими до повернення сумами нараховуються щоденно та повинні сплачуватись одночасно з поверненням споживчого кредиту. У випадку невиконання клієнтом вимоги про дострокове виконання зобов`язань за договором банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за договором. Комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу нараховується наступного робочого дня після строку сплати (терміну погашення) щомісячного платежу. Сума нарахованої комісії за порушення термінів погашення щомісячного платежу визначається тарифами, що є чинними на дату її нарахування. Позивачем відповідно до тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» не здійснювалось нарахування комісії за порушення термінів погашення щомісячного платежу. Клієнт зобов`язаний протягом 30 калентарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась (за наявності), сплатити проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим договором та/або тарифами, а також відшкодувати збитки завдані банку. Станом на 01.11.2024 року, заборгованість позичальника за договором, становить 20\~081,75 грн., в тому числі: 7\~765,50 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 12\~316,25 прострочена заборгованість по процентам (комісіям). Банком на адресу позичальника направлено вимогу про погашення заборгованості. Вимоги банку не виконані, заборгованість не плачено. АТ «КБ «ГЛОБУС» у зв`язку із поданням вищевказаної позовної заяви поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати по оплату послуг з професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 6\~000,00 грн. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу дніпропетровської області від 03 лютого 2025 року позовну заяву направлено за підсудністю до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.02.2025 року справу передано впровадження судді Чернової Н.В. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача\~адвокат Прохоренко В.П. у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Заяв про відкладення розгляду справи в подальшому від нього суду не надходило. Таким чином, АТ «КБ «ГЛОБУС», діючи через свого представника, розпорядилося своїми процесуальними правами, наданими позивачеві, на власний розсуд, не заявивши про свою участь в судовому засіданні при розгляді даної справи особисто чи дистанційно. Відповідачка [PERSON] до зали судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки до суду невідомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його повторну неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4\~ст.274 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Стаття 263\~ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно дост.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За приписами ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 11 січня 2021 року\~\~ [PERSON] звернулась до АТ КБ «ГЛОБУС», було подано заяву-анкету №40732500 на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», якою акцентовано публічну пропозицію банку на укладення договору, що розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua і приєдналася до умов цього договору. Позичальник погодилася з тим, що заява-анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, розрахунком орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки складають кредитний договір (а.с.17-19). У Заяві-анкеті [PERSON] зазначила власні персональні дані, погодила умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом: сума кредиту 16\~421,51 грн., строк кредитування 36 місяців з 11.01.2021 року по 10.01.2024 року, пільговий період 10 місяців з 11.01.2021 року по 11.11.2021 року, комісія за управління кредитом 3% в місяць, розмір процентної ставки 0,00010% річних, схема повернення кредиту ануїтет, реальна процентна ставка 62,66025% річних, загальна вартість кредиту 29\~723,06 грн. 11 січня 2021 року [PERSON] також була ознайомлена під підпис та отримала довідку про розрахунок орієнтовної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, а також паспорт споживчого кредиту із чітко встановленими умовами кредитування, діючими для неї. АТ КБ «ГЛОБУС» свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] виконало, в той час як відповідачка свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 01.11.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 20\~081,75 грн., яка складається із наступного: 7\~765,50 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 12\~316,25 грн. прострочена заборгованість по процентам (комісіям).\~ З метою досудового врегулювання спору банком на адресу відповідачки 10 липня 2024 року було надіслано лист із пропозицією сплати існуючої простроченої заборгованості, який відповідачкою був залишений поза увагою (а.с.21). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2ст.1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Так, встановлено, що в Заяві-анкеті від 11.01.2021 року містяться умови щодо сплати відсотків у разі непогашення кредитної заборгованості. Відповідач, заперечуючи проти суми нарахованих відсотків, свого розрахунку не надала, належними на допустимими доказами не обґрунтувала неправомірність їх нарахування. Відповідно до ч.ч.1,5ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами. Отже, встановлено, що відповідач умови договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 11 січня 2021 року своєчасно і в повному обсязі не виконувала, не здійснювала своєчасне погашення (повернення) грошових коштів внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту та процентам, загальна сума якої складає 20\~081,75 грн. Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «КБ «Глобус», не довела відсутність заборгованості по відсоткам. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Положенням ист.59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 6000,00 грн. На підтвердження понесення вказаних витрат позивачем надано: договір № 010224 про надання правничої (правової) допомоги від 24 січня 2025 року, укладений між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренко В.П.; свідоцтво про право на зняття адвокатською діяльністю, акт №ВРП/37 прийому-передачі послуги від 01.02.2024 року за договором № 010224, в якому зазначена вартість послуг адвоката в розмірі 6000,00 грн. за позовом АТ «КБ «Глобус» до [PERSON] про стягнення заборгованості; платіжну інструкцію кредитного переказу коштів № 26579 від 27 січня 2025 року про перерахування ФОП [PERSON] 6000,00 грн за професійну допомогу за договором № 010224 від 01 лютого 2024 року. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо(постанова Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 293/2199/19 (провадження № 61-7629св23). Надаючи оцінку наданим позивачу послугам правничої допомоги, суд зазначає, що справи про стягнення заборгованості за кредитом не є складними, не вимагає вивчення великого обсягу нормативно\~правових актів, узгодження правової позиції, складення великої кількості процесуальних документів. Отже, ознайомлення з наданими адвокату документами, складання позовної заяви, копіювання та друк необхідних копії документів та їх відправлення до суду та не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи, з огляду на незначну складність вказаної справи (малозначна справа) та сталу судову практику у даній категорії справ. Враховуючи викладене та оскільки встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, з урахуванням позиції відповідача щодо стягнення вказаних витрат, розмір останніх підлягає зменшенню до 3000,00 грн. В стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. позивачу слід відмовити. Відповідно дост. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved