Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвокат Сечко С.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 21.04.2022 о 11 год. 20 хв. у м. Вишневе по вул. Чорновола, 46А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу марки «MITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2022 у справі про адміністративне правопорушення №369/3689/22 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ЕР-204603890). [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП від 22.04.2022 та заявою про виплату страхового відшкодування від 22.04.2022. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] , пошкодженого внаслідок ДТП склала 63 678 грн 88 к. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 65 208 грн 88 к. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 63 678 грн 88 к, що підтверджується платіжною інструкцією №884024 від 17.06.2022, а також витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 1530 грн, що підтверджується платіжним дорученням №819589 від 12.05.2022. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірів 65 208 грн 88 к та сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 63). Ухвалою суду від 19.02.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12.03.2025 (а.с. 64). 12.03.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. 02.04.2024 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи. Представник позивача - адвокат Сечко С.В. в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 82-84). Відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином в силу пункту 3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, де зазначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 72-73, 78-81) в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не надіслав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2022 у справі про адміністративне правопорушення №369/3689/22 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 4). Відповідно до вказаної постанови 21.04.2022 о 11 год. 20 хв., в м. Вишневе, по вул. Чорновола, 46а, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] здійснив рух на червоне світло світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] та «MITSUBISHI», д.н. з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 11.4; 8.7.3е Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №ЕР-204603890 (а.с. 10). [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП від 22.04.2022 та заявою про виплату страхового відшкодування від 22.04.2022 (а.с. 6-9). Вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] , пошкодженого внаслідок ДТП склала 70 601 грн 76 к,що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 05.05.2022 (а.с. 12-31). Згідно з наказом МТСБУ, який виданий на підставі ст. 41 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймаючи до уваги довідку № 1 від 16.06.2022 про розмір відшкодування та документи надані по справі №83849, сума до сплати за шкоду заподіяну в результаті дорожньо- транспортної пригоди становить 63 678 грн 88 к ( а. с. 32). 17.06.2022 [PERSON] МТСБУ перерахувало кошти в розмірі 63 678 грн 88 к ( а. с. 34 ). Витрати на послуги аварійного комісара становлять 1530 грн,, які МТСБУ 12.05.2022 перерахувало на рахунок ТОВ ЕАК «ДОВІРА», що підтверджується платіжною інструкцією №819589 від 12.05.2022, призначення платежу «Оплата послуг аваркома (експерта) по справі №83849, згідно рахунка №19012 від 11.05.2022» (а. с. 25). Вказані обставини відповідачем не оспорені. Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. Згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (редакція чинна на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди) урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п. 21.1). При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (п. 21.3). У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п. 21.4). Відповідно до підпункту ґ пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування"страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За приписами підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно зі п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. За приписами п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно зі п. 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 23 лютого 2006 року N 541 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11 березня 2006 р. за N 259/12133 (зі змінами та доповненнями), залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ. Відповідно до п. 41.4 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. У відповідності до положень частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2022 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, та автомобіля, під керуванням потерпілого [PERSON] . У результаті ДТП транспортний засіб потерпілого [PERSON] було пошкоджено, а потерпілому, відповідно, завдано матеріальних збитків. Своїми протиправними діями, що полягають у порушенні п.п. 11.4; 8.7.3е ПДР України, відповідач завдав матеріальні збитки потерпілому [PERSON] . Такі обставини встановлені постановою суду, яка набрала законної сили, та є обов`язковою у відповідності до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України для суду, що розглядає дану справу про правові наслідки дій відповідача, стосовно якого ухвалено постанову. У зв`язку з тим, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, позивачем було прийнято рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи у сумі 63 678 грн 88 к. Загальна ж вартість витрат МТСБУ, пов`язаних з розглядом справи становить 65 208 грн 88 к, яка складається окрім регламентної виплати з витрат на послуги аварійного комісара. Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, а саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач у добровільному порядку вимогу МТСБУ не задовільнив. Витрати позивача у порядку регресу не відшкодував. Будь-яких заперечень не надав. Отже суд уважає, що у МТСБУ є всі наявні правові підстави для стягнення з відповідача як винуватця ДТП витрат, понесених на виплату страхового відшкодування оціненої шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок ДТП майну потерпілого у ДТП. Суд погоджується з доводами позивача та вважає, що з огляду на те, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду та на момент її вчинення не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим МТСБУ здійснив регламентну виплату потерпілій особі, та на підставі п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 1 ст. 1191 ЦК України має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування, і це право підлягає захисту судом. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №980154 від 29.03.2024 про сплату судового збору в сумі 3 028,00 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved