Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката Мазур О. С. звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 147 162, 73 (сто сорок сім тисяч сто шістдесят дві гривні 73 копійки) за період з 01.03.2017 року по 01.08.2024 року.\~\~\~\~\~ В позові зазначила, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2017 року у справі №337/720/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1355,00 (одна тисяча триста п`ятдесят пять) гривень, щомісячно, починаючи з 01.03.2017 року і до повноліття дитини до [INFO] . Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя змінений спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя №337/720/17 від 21 квітня 2017 року: стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя № 337/720/17 від 21 квітня 2017 року за виконавчим листом, виданим Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1355 гривень щомісячно після стягнення за ним аліментів та заборгованості, якщо така є, станом на час набрання рішенням законної сили - припинено, виконавчий лист відкликано. Позивач зазначає, що дитина хворіє на органічний емоційний лабільний астенічний розлад та аутизм, за весь час відповідач не сплатив жодної суми на утримання дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість із сплати аліментів, у зв`язку з чим просила суд стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на підставі ст. 196 Сімейного кодексу України в розмірі 147\~162, 73 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2024 року відкрито провадження та призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження, та встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи. Ухвалою суду від 24.10.2024 року закрито підготовче провадження по справі та витребувано з Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) копію виконавчого провадження № 53913093 з виконання виконавчого листа № 337/720/17 виданого 21.04.2017 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник адвокат Мазур О. С. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу їх участі, на позовних вимогах наполягають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду витребувані докази, які долучені до матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог\~ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи підтверджено та сторонами не оспорюється, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 22.11.2013 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №571. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2017 року у справі №337/720/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1355,00 (одна тисяча триста п`ятдесят пять) гривень, щомісячно, починаючи з 01.03.2017 року і до повноліття дитини до [INFO] . Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя у справі №337/4348/17 від 18.01.2018 року шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька сторін продовжує проживати з позивачкою та знаходитись на її утриманні. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2024 року змінений спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя №337/720/17 від 21 квітня 2017 року: стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя № 337/720/17 від 21 квітня 2017 року за виконавчим листом, виданим Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1355 гривень щомісячно після стягнення за ним аліментів та заборгованості, якщо така є, станом на час набрання рішенням законної сили - припинено, виконавчий лист відкликано. На теперішній час на виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №53913093 з виконання виконавчого листа № 337/720/17 виданого 21.04.2017 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя до погашення заборгованості та виконавчий документ №333/10108/23, виданий 19.03.2024 Комунарським районним судом м. Запоріжжя. Відповідно до розрахунку заборгованості від 08.08.2024 року, складеного державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Аксьоновою А. Г., станом на 31.07.2024 року включно загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом становить 147 162, 73 гривень. Відповідно матеріалів виконавчого провадження №53913093, копія якого надана в матеріали справи Комунарським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), боржник [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , тому постановами державного виконавця неодноразово зверталося стягнення на заробітну плату боржника. Проте згідно листа вих. №64457/12-29.23-38 від 08.08.2024 року військової частини [NUMBER] , 27.02.2024 року старший солдат [PERSON] самовільно залишив розташування військової частини, та на даний час до розташування військової частини [NUMBER] не повернувся, місцезнаходження його невідоме, його виведено у розпорядження командира, виплата грошового забезпечення призупинена та не поновлена. У зв`язку з викладеним постанови про звернення стягнення на заробітну плату поверталися до державного виконавця без виконання. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки були стягнені судом в твердій грошовій сумі в розмірі у розмірі 1355,00 (одна тисяча триста п`ятдесят пять) гривень, щомісячно, починаючи з 01.03.2017 року, а в подальшому спосіб стягнення змінений на частку від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 20.02.2024 року, відтак цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Позивач навела розрахунок заборгованості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого розмірі неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає 147\~162, 73 грн, що складає 100% суми заборгованості зі сплати аліментів, який суд вважає арифметично правильним та погоджується з ним. Відповідач контррозрахунок суми неустойки суду не надав, як і доказів своєї невинуватості у несплаті аліментів на утримання власної дитини. З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що за весь час стягнення аліментів відповідачем не було сплачено жодного платежу. Частиною 3 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Відповідачем розрахунок заборгованості від 08.08.2024 року не оскаржувався. Суду не надано жодного доказу про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини відповідача. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у цивільній справі № 661/905/19 неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. У Сімейному Кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналізуючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що у боржника [PERSON] , на момент ухвалення судом рішення відсутня заборгованість зі сплати аліментів, або така заборгованість нарахована помилково. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина 9 статті 7 СК України). У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.Відповідно до\~ст. 196 Сімейного кодексу України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Відповідно до п. 22\~Постанови пленуму верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~ст. 196 Сімейного кодексу України\~передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені)\~настає лише за наявності вини цієї особи. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved