Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

У лютому 2025 року до суду надійшов вищезазначений позов, вимоги якого обґрунтовані тим, що 07 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На момент звернення до суду з даним позовом сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різницю в поглядах на сімейні стосунки та обов`язки. Між ними виникають суперечки, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін, тому надання строку для примирення є недоцільним. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді від 05 березня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 03 квітня 2025 року. У судове засідання 03 квітня 2025 року учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 17, 24). 01 квітня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 26). 28 березня 2025 року від відповідачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 26). Відзиву на позовну заяву не було подано. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що 07 вересня 2016 року між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (звор. а.с. 9). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі\~статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні та вони про це не просили суд. Шлюб розпався у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст.\~112\~СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідачка [PERSON] не скористалась правом, передбаченим ст. 113 СК України, на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з копією платіжної інструкції № 0.0.4217299771.1 від 26 лютого 2025 року [PERSON] сплатив 1212,00 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 12). Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. З огляду на вищезазначене положення закону за звернення до суду з даним позовом [PERSON] необхідно було сплатити 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8). Суд зазначає, що переплачена сума судового збору у розмірі 243,04 грн (1212,00 грн - 968,96 грн) може бути повернута позивачу за його клопотанням у порядку, передбаченому положеннями ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подала до початку розгляду справи по суті. У зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за ставками, передбаченими ст. 4 Закону України «Про судовий збір». З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки у справі в розмірі 50 відсотків, що становить 484,48 грн (968,96 грн х 50%) на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved