Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . У 2023 році відносини між сторонами припинилися, а відповідачка повернулася до колишнього чоловіка та з липня 2023 року залишила малолітню дину в хворому стані на позивача і не цікавиться до цього часу її здоров`ям. З того часу дитина проживала з позивачем, а відповідачка отримувала кошти на дитину та використовувала їх на свої потреби. Лише з лютого 2024 року банківську карту, на яку приходили дитячі кошти, відповідачка через поліцейських офіцерів громади віддала позивачу. В телефонному режимі відповідачка повідомила позивачу, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки. Станом на сьогодні відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, ніякого зв`язку з дитиною не підтримує, участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Таким чином, вже майже два роки відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою головуючого судді Ральця Р.В. від 31.05.2024 відкрито провадження в справі і призначено підготовче засідання. 28.08.2024 ухвалою судді Ральця Р.В. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 08.10.2024 ухвалою суду справу прийнято в провадження головуючої судді Жуковської О.Ю., ухвалено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Відзиву на позовну заяву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Представник служби у справах дітей Смизької селищної ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності за наявними у справі доказами. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що відповідачка 03.02.2022 покинула його та повернулася до колишнього чоловіка, забрала з собою дитину, не давала йому бачитися з донькою. В червні 2023 він поїхав привітати дитину з днем народження, побачив, що в неї на обличчі якійсь прищики, відповідачка здоров`ям доньки не займалася, в неї взялася короста, а потім розвинувся дерматит. Через деякий час відповідачка покинула того чоловіка і переїхала проживати у смт. Смига до свого брата. Тоді він побачив, що стан здоров`я доньки ще погіршився, все тіло було в прищах, які набиралися гноєм. Він забрав дівчинку і звернувся до дерматолога, лікар випасала лікування і сказала через 3-5 днів приїхати повторно на огляд. Але відповідачка призначення лікаря не виконувала. Він знову поїхав з дитиною до лікаря, однак та сказала, що дівчинці стало гірше. 30.07.2023 відповідачка віддала дитину позивачу, щоб він її лікував, за три тижні лікування донці стало краще. 04.08.2023 відповідачка взяла доньку, сказала, з нею погуляє, однак прийшла з прогулянки у нетверезому стані, ледве з тою коляскою йшла. Після того відповідачка до доньки не приходила. В грудні 2023 він привіз відповідачці доньку раз, вона побула з нею тиждень, після чого він її забрав, потім ще раз в грудні привіз відповідачці дитину, перед святом 25 грудня хотів доньку забрати, подзвонив до відповідачки, але вона не відповіла. Тоді він подзвонив працівнику ювенальної превенції, вони поїхали по місцю проживання відповідачки, але та дверей не відкривала і на дзвінки не відповідала. В цей час вони чули, що дитина під дверима плакала. Десь за хвилин 40 відповідачка все таки відкрила двері, але виглядала жахливо, обличчя було фіолетового кольору, ймовірно від вживання алкоголю. Він забрав доньку, вже вдома побачив, що в дитини на обличчі синці, ніжки позаду та спереді також в синцях. З того часу відповідачки доньки до себе не брала. 31.08.2024 відповідачка прийшла до доньки на хвилин 15, то дитина не впізнала її, вона не знає, що це її мама. 01.09.2024 вони зустрілися випадково в селі, відповідачка була зі своїм сином, то син підбіг до [PERSON] , погратися. З того часу вона дитини не бачила і сказала позивачу, що нічим допомагати дитині не буде. Їй відомо про цю справу, але вона сказала, що їй все одно, що він позбавить її батьківських прав. Увесь час позивачу доньку допомагає виховувати його мати. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження умов проживання сім`ї від 10.05.2024 встановлено , що [PERSON] проживає зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , та матір`ю [PERSON] . Для виховання та розвитку дитини створені всі належні умови, місце для відпочинку та сну об лаштоване в кімнаті бабусі, так як батько працевлаштований. Стосунки у сім`ї дружні, мати позивача допомагає синові у вихованні та догляді малолітньої внучки (а.с.4,13). Згідно довідки від 17.05.2024, [PERSON] з 22.09.2023 працює у виробничому підрозділі «Служба роботи станцій» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця». Сума його доходу з листопада 2023 року по квітень 2024 без врахування аліментів становить 31 277,80 грн. (а.с.9,11). Відповідно до характеристики, наданої на [PERSON] по місцю роботи, останній зарекомендував себе позитивно, працелюбний, працює без порушень виробничої та трудової дисципліни, користується повагою в колективі станції (а.с.10). Згідно довідки, наданої Смизькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини, малолітня [PERSON] , [INFO] , хворіє з 20.05.2023, діагноз: Атонічний дерматит. Короста» (а.с.14). Також судом встановлено, що відповідачка [PERSON] за час фактичного проживання на території Смизької селищної ради зарекомендувала себе негативно. Неодноразово до поліцейський громади, служби у справах дітей та селищного голови надходили усні скарги від сусідів та односельчан відносно негативної поведінки [PERSON] щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей та зловживання спиртними напоями (а.с.12). Згідно інформації, наданої службою у справах дітей Дубенської міської ради від 15.07.2024, працівниками служби 01.07.2024 здійснено інспектування за місцем проживання [PERSON] та з останньою була проведена педагогічна бесіда про належне виконання батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] . Комісією встановлено, що [PERSON] проживає у орендованій квартирі [ADDRESS] із сином [PERSON] , 2018 року народження. Із наданої [PERSON] пояснювальної записки вбачається, що з донькою [PERSON] впродовж останніх пів року спілкуються лише по відеозв`язку, ніяких речей, коштів, подарунків на даний час дитині відповідачка не надає. Вихованням доньки займається колишній співмешканець [PERSON] , оскільки вона не може забезпечувати її догляд, оскільки самостійно виховує сина [PERSON] , з яким проживає (а.с.32-34). Згідно інформації про обслуговування клієнта, наданої КНП «Смизький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 01.07.2024, дитина [PERSON] , [INFO] знаходиться н обліку у даному закладі. Мама дитини [PERSON] з 04.06.2022 по серпень 2023 супроводжувала дитину у медичний заклад на патронажі та щеплення, однак не завжди виконувала призначення лікаря у повному обсязі, що призводило до затяжного перебігу захворювання. З серпня 2023 року мама доньку у медичний заклад не супроводжувала, на запитання мед персоналу щодо стану здоров`я [PERSON] повідомляла, що дитина знаходиться у батька. З серпня 2023 року по теперішній час дитина з`являлася на огляди з приводу захворювання шкіри у супроводі батька та бабусі (а.с.35). Постановою Дубенського міськрайонного суду від 04.09.2023 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (04.08.2023 залишила дитину хворою у [ADDRESS] і по теперішній час не бачила її та не приймала участь у її вихованні) (а.с.70). [PERSON] також притягався до адміністративної відповідальності постановою Дубенського міськрайонного суду від 10.11.2023 за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство) (а.с.71). Крім того, судом встановлено, що рішенням Дубенського міськрайонного суду від31.05.2024 [PERSON] позбавлено батьківських праві відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнуто аліменти на їх утримання (а.с.72-74). Відповідно до письмового висновку органу опіки та піклування Смизької селищної ради від 09.08.2024 визнано неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачкою та вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.29-31). IV. Норми права, які застосував суд. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої доньки, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям та здоров`ям, регулярно порушує встановлені в суспільстві правила співжиття, в тому числі відносно своєї дитини і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, через що не дбає про своїх дітей, залишила малолітню доньку з батьком в серпні 2023 року і до цього часу не приймає жодної участі у її вихованні та утриманні, не приїздить до неї, не дарує подарунків, та взагалі не цікавиться її життям. Крім того, через недбале ставлення та невиконання призначень лікаря відповідачкою, у дівчинки значно погіршився стан здоров`я та з`явилися хронічні захворювання. Також, рішенням суду від 31.05.2024 відповідачку позбавлено батьківських прав відносно двох дітей від іншого шлюбу. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що відповідачка зовсім не виконує батьківські обов`язки, не намагається будь-яким чином налагодити відносини з донькою, тому є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дитини, відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також, суд роз`яснює [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved