Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту неправильності в актовому записі та внесення змін до актового запису, заінтересовані особи: Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина [NUMBER] Збройних Сил України. У вказаній заяві [PERSON] зазначає, що 21 червня 2024 року отримала від [INFO] сповіщення сім`ї № 333 про те, що її син командир бойової машини - командир відділення морської піхоти взводу морської роти морської піхоти військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] , 1973 року народження зник безвісті 20 червня 2024 року під час захисту Батьківщини біля населеного пункту Кринки Херсонського району Херсонської області. Це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. Для отримання грошового забезпечення сина який проходить військову службу в зазначеній військовій частині та з 20 червня 2024 року вважається зниклим безвісти заявницею подано документи на адресу військової частини [NUMBER] через [INFO] . Однак, листом від 18 липня 2024 року №740/33/5025 заявницю повідомлено, що за результатом розгляду документів прийнято негативне на даному етапі рішення військової частини [NUMBER] щодо виплати коштів грошового забезпечення [PERSON] його матері, [PERSON] . Також, в листі зазначено, що в даному пакеті документів відсутні відомості про батька військовослужбовця, [PERSON] , чиє ім`я наявне у свідоцтві про народження військовослужбовця. Зважаючи на викладені обставини, повну виплату грошового забезпечення матері військовослужбовця може бути здійснено лише після надання додаткових документів з метою уточнення інформації про його батька, [PERSON] Проте, додаткових документів про батька військовослужбовця заявниця наразі надати не може, оскільки при реєстрації смерті в актовому записі про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року, складений відносно [PERSON] , [INFO] , в графі 2 «Ім`я» розділу «Відомості про померлого» зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». У зв`язку із цим, на сьогоднішній день заявниця отримує лише 50 % виплати грошового забезпечення військовослужбовця. Оскільки, відомості про смерть її чоловіка і батька сина, [PERSON] та відомості про народження [PERSON] містять розбіжності. З метою виправлення помилки у відповідних актових записах в серпні 2024 року вона звернулася до Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) із заявою про внесення змін до актового запису про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року. Однак, 23 серпня 2024 року отримала висновок про відмову у внесені змін до актового запису про смерть № 81 від 17.11.1986 року, у зв`язку з відсутністю актового запису про народження [PERSON] , що не дає можливості встановити правильність написання його імені. Оскільки, в позасудовому порядку заявниця не має можливості виправити помилки у відповідних актових записах [PERSON] , що унеможливлює оформлення 100 % виплати грошового забезпечення її сина військовослужбовця, тому просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт неправильності відомостей актового запису про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року складеного на ім`я [PERSON] , [INFO] , в якому у графі 2 розділу «Відомості про померлого» помилково вказано « [PERSON] » та внести зміни до вказаного актового запису. Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року заяву залишено без руху та надано заявниці строк на усунення недоліків (а.с. 36-37). Ухвалою суду від 03 березня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів (а.с. 45-46). 14 березня 2025 року від Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшли витребувані докази, а саме: копії актових записів, складених відносно [PERSON] (а.с. 61-65). 19 березня 2025 року від Роздільнянського відділу Головного управління ДМС в Одеській області до суду надійшли витребувані докази, а саме: копія заяви про видачу паспорта громадянина України форми № 1 [PERSON] (а.с. 66-67). Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року задоволено клопотання заявниці про виклик свідків (а.с. 71). У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Водночас, суду пояснила, в актовому записі про смерть, складеному відносно її чоловіка [PERSON] допущено помилку та невірно зазначено його ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Про вказану помилку вона дізналась коли отримала рішення, яким їй відмовили у виплаті повного грошового забезпечення зниклого безвісти сина. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Кулік М.М. у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити. Також, суду пояснила, що в актовому записі про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року чоловіка заявниці [PERSON] - [PERSON] допущена помилка у написанні його власного імені, а саме замість вірного « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Заявниця не може в позасудовому порядку вирішити питання про виправлення помилки в актовому записі. Дана помилка не дозволяє їй отримувати в повному обсязі грошове забезпечення її зниклого безвісти сина військовослужбовця. Факт помилки в актовому записі підтверджується наданими до заяви доказами. Представник заінтересованої особи Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 75). Водночас, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій при вирішенні даної заяви поклалась на розсуд суду (а.с. 81). Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] Збройних Сил України у судове засідання двічі не з`явився, хоча належним чином, повідомлений про дати, час і місце судового розгляду (а.с. 55, 76). Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що із заявницею вони являються родичами, оскільки померлий [PERSON] , [INFO] , є рідним дядьком її чоловіка. Підтвердила той факт, що померлого за життя називали [PERSON] . Таку особу, як [PERSON] вона не знала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці [PERSON] , яка практично все життя проживає по [ADDRESS] . До моменту смерті разом із заявницею проживав її чоловік [PERSON] . Вони разом спілкувались сім`ями, ходили один до одного в гості на свята. [PERSON] навіть відвозив її на мотоциклі до полового будинку. Такий громадянин, як [PERSON] їй невідомий. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов до такого висновку. Судом установлено, що [INFO] під час захисту Батьківщини північніше населеного пункту Кринки Херсонського району Херсонської області зник безвісти командир бойової машини - командир відділення морської піхоти взводу морської роти морської піхоти військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] , 1973 року народження, що підтверджується копією сповіщення сім`ї № 333, адресованого матері військовослужбовця [PERSON] (а.с. 12). З метою отримання грошового забезпечення сина [PERSON] , який проходить військову службу в зазначеній вище військовій частині та з 20 червня 2024 року вважається зниклим безвісти заявницею подано документи на адресу військової частини [NUMBER] через [INFO] . Відповідно до листа командира військової частини [NUMBER] № 740/33/5025 від 18 липня 2024 року [PERSON] повідомлено, що за результатом розгляду документів на даному етапі прийнято негативне рішення військової частини [NUMBER] щодо виплати коштів грошового забезпечення [PERSON] його матері [PERSON] серед іншого у даному пакеті документів відсутні відомості про батька військовослужбовця, [PERSON] , чиє ім`я наявне у свідоцтві про народження військовослужбовця. Виплату грошового забезпечення може бути здійснено лише після надання додаткових документів (а.с. 13). Отож, зважаючи на викладені обставини, виплату грошового забезпечення матері військовослужбовця [PERSON] - [PERSON] може бути здійснено лише після надання додаткових документів, в тому числі актового запису про смерть батька військовослужбовця - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії актового запису про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року, що складений Відділом запису актів громадянського стану Фрунзівської районної Ради народних депутатів Одеської області убачається, що [INFO] у віці 47 років помер [PERSON] , [INFO] , місце народження та постійного проживання смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 63). Заявниця зазначає, що під час реєстрації смерті в актовому записі № 81 від 17 листопада 1986 року Відділом запису актів громадянського стану Фрунзівської районної Ради народних депутатів Одеської області, щодо її чоловіка та батька [PERSON] - [PERSON] допущена помилка в графі 2 та зазначено ім`я померлого « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». З метою виправлення помилки у даному актовому записі заявниця звернулася до Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) із заявою про внесення змін до актового запису про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року, однак отримала висновок про відмову, у зв`язку з відсутністю актового запису про народження [PERSON] (а.с. 14). Отож, у заявниці немає іншої можливості в позасудовому порядку вирішити питання про виправлення помилки в актовому записі. Факт допущення помилки написання власного ім`я померлого під час реєстрації в актовому записі про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року підтверджується такими доказами. Так, згідно із копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09 грудня 1966 року, виданого Фрунзівським райбюро РАЦС Одеської області на підставі актового запису № 47 від 09 грудня 1966 року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] » (а.с. 15, 62). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 травня 1973 року, виданого Фрунзівським райбюро РАЦС Одеської області на підставі актового запису № 52 від 20 травня 1973 року, [PERSON] народився [INFO] в смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області від батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16, 65). Згідно із копією заяви форми № 1 від 13 серпня 1979 року про видачу паспорта, [PERSON] , [INFO] , 20 серпня 1979 року отримав паспорт серії [NUMBER] , на заміну паспорту серії [NUMBER] від 15 березня 1969 року (а.с. 67). Відповідно до копії виписки із погосподарської книги убачається, що за номером 3 зареєстрований [PERSON] , уродженець смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області. У графі 7 містяться дані паспорта - серії [NUMBER] , що виданий 15 березня 1969 року, в графі 12 міститься інформація про обмін паспорта 20 серпня 1979 року (а.с. 20-21). З копії іншої виписки із погосподарської книги убачається, що за номером 9 зареєстрований [PERSON] , уродженець смт Фрунзівка Одеської області. У графі 3 вказана дата народження - [INFO] , у графі 7 - дані паспорта серії [NUMBER] , що виданий 20 серпня 1979 року (а.с. 22-23). З довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 15 листопада 2024 року № 1243 виданої [PERSON] , [INFO] убачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім' входили: дружина - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відповідно до довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 15 листопада 2024 року № 1244 виданої [PERSON] , [INFO] убачається, що [PERSON] , [INFO] , який безвісти зник 20 червня 2024 року, дійсно постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входили: мати - [PERSON] , [INFO] ; батько - [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). З довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 15 листопада 2024 року № 1245 виданої [PERSON] , [INFO] убачається, що такий громадянин, як [PERSON] , [INFO] на території Фрунзівської (тепер - Захарівської) селищної ради зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значився (а.с. 19). Відповідно до інформації, яка міститься в атестаті про середню освіту виданого 13 червня 1976 року та в посвідчені водія серії [NUMBER] від 12 квітня 1985 року, які видані на ім`я [PERSON] убачається, що останній народився в 1939 році в с. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 24, 27). З інформації, що міститься в архівній довідці виданої відділом трудового архіву Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 13 січня 2025 року № 20 убачається, що дана довідка видана на ім`я [PERSON] , [INFO] , про те, що її покійний чоловік [PERSON] (свідоцтво про шлюб від 09 грудня 1966 року № [NUMBER] ) працював в колгоспі ім. 50-річчя Жовтня (КСП «Нива», ТОВ «Весна») (а.с. 25). Отож, зазначені вище документи, на думку суду, достовірно підтверджують факт допущеної Відділом запису актів громадянського стану Фрунзівської районної Ради народних депутатів Одеської області помилки, під час складання актового запису про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року на [PERSON] , а саме в графі 2 невірно зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Про вказане свідчить співпадіння відомостей про дату, місце народження та проживання [PERSON] у наведених вище документах. Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. За змістом норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23)). Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (частина перша статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до частин першої, шостої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5. Згідно із пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду. Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 369/96/23 (провадження № 61-7596св24). Згідно із пунктом 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» судам роз`яснено, що «суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків)». Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, ураховуючи вказані норми ЦПК України, установивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належно оцінивши надані заявницею докази, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що в них зазначена необхідна інформація, яка підтверджує факт неправильності відомостей актового запису про смерть № 81 від 17 листопада 1986 року, у частині невірного значення в графі 2 власного імені померлого « [PERSON] » замість « [PERSON] », тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно із статтею 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати слід залишити за заявницею. На підставі викладеного та

Outcome: approved