Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач -\~ТОВ "Фінансова\~компанія "ЕЙС" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.11.2023 р. між ТОВ "Качай Гроші" та відповідачкою було укладено Договір кредитної лінії №00-10438877 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 9 900.00 грн. 22.01.2024 р. між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ "Макс Кредит" укладено Договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого первісний кредитор ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передав ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 р. ТОВ "Макс Кредит" набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-10438877 у сумі 25 641.00 грн. 16.08.2024 р. між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого первісний кредитор ТОВ «Макс Кредит» передав ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 р., ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-10438877 від 29.11.2023 р. у сумі 10\~395.00 грн. Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10438877 від 29.11.2023 р. в розмірі 10\~395.00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.132). Представник позивача\~ -\~адвокат Тараненко\~А.І.,\~який діє\~на підставі\~довіреності,\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~у позовній\~заяві зазначив,\~що не\~заперечує проти\~розгляду справи\~за його\~відсутності,\~проти постановлення заочного\~рішенняне заперечує (а.с.2-15). Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомленою належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України (а.с. 137-138, 151-152). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзиву на позов не подавала. 09 квітня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2023 року між ТОВ "Качай Гроші" та відповідачкою було укладено Договір кредитної лінії №00-10438877. За умовами договору ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» зобов`язалося надати відповідачці кредит у вигляді кредитної лінії, сума кредитного ліміту складає 9\~900.00 грн., тип кредиту - кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 240 календарних днів. Строк повернення 26 липня 2024 р. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. За надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 495.00 грн. Кошти кредиту 9\~900.00 грн. перераховуються на рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с.22-29). \~ \~ \~ \~Пунктом 7.10 договору, передбачено, що цей кредитний договір укладений в електронній формі. Договір підписано\~ [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором "08799", який підтверджено довідкою про ідентифікацію (а.с.30) \~ \~ \~ \~На картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] 29.11.2023 р. перераховано кредитні кошти у розмірі 9 900,00 грн, транзакція №40125-44102-46004, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі онлайн» від 09.09.2024 р. вих. №204/09 (а.с.32-34, 36-38). \~ \~ \~ \~Згідно повідомлення АТ КБ "Приватбанк" від 13.03.2025 р. №20.1.0.0.0/7-250304/63499-БТ, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Виписка по рахунку № [NUMBER] містить зарахування на суму 9 900.00 грн. 29.11.2023 р. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] (а.с.142-143). 22.01.2024 р. між ТОВ "Качай Гроші" та ТОВ "Макс Кредит" було укладено Договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "Качай Гроші" передало ТОВ "Макс Кредит" за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.44-52). Відповідно до п. 2.1 договору, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно Акту приймання-передачі до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 р. клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 22.01.2024 р. (а.с. 60). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 р. ТОВ «Макс Кредит» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 25 641.00 грн. за договором кредитної лінії № 00-10438877 від 29.11.2023 р., яка складається з тіла кредиту 10\~395.00 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 15\~246 грн. (а.с.63-66). \~ \~ \~ \~16.08.2024 р. між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "ФК "ЕЙС" було укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до якого ТОВ "Макс Кредит" передало ТОВ "ФК "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.67-76). Відповідно до п. 2.1 договору, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно Акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 р. клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 16.08.2024 р. (а.с. 85). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 р. позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 10\~395.00 грн. за договором кредитної лінії № 00-10438877 від 29.11.2023 р., яка складається з тіла кредиту 10 395.00 грн. (а.с.86-88). З детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-10438877 від 29.11.2023 р., вбачається, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором у сумі 10\~395.00\~грн., що складається із суми заборгованості за основним зобов`язанням 9\~900.00 грн., суми заборгованості за комісією в розмірі 495.00 грн. (а.с. 42-43). Також згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-10438877, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №00-10438877 становить 10\~395.00 грн., яка складається із тіла кредиту 9\~900.00 грн., суми заборгованості за комісією 495.00 грн. (а.с.39). Отже, позивач виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти. Відповідачка, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. За положеннями ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638\~ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, договір кредитної лінії № 00-10438877 від 29.11.2023 р., був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до приписів ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладених договорів виникло зобов`язання повернути такі кошти у розмірах та у строки, зазначені у кредитних договорах, та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредитних коштів також сплачувати відповідні штрафні санкції, які прямо передбачені наявними умовами договорів. Враховуючи наданий\~позивачем розрахунок\~заборгованості, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачкою умов договору в частині своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати суми заборгованості за комісією. У свою чергу, відповідачка будь-яких доказів на спростовування розрахунку заборгованості здійснених позивачем, суду не надала. Що стосується укладених договорів факторингу, суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1\~ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3\~ст.1079\~ЦК\~України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України\~\~«Про фінансові\~\~послуги та\~\~державне регулювання\~\~ринків фінансових\~послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п. 1 ч. 1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п. 11 ч. 1 ст.\~4\~Закону України «Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» факторинг є фінансовою послугою. У ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ. Навіть при умові, що відповідачка з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної\~заборгованості на\~рахунки первісних\~кредиторів,\~ і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ФК "ЕЙС" (а.с.21) підтверджує, що ТОВ «ФК «ЕЙС» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Права вимоги за договором кредитної лінії № 00-10438877 від 29.11.2023 р., перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Всупереч умовам договору кредитної лінії № 00-10438877 від 29.11.2023 р., відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ « ФК «Ейс», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений договір кредитної лінії № 00-10438877\~від 29.11.2023\~р., за умовами якого відповідачка зобов`язалась прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти, у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту, комісії, матеріали справи не містять. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісією. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7\~000.00 грн. надано договір про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 р. (а.с.89-91), додаток 1 до Договору про надання правничої допомоги протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 р. (а.с.92), додаткова угода 14 до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22 листопада 2024 року (а.с.93-95), акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 р. (а.с.96), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 Тараненко А.Г. (а.с.98); довіреність (а.с.28). Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи у його відсутність (а. с. 2-15), тому заявлена сума у 7 000 грн. є завищеною. Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Позивачем надана платіжна інструкція в національній валюті № 7144 від 06.02.2025 р. про сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн (а.с.1). Згідно зі ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тож слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2422.40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved