Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.01.2025 звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що з 06.03.2009 по 18.10.2010 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Пирятинського районного суду Полтавської від 18.10.2010 шлюб, укладений між позивачем і відповідачем було розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пирятинського районного суду від 18.10.2010 стягнуто аліменти на користь позивача, на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на підставі виконавчого листа №2-1108 про стягнення аліментів з відповідача 31.03.2011 року старшим державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Полтава), Макаренко М.В. відкрито виконавче провадження №25520320. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області №2-510/11 від 06.09.2011 розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] було зменшено відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини, [PERSON] , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] з січня 2020 року аліменти не сплачує, тому виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 12.12.2024 становить 132225,72 грн. У зв`язку з цим матеріальний стан позивача значно погіршився, оскільки значно зросли витрати на утримання дитини. Крім того, позивач зауважує, що неповнолітній [PERSON] з 01.09.2024 вступив на навчання до Полтавського фахового коледжу мистецтв імені М.В. Лисенка за освітньо-професійною програмою «Музичне мистецтво», через вказані обставини з`явилися додаткові грошові витрати. Позивач не має змоги самостійно забезпечити потреби сина, додаткових джерел доходу окрім заробітної плати вона не має. Вказує, що відповідач добровільно збільшити розмір матеріальної допомоги на дитину відмовляється, хоча є працездатною особою і має можливість надавати матеріальну допомогу. Вважає за доцільне змінити розмір стягуваних з відповідача на підставі рішення №2-510/11 Пирятинського районного суду Полтавської області аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, у встановлений строк відповідач відзив не подав. Відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 02 квітня 2025 року згідно\~ст.\~281\~ЦПК\~України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.10.2010 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8, 9). Заочним рішенням Пирятинського районного суду Полтави від 18.10.2010 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, про що видано виконавчий лист (а. с. 58,11). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області №2-510/11 від 06.09.2011 розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] було зменшено: відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини, [PERSON] , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.59-60). Підставою для зміни розміру аліментів стали ті обставини, що відповідач додатково сплачував аліменти на утримання малолітньої доньки, 2011 року народження та на утримання її матері до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно розрахунку\~заборгованості\~зі сплати аліментів, виданого головним державним виконавцем Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Дмитром Юношевим, заборгованість по аліментам\~ [PERSON] станом на\~12.12.2024 року становить 132225,72 грн. (а.с.13). Судом встановлено,\~що неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні (а.с.14,15). Відповідно до договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №35/24 від 30.07.2024 неповнолітнього [PERSON] зараховано на 1-й курс Полтавського фахового коледжу мистецтв імені М.В. Лисенка (а.с.16-17). У зв`язку з цим позивачем укладено договір оренди житлового приміщення для проживання неповнолітнього [PERSON] (а.с.18). Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно ч. 1-3\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.183 СК України. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1\~ст.192 СК\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Стаття 192 СК\~ вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та такий розмір гарантується. Позивач у своїй заяві вказує на те, що на даний час її матеріальне становище є скрутним, заробітна плата є не високою, навчання сина в іншому населеному пункті потребує додаткових коштів, у зв`язку з чим вони з сином опинилися в скрутному матеріальному становищі. Відповідач є працездатною особою, доказів неспроможності сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, не надав. Отже, з\~урахуванням встановлених\~вище обставин,\~суд вважає\~за необхідне\~змінити \~розмір стягуваних\~із [PERSON] \~аліментів з\~ 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на частку його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2ст.\~430\~ЦПК\~України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК Українина користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved