Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, та стягнення моральної шкоди позов задоволено частково. Стягнуто з\~\~ [PERSON] на користь\~\~ [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 86\~587,98 грн. та франшизу 1500 грн. 00 коп., що загалом становить 88\~087 грн 98 коп. Стягнуто з\~\~ [PERSON] на користь\~\~ [PERSON] , шкоду пов`язану з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12 000 грн. 00 коп. Стягнуто з\~\~ [PERSON] , на користь\~\~ [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн. 00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь\~\~ [PERSON] судовий збір у розмірі 805,88 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 416 грн.00 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь\~ [PERSON] судові витрати за оплату судової траспортно-товарознавчої експертизи № 3175 від 29.10.2024 року у розмірі 9083,70 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. До закінчення судових дебатів у справі представником відповідача - адвокатом Горловим Є.С., в судовому засіданні 12.02.2025 заявлено клопотання, в порядку ч. 8 ст.141 ЦПК України, про подання до суду впродовж встановленого законом строку, після постановлення судового рішення, доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу. До суду, 14.02.2025 через систему «Електронний суд», представником відповідача [PERSON] - адвокатом Горловим Є.С. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] понесених судових витрат в розмірі 56500 грн. 28 лютого 2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] адвоката Морозова В.Ю. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування яких вказав, що розмір гонорару, визначений відповідачем та адвокатом є неспівмірним з обсягом виконаних робіт та є завищеним. Вказані витрати є безпідставні та необґрунтованими, оскільки ухвалене рішення задоволено частково, суд вже вирішив хто має понести витрати на правову допомогу. А тому просить залишити заяву про винесення додаткового рішення без розгляду, а у разі прийняття заяви представника відповідача Горлова Є.С. до розгляду, зменшити витрати на правову допомогу до 1\~000 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши заяву, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до\~\~статті 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 ЦПК України\~сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1\~ст. 60 ЦПК України). За змістом\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4\~ст. 62 ЦПК України. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~). Відповідно до\~статті 19 Закону України\~\~«Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч. 2\~\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~сторона відповідача подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а також докази на підтвердження наданих витрат на професійну правничу допомогу. Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача було подано: ордер на надання правничої (правової) допомоги № 93 від 26.07.2023 (а.с.104 т.2); договір про надання правничої допомоги № 93 06.06.2023 укладений між [PERSON] та адвокатом Горловим Є.С., (а.с.105 т. 3), також надано: рахунок та детальний опис робіт (наданих послуг), акт наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 14.02.2025 на суму 56\~500 грн. (а.с.104 Т.3.) Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial