Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У квітня 2024 року акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (представник Киричук Г.М., довіреність а.с.65) звернулось до Голосіївського районному суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просило суд стягнути заборгованість у сумі 140 496,96 грн, та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 03.11.2020 № 2001724541601 на суму 50 000,00 грн та 27.01.2022 № 1010412585 на суму 36 900,00 грн. Відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 01.02.2024 складає: за кредитним договором від 03.11.2020 №2001724541601 - 81 435,00 грн, з яких 49 999,84 грн це заборгованість за кредитом, а 31 435,16 грн - заборгованість за процентами; за кредитним договором від 27.01.2022 №1010412585 - 59 061,96 грн, з яких 35 003,61 грн - це заборгованість за кредитом, 6,36 грн - заборгованість за процентами, 24 051,99 грн -заборгованість за комісією. Позивач направляв письмові вимоги відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2024 позовну заяву залишено без руху (а.с.74-75). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с.84-85). Відповідачці на адресу її реєстрації судом направлялись копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками. Повідомлення повернулось до суду без вручення двічі з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.89,91). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не викликались, суд,

Outcome: approved