Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

23.01.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла первинна позовна заява Ржищівської міської ради Київської області (як орган опіки та піклування), в інтересах малолітніх дітей, - [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] , - третя особа на стороні позивача, [PERSON] , - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в прохальній частині якої позивач просив суд винести рішення, на підставі якого: 1. Позбавити Відповідача - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 2. Стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь малолітніх дітей - [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2014 року народження аліменти в розмірі 1/2 з усіх видів доходів (заробітку) до повноліття дітей. 3. Допитати у якості свідків [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 4. Накласти судову заборону на відчуження майна, яке на праві власності належить [PERSON] . 5. Звільнити Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області від сплати судового збору згідно п.14.ч.2 ст.З Закону України «Про судовий збір». Свої позовні вимоги первинного позову позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовував наступними обставинами та нормами права: - З метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей, Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, звертається із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] щодо її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з перебуванням на первинному обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області (далі Служба) дітей, які залишились без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Службою було виявлено факт недбалого батьківства громадянки [PERSON] . На даний час малолітні діти влаштовані в сім`ю родичів рідного дядька [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . В ході проведеної роботи було встановлено, що громадянка [PERSON] (надалі Відповідач), [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання невідоме, є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно наявних документів, Відповідач є одинокою матір`ю по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначеній відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу Україні від 14.09.2024 року №00046987961 наданий Кагарлицьким відділом державної реєстраці актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центральной міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)). Батько дитини, [PERSON] , помер (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 10.05.2024 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м.Київ)). Мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, тривалий час з дітьми не проживає, участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної підтримки не надає, з дітьми не спілкується, місце проживання її невідоме. Службою у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області за місцем проживання громадянки [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , - не виявлено. Останнє місце проживання [PERSON] у знайомих за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики від 14.10.2024 року №14/06-025-02-55, наданої старостою Півецького старостинського округу Ігорем Авраменком відомо, що Відповідач проживала в [ADDRESS] без реєстрації до смерті чоловіка, на даний час прожизає за різними адресами в знайомих. Має двох синів [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2009 року народження. За дітьми не доглядає, діти проживають у рідних. З 17.01.2018 року під опікою у Відповідача перебувала рідна племінниця (дитина - сирота) [PERSON] , 2009 року народження. Враховуючи, що жінка вела аморальний спосіб життя, з дитиною не проживала, неналежно виконувала обов`язки опікуна, Відповідача було звільнено від обов`язків піклувальника над неповнолітньою дитиною [PERSON] та 30.10.2024 року припинено піклування. Відповідач не приділяє увагу дітям, заклади де навчаються діти не відвідує, свої батьківські обов`язки не виконує, з дітьми майже не спілкується, веде аморальний спосіб життя, показує поганий приклад дітям. На території старостинського округу не працює, від жителів села періодично надходять усні скарги на її поведінку. Згідно характеристики від 27.11.2024 року №14/06-025-02-66, наданої старостою Півецького старостинського округу Ігорем Авраменком, Відповідач постійно зловживала алкоголем, домашнім господарством не займалася, дітям достатньої уваги не приділяла, вела аморальний спосіб життя, почала пропадати з дому, неодноразово була помічена в різних компаніях за різними адресами за вживанням алкоголю. На прохання виправитися та попередження про наслідки такої поведінки ніяк не реагувала, проявляла грубість. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають у родичів, за цей час Відповідач не приділяє уваги дітям, заклади де навчаються діти не відвідує, фінансово не підтримує, виплати, що отримує на дітей використовує на власні потреби, не бажає спілкуватися ні з дітьми, ні з родичами, на телефонні дзвінки або не відповідає, або відповідає грубою лайкою, свого місця перебування не хоче нікому повідомляти, останнього разу була помічена у місті Києві, ніде не працює, продовжує вести аморальний спосіб життя. Згідно довідки Півецької філії ОЗО «Ржищівський ліцей «Лідер» Ржищівської міської ради Київської області від 25.11.2024 року № 227 малолітній [PERSON] , [INFO] у 7 класі. Згідно характеристики, наданої Швецькою філією ОЗО «Ржищівський ліцей «Лідер», відомо, що [PERSON] , має проблеми з навчанням. Дитина емоційна, нестримана, часто агресивна та провокує конфлікти серед однокласників, інколи поведінка має ознаки до протиправних вчинків. Догляд за [PERSON] здійснює дружина рідного дядька - [PERSON] , яка активно підтримує контакт з вчителями та класним керівником, регулярно цікавиться поведінкою дитини та успіхами у навчанні та яка прагне покращити ситуацію та підтримати [PERSON] як у навчанні, так і в розвитку соціальних навичок. Відповідач, за період навчального року жодного разу не поцікавилася у вчителів та класного керівника щодо емоційного стану дитини, його потреб та успіхів у навчанні, не контактувала з педагогами та не відвідувала навчальний заклад. Така відсутність уваги з боку Відповідача має значний впив на загальний стан дитини, ускладнюючи роботу з дитиною як у навчальному процесі, так і в корекції його поведінки. Згідно довідки Півецької філії ОЗО «Ржищівський ліцей «Лідер» Ржищівської міської ради Київської області від 25.11.2024 року № 226 малолітній [PERSON] , [INFO] у 5 класі. Згідно характеристики, наданої Півецькою філією ОЗО «Ржищівський ліцей «Лідер», відомо, що [PERSON] навчається в закладі з першого класу. За цей час проявляв різні риси характеру, що змінювались в залежності від періоду навчання. В початкових класах [PERSON] відрізнявся агресивною поведінкою як до вчителів так і до однокласників, це проявлялося у конфліктах та порушеннях дисципліни. У 5 класі поведінка [PERSON] покращилася, почав виявляти більший інтерес до навчання, став більш спокійнішим, зменшилася кількість конфліктів з однокласниками, хоча потрібно більше працювати над самодисципліною та мотивацією до навчання. На сьогоднішній день догляд за дитиною здійснює [PERSON] , яка активно підтримує контакт з педагогічним колективом, цікавиться емоційним станом дитини, успіхами та труднощами у навчанні, що є важливим фактором у покращенні поведінки та навчальних результатах [PERSON] . Що стосується Відповідача, то її участь у житті дитини обмежується лише одиничними випадками. Протягом навчального року (вересень-листопад) вона лише один раз на початку вересня зверталася до класного керівника з питанням про стан [PERSON] . Більше Відповідач емоційним станом дитини, його навчанням та поведінкою не цікавилася, також, не відвідувала навчальний заклад, не підтримувала контакт з педагогами та не виявляє особливого інтересу до процесу навчання та розвитку дитини, що є тривожним сигналом, оскільки активна участь батьків у вихованні дитини відіграє важливу роль у формуванні її соціальних навичок, мотивації та емоційного благополуччя. Згідно свідчень сусідки Відповідача - [PERSON] від 21.10.2024 року Відповідач, проживаючи ще з чоловіком вела аморальний спосіб життя, випивала, не з`являлася вдома, діти були без нагляду, після смерті чоловіка в селі не з`являлася, на даний час діти проживають у дядька. Згідно свідчень сусіда Відповідача - [PERSON] від 21.10.2024 року Відповідач часто була в нетверезому стані, не доглядала за дітьми, часто залишала їх без нагляду. 11.09.2024 року працівниками поліції на Відповідача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за статтею 184 КУпАП неналежне виконання батьківських обов`язків та передано матеріали до Кагарлицького районного суду Київської області та Постановою ГВА №135951 по справі про адміністративні правопорушення на Відповідача було накладено штраф за вживання алкогольних напоїв в громадському місці. Згідно інформації Кагарлицького управління Обухівської філії Київського обласного центру зайнятості від 25.11.2024 року №305/18.03-02/18.03-26 Відповідач, станом на 22.11.2024 року, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. У 2024 році надходило звернення Відповідача, про отримання консультації щодо працевлаштування та порядку реєстрації в службі зайнятості, Після отримання консультації про ринок праці регіону, Відповідач до служби зайнятості не зверталась. 16.12.2024 року Відповідача було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, але Відповідач на засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином і за адресою проживання, і за місцем її реєстрації. Враховуючи вищевикладене можна стверджувати, що Відповідач фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей: не приймає участі у їх вихованні, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям та здоров`ям, матеріально не підтримує, коштів на утримання не надає, що свідчить про повну байдужість до подальшої долі дітей, та є підставою для позбавлення її батьківських прав Відповідно до положень ст. 19 Сімейного Кодексу України, на підставі відомостей одержаних у результаті проведення відповідної роботи щодо участі матері у вихованні дитини, піклуючись про інтереси малолітніх дітей, Виконавчим комітетом Ржищівської міської ради, як органом опіки та піклування, був підготовлений висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав Відповідача. Нормативно-правове обґрунтування: - Європейський суд з прав людини вказав, що факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї. Передання дитини під державну опіку слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого повинно одразу припинитися, коли це дозволять обставини. Це означає, що такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і повинно оцінюватись у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважені і послідовні заходи для сприяння возз`єднання дітей зі своїми біологічними батьками, тож саме з такою метою було вжито заходів до Відповідача працівниками служби у справах дітей та сім`ї, та результатів це не дало. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачаються підстави, які зумовлюють позбавлення батьків, а саме, якщо батьки: - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування (без поважної причини); - ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; - жорстоко поводяться з дитиною (застосовують фізичне або психічне насильство, недопустимі методи виховання, принижують людську гідність дитини тощо); - є хронічними алкоголіками або наркоманами (ці факти мають бути підтверджені відповідними медичними висновками); - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини (наприклад, залучають її до непосильної праці, заняття проституцією чи злочинною діяльністю), примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тож відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійний характер. Частина друга статті 155 Сімейного Кодексу України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Небезпека спілкування дитини з батьками являє собою крайній вид такої суперечності. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька й матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків, що і було фактично здійснено по відношенню до Відповідача під час винесення попереднього рішення. В той же час, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Статтею 168 Сімейного Кодексу України передбачено право матері, батька, позбавлених батьківських прав, на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років - 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного Кодексу України, а також п. 3 ст. 71 Житлового кодексу України в разі влаштування дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, відмовлятися від належних дитині майнових прав, зобов`язуватися від імені дитини порукою чи видавати письмові зобов`язання. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно має право накласти заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Беручи до уваги той факт, що Відповідач свідомо порушує батьківські обов`язки, не виконує вимог та рекомендацій органів опіки і піклування, тривалий час ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків по догляду, вихованню та утриманню своїх малолітніх дітей, не турбується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, маючи на меті захист прав та інтересів дітей, беручи до уваги той факт, що мати не виправила поведінки, не бачить своєї відповідальності щодо виховання дітей, вважає доцільним позбавлення матері - [PERSON] її батьківських прав. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial