Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

18.11.2024 через електронний кабінет Електронного суду представником позивача [PERSON] - адвокатом Павлюком І.О. подано вищевказану позовну заяву. Відповідно до уточненої позовної заяви, позивач просить суд: 1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 2. Визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , майнові права засновника селянського (фермерського) господарства "РОМАШКОВЕ" (ідентифікаційний код - 30330396; адреса місцезнаходження: 38413, Полтавська область, Решетилівський район, селище Покровське, вул. Леніна, буд. 12А). 3. Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". 4. Витребувати від Решетилівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Старокиївська, буд. 12, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400) належним чином засвідчені копію спадкової справи №393/2009 заведеної після смерті [PERSON] . 5. Розгляд справи здійснювати з участю позивача та його представника. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є [PERSON] є сином [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. За таких умов, у Решетилівській державній нотаріальній конторі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] за заявою згідно ст.1261 ЦК України відкрита спадкова справа за №393/2009. На даний час інші спадкоємці відсутні. В подальшому, спадщину після останнього згідно заповіту (на земельну ділянку пл. 3,9392 га згідно державного акту І-ПЛ №007944) прийняла [PERSON] , 01.08.2003 року та згідно закону безпосередньо позивач (на земельну ділянку площею 1,7248 га). Разом з тим, в подальшому, під час проведення інвентаризації документів по місця проживання батьків позивачем віднайдена копія статуту Фермерського господарства "Ромашкове" засновником, якого був його покійний батько. Більше того, в подальшому, на запит Головним управлінням статистики у Полтавській області отримано лист від 28.08.2024 року під №032-19/230-24 в якому повідомлено, що станом на 27.08.2024 року в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) значиться: селянського (фермерського) господарства "РОМАШКОВЕ", ідентифікаційний код - 30330396; адреса місцезнаходження: 38413, Полтавська область, Решетилівський район, селище Покровське, вул. Леніна, буд. 12А; дата первинної реєстрації - 23.06.1999 року. Інформація про припинення відсутня. З огляду на вищевказані норми діючого законодавства України позивач звернувся до Решетилівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника/власника фермерського господарства "Ромашкове" після померлого [INFO] [PERSON] Державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. 06.11.2024 року видано постанову №833/02-31 "про відмову у вчиненні нотаріальної дії" (далі по тексту - постанова), якою у видачі запитуваного свідоцтва відмовлено. В обґрунтування постанови зазначено, що реєстрація господарства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутня. Відповідно до статут господарства - статутний капітал відсутній. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрованого права оренди за участю ФГ "Ромашкове" з кодом 30330396 не виявлено. При цьому, нотаріус прийшов до висновку, що надані документи не надають безспірності при оформленні спадщини і дане питання має вирішуватись в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 18.11.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою суду від 22.11.2024, позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення недоліків. 27.11.2024 через електронний кабінет Електронного суду представником позивача [PERSON] - адвокатом Павлюком І.О., надано заяву про усунення недоліків та долучено уточнену позовну заяву з доказами. Ухвалою суду від 29.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та витребувано у Решетилівській державній нотаріальній конторі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену копію спадкової справи №393/2009 заведену після смерті [PERSON] . На виконання ухвали суду від 29.11.2024, Решетилівська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надала належним чином засвідчену копію спадкової справи №393/2009 заведену після смерті [PERSON] . У судове засідання призначене на 07.04.2025 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення повісток за зазначеною у позовній заяві адресою. 07.04.2025 представник позивача - адвокат Павлюк І.О., подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с.109). 07.04.2025 представник відповідача Решетилівської міської ради - секретар міської ради Малиш Тетяна, подала до суду клопотання, у якому викладено прохання проводити судове засідання, призначене на 07.04.2025, за відсутності їх представника, складу суду довіряють, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.107). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] був [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2019, виданим повторно Решетилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] № від 03.06.2009 (а.с.12,42). Відповідно до копії статуту Селянського фермерського господарства «Ромашкове» - [PERSON] (скорочене найменування - СФГ [PERSON] ), воно створено з метою отримання законного прибутку шляхом виконання поставлених перед собою завдань (пункт 1). Місце знаходження СФГ - Україна, Полтавська область, Решетилівський район, с. Жовтневе (пункт 2.3.). Засновником є [PERSON] (пункт 2.4). СФГ «[PERSON]» являється юридичною особою по Українському законодавству (пункт 4). Статутом передбачені цілі і завдання СФГ, його права та обов`язки, права та обов`язки його засновника, порядок здійснення управління, та ін. Статут СФГ «[PERSON]» зареєстровано в Решетилівській районній раді народних депутатів, свідоцтво № 127 (а.с.6-7, 66-68). Дійсність підпису голови СФГ «[PERSON]» [PERSON] на статуті 23.06.1999 посвідчено державним нотаріусом Решетилівської держнотконтори Кириченко Т.М. (а.с.8, 69). Постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори № 833/02-31 від 06.11.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на статутний капітал сфг «Ромашкове» після померлого [PERSON] . В обґрунтування постанови зазначено, що реєстрація господарства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутня. Відповідно до статут господарства - статутний капітал відсутній. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрованого права оренди за участю ФГ "Ромашкове" з кодом 30330396 не виявлено. При цьому, нотаріус прийшов до висновку, що надані документи не надають безспірності при оформленні спадщини і дане питання має вирішуватись в судовому порядку (а.с.11,71-72). Відповідно до листа Головного управління статистики у Полтавській області № 032-19-230-24 від 28.08.2024, назва господарства значиться «Фермерське господарство «Ромашкове», ідентифікаційний код 303330396, дата первинної реєстрації 23.09.1999 (а.с.15, зворотна сторона а.с.70). 03.11.2009 державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. почато спадкову справу № 393/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.40-72). Спадкова справа № 393/2009 внесена до спадкового реєстру (а.с.44). Із матеріалів спадкової справи № 393/2009 вбачається, що відповідно до довідки Виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 07.12.2009 № 02-19/642, [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті разом з [PERSON] (сином), [PERSON] (невісткою) а [PERSON] (онукою) (зворотна сторона а.с.49). Відповідно до копії реєстраційної картки суб`єкта підприємницької діяльності про державну реєстрацію - перереєстрацію , селянське (фермерське) господарство «Ромашкове» - голова селянського (фермерського) господарства [PERSON] , ідентифікаційний код 30330396, місцезнаходження - Полтавська область, Решетилівський район, с. Жовтневе, керівник та засновник- [PERSON] , орган державної реєстрації - Решетилівська районна рада, дата - 23.06.1999, номер реєстраційної справи - 127 (зворотна сторона а.с.69- а.с.70, 77). Як вбачається з копії заяви [PERSON] від 06.11.2024, останній звертався до Решетилівської державної нотаріальної контори з заявою у якій просив вирішити питання щодо можливості оформити на його ім`я спадщини на статутний капітал ФГ «Ромашкове» або надати постанову про відмову (а.с.71). Матеріали спадкової справи № 393/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] , окрім іншого, містять: копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] № від 03.06.2009; копію статуту СФГ «[PERSON]»; копію реєстраційної картки суб`єкта підприємницької діяльності про державну реєстрацію - перереєстрацію, селянське (фермерське) господарство «Ромашкове», копію листа Головного управління статистики у Полтавській області № 032-19-230-24 від 28.08.2024 та постанову державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори № 833/02-31 від 06.11.2024. Окрім цього, в матеріалах спадкової справи № 393/2009 наявні копію паспорта та РНОКПП [PERSON] (а.с.63-64, 65). Інші докази, які містяться в наданій суду копії спадкової справи № 393/2009, судом не досліджуються та не оцінюються, оскільки не стосуються предмету заявлених позовних вимог стосовно майнових прав засновника СФГ «Ромашкове». Судом встановлено, що спір виник зі спадкових правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року за № 4 до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін, зокрема, спори, пов`язані зі вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств. Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням селянських (фермерських) господарств регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про селянське (фермерське) господарство» (на час, коли закон був чинним), Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно із чч. 1, 2 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2009-ХІІ «Про селянське (фермерське) господарство» після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону. 19.06.2003 року було прийнято Закон України № 937-ІV «Про фермерське господарство» (далі - Закон №937-ІV), яким Закон України «Про селянське (фермерське) господарство» № 2009-ХІІ визнано таким, що втратив чинність. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. У роз`ясненнях, що містяться в п. 9 Постанови № 20 від 22.12.95 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Частинами першою, четвертою статті 1 Закону № 973-IV (в редакції, чинній на час його прийняття) встановлено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Відповідно до частин першої-третьої статті 4 Закону № 973-IV головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. 15.05.2003 року було прийнято Закон України № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон №755-ІV), яким набрав чинності з 1 липня 2004 року. Частиною 1 статті 16 Закону України № 755-ІV, визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Відповідно до ч.1 ст. 17 цього закону, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток. Згідно з положеннями ч.7 ст. 19 Закон України № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», юридична особа щорічно, починаючи з наступного року з дати її державної реєстрації, протягом одного місяця зобов`язана подати (надіслати рекомендованим листом) державному реєстратору реєстраційну картку встановленого зразка про підтвердження відомостей про юридичну особу. Реєстраційна картка про підтвердження відомостей про юридичну особу залишається державним реєстратором без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам частин першої та другої статті 8 цього Закону. Якщо реєстраційна картка про підтвердження відомостей про юридичну особу не була надана юридичною особою в установлений цією частиною строк, державний реєстратор зобов`язаний у строк, що не перевищує десяти робочих днів з дати, яка встановлена для юридичної особи для подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, направити рекомендованим листом юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. У разі повернення до державного реєстратора рекомендованого листа з відміткою відділення зв`язку про відсутність юридичної особи за вказаною адресою або неподання юридичною особою протягом місяця з дати направлення їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу. Частиною 4 статті 25 цього закону визначено, що дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації юридичної особи є датою державної реєстрації юридичної особи. Відповідно до частини 6 цією статті, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи повинно бути оформлено і видано (надіслано рекомендованим листом за описом вкладення) засновнику або уповноваженій ним особі державним реєстратором не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації юридичної особи. Разом із свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи засновнику або уповноваженій ним особі видається (надсилається рекомендованим листом) один примірник оригіналу установчих документів з відміткою державного реєстратора про проведення державної реєстрації юридичної особи. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень названого Закону, в редакції, чинній на час його прийняття, державний реєстратор протягом 2004 - 2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому, реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується. Таким чином, саме засновник СФГ «Ромашкове» [PERSON] , як його голова, мав здійснити дії щодо відповідної реєстрації СФГ «Ромашкове» у встановленому законодавством порядку. Разом з цим, ним таких дій вчинено не було. Відповідно до статті 28 Закону № 973-IV, фермерське господарство веде бухгалтерський облік результатів своєї роботи і подає відповідним органам фінансову звітність, статистичну інформацію та інші дані, встановлені законодавством України. СФГ «Ромашкове» зобов`язане було подавати протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання головою СФГ «Ромашкове» вищезазначених обов`язків. Окрім цього, позивачем не надано доказів того, що СФГ «Ромашкове» дійсно виробляло товарну сільськогосподарську продукцію, займалося її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, мало земельні ділянки, надані йому для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Також, суду не надано доказів того, що, у разі її наявності, земельна ділянка передана СФГ для здійснення господарської діяльності на момент смерті засновника перебувала у користуванні СФГ. Здійснення господарської діяльності СФГ «Ромашкове» є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права у нових умовах нормативно-правового регулювання після 2004 року виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 1 липня 2004 року ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд. Отже, відсутність офіційного підтвердження в СФГ «Ромашкове» статусу юридичної особи шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом № 755-IV, виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного. Враховуючи вищезазначене, позивачем не доведено існування на момент смерті [PERSON] зареєстрованого СФГ «Ромашкове» за правилами ЗУ 2003, жодних доказів продовження здійснення господарської діяльності, дотримання процедур надання звітів та сплати податків. Таким чином, засновник СФГ «Ромашкове» [PERSON] своїми конклюдентними діями виявив своє волевиявлення щодо припинення господарської діяльності заснованого ним СФГ. Отже, на момент смерті засновника СФГ «Ромашкове», СФГ «Ромашкове» як юридичної особи не існувало, а тому не існувало і корпоративних прав, які після смерті засновника переходять до спадкоємців. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Outcome: dismissed