Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього на користь ПАТ «УПСК» страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 46 294 грн. 55 коп., та сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. В обгрунтування позовних вимог вказують, що 19.02.2024 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежнострахова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/5511875. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 23.02.2024 року приблизно о 19 год. 40 хв., в м. Рівне по вул. Замкова 12, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Mitsubishi» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до Постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12.07.2024 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Mitsubishi» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АТ/5511875 від 19.02.2024 року. Так, на підставі страхового акту №175/037/027286/24/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 46 294 (сорок шість тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. Відповідач керував автомобілем «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, таким чином на підставі підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право на регресну вимогу до відповідача. Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27 січня 2025 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з"явився, у позовній заяві просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином,\~відповідно до вимог\~ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 19.02.2024 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежнострахова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (далі Відповідач) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/5511875. Як встановлено із постанови Рівненського міського суду від 12 липня 2024 року, яка набрала законної сили 23.07.2024 року 23 лютого 2024 року о 19 год. 15 хв. в м. Рівне на вул. Замкова, 23, водій [PERSON] керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора AlcotestDrager№ 6820та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги\~п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 130 КУпАП. 23 лютого 2024 року о 19 год. 15 хв. в м. Рівне на вул. Замкова, 23, водій [PERSON] керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який стояв у нерухомому стані. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.3б, 13.1\~Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 124 КУпАП. 23 лютого 2024 року о 19 год. 15 хв. в м. Рівне на вул. Замкова, 23, водій [PERSON] керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.10 а\~Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 122-4 КУпАП. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Mitsubishi» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » [PERSON] звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АТ/5511875 від 19.02.2024 року. Як вбачається із страхового акту №175/037/027286/24/1 Позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 46 294 (сорок шість тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 55 коп., що підтверджується копією платіжної інструкції №162226189 від 19.04.2024 року. Згідно з абзацом «а» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Згідно з абзацом «в`пп.38.1.1. п. 38.1. ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати рєгресний позов до страхувальника або водія з забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Факт перебування Відповідача в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення ДТП та факт залишення ним місця ДТП підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2024 року по справі №559/5274/24, за якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне -правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина Відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та факт того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП та залишив місце ДТП є встановленими, та не підлягають доведенню. Окрім, того, відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відтак, Відповідач зобов`язаний компенсувати на користь Позивача суму виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 19 квітня 2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією №162226189 від 19.04.2024 року. З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Однак, ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АТ/5511875 від 19.02.2024 року. Відповідно до вимог Цивільного кодексу\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved