Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Колтоновський О.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), в якій просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецткої області. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна частка (пай). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким своє майно залишила внукові [PERSON] . [PERSON] була прописана в с. Заріччя Стрийського району Львівської області, проте періодично проживала за адресою: [ADDRESS] , де і померла. Позивачу не було відомо про наявність заповіту, оскільки він з нею не проживав. Про свої спадкові права він дізнався у вересні 2024 року від свого батька, який виявив заповіт у речах покійної баби. 14.10.2024 він звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийнятя спадшини, однак йому було відмовлено по причині пропуску піврічного терміну з дня смерті спадкодавиці із заявою про прийняття спадщини. Позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.39). Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.42-43). Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог (а.с.33) Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову (а.с.40). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24). Ухвалою підготовчого засідання від 11.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.45). Ухвалою судового засідання від 10.04.2025 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.51). З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, зваживши на позиції учасників справи, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно із заповітом від 13.02.2015, складеного [PERSON] у с.Заріччя Жидачівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за №08, [PERSON] заповіла середньо-земельну частку (пай) розміром 2,38 га відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ №120791/10567, виданого Зарічанською сільською радою Жидачівського району Львівської області на її ім`я, онукові [PERSON] (а.с.11). Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40064178 від 03.04.2015 встановлено, що заповіт від імені [PERSON] зареєстрований у Спадковому реєстрі 03.04.2015 за номером 57307412 (а.с.12). Зареєстроване місце проживання [PERSON] [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №154324165 від 29.01.2019, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 1,0113 га, кадастровий номер 4621583300:01:000:1870 (а.с.13). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №157173685, сформованого 21.02.2019, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0472 га, кадастровий номер 4621583300:02:000:1869 (а.с.14). За змістом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №185505432, сформованого 21.10.2019, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,3225 га, кадастровий номер 4621583300:09:001:1871 (а.с.15). [PERSON] померла [INFO] у м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.02.2024 серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно з довідкою Зарічанського старостинського округу №492 від 11.10.2024 [PERSON] дійсно до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] була постійно прописана за адресою: [ADDRESS] . До дня смерті та на день смерті [PERSON] у спадковому житловому будинку крім неї нікого зареєстровано не було. Секретарем Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області посвідчено заповіт від [PERSON] за №8 (а.с.16). Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 14.10.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством, на подання заяви (а.с.17). Відповідно до інформації, наданої завідувачем Жидачівською ДНК від 12.03.2025 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80431905 від 12.03.2025 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася і свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.49, 50). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та не проживання разом із спадкодавцем постійно на час відкриття спадщини. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, нормами статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1169 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким заповіла частину належного їй майна внукові [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, однак [PERSON] у визначений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Надавши оцінку аргументам сторони позивача, суд зауважує, що за загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, у разі необізнаність спадкоємців, які не є спадкоємцями першої черги, про наявність заповіту. Наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, є поважною. Так, суд звертає увагу на місце реєстрації, фактичне місце проживання і місце смерті спадкодавиці, які є відмінними від місця проживання позивача та заходяться на значній відстані один від одного. Фактичних даних на підтвердження того, що позивач міг знати ще за життя спадкодавиці про складений нею на його ім`я заповіт, судом не здобуто. За наведених обставин, аргументи сторони позивача щодо незнання внука про складення бабою на його ім`я заповіту є такими, що заслуговують на увагу, оскільки узгоджуються з дослідженими судом доказами та дозволяють виснувати, що існували об`єктивні обставини, які перешкоджали можливості позивачу довідатися про наявність заповіту до смерті спадкодавці та отримання ним інформації про наявність складеного на його ім`я заповіту саме після спливу визначеного законом строку для прийняття спадщини. Таким чином, наведена стороною позивача причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, свідчить про наявність обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне виконання позивачем вимог закону щодо особистого подання заяви нотаріусу після відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved