Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21 липня 2017 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 010/0488/82/0315395. Пізніше, 24.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги № 114-2-72, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 до Договору відступлення прав вимоги № 114-2-72 від 24.07.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14343,48 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 14343,48 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 010/0488/82/0315395 від 21.07.2017 року в розмірі 14343,48 грн. Крім того, 27 грудня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №7416444 про надання кредиту, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. 27.09.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №27092024, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Отже, до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 9100 грн, з яких 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6600 грн сума заборгованості за відсотками. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №010/0488/82/0315395 від 21.07.2017 року в розмірі 14343,48 грн., за кредитним договором №7416444 від 27.12.2023 року в сумі 9100,00 грн, а також судові витрати в розмірі 3028, 00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку судового засідання подано клопотання з проханням проводити розгляд справи без участі їхнього представника, заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів (а.с.4). Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Судом встановлено, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи №8462 від 27 грудня 2007 року, видане Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України. Позивач має Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 691 від 23 березня 2017 року про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з наданням фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку паперів) (а.с.51-52). Судом встановлено, що 21.07.2017 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0488/82/0315395, за умовами якого Банк надав Позичальнику послугу споживчого кредиту у формі кредитування рахунку, під яким розуміються грошові кошти, що надаються позичальнику на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого праціавника. Відповідно до пунктів 1.3-1.6 Договору розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 1900,00 грн, строком користування на 48 місяців, під фіксовану процентну ставку 45 % річних (а.с.6-13). 24.07.2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-72, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає ( відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості). Перелік Кредитних договорів, Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору ( Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною (а.с.15-18). Згідно з витягом з реєстру боржників №2 до Договору відступлення прав вимоги № 114-2-72 від 24.07.2024 року, АТ «Райффайзен Банк Аваль» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №010/0488/82/0315395. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010/0488/82/0315395 від 21.07.2017 року станом на 31.12.2024 року заборгованість становить 14343,48 грн (а.с.14). 27.12.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №7416444 про надання кредиту, за умовами якого відповідачу було надано кредит на суму 2500,00 грн. Строк кредиту 360 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до договору. Якщо Споживач не виконує умови договору, розміри платежів перераховуються за стандартною процентною ставкою та мають наступні значення - сума процентів за користування кредитом складе 19800,00 грн, реальна річна процентна ставка 47541,10%, загальна вартість кредиту - 22300,00 грн (а.с.22-32). 27.09.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №27092024, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Отже, до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 9100,00 грн, з яких 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6600,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.33-37). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.\~1082\~ЦК України\~боржник зобов`язаний\~здійснити платіж\~факторові за\~умови,\~що він\~одержав від\~клієнта або\~фактора письмове\~повідомлення про\~відступлення права\~грошової вимоги\~факторові і\~в цьому\~повідомленні визначена\~грошова вимога,\~яка підлягає\~виконанню,\~а також\~названий фактор,\~якому має\~бути здійснений\~платіж.\~ Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав відзиву на позов та доказів того, що він договорів не укладав, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договорів та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. За таких\~обставин,\~враховуючи викладене,\~навність заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договорами в загальній сумі 23443 грн 48 коп., яка відповідачем не оспорюється, суд приходить\~до висновку\~про достатність\~обґрунтованих підстав\~для стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості: за кредитним договором №010/0488/82/0315395 від 21.07.2017 року в розмірі 14343,48 грн., за кредитним договором №7416444 від 27.12.2023 року в сумі 9100,00 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028 грн. судового збору (а.с.59). Відповідно до ст.ст. 3, 525, 526, 530, 610, 612, 1048-1049, 1054, 1082 ЦК України,

Outcome: approved