Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з\~ [PERSON] на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» суму заборгованості за Кредитним договором № 2001731110201 від 10.11.2020 в розмірі 35 000,00 грн., Кредитним договором № 1001913264302 від 12.07.2021 року в розмірі 60 677,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредити у розмірі, встановленими договорами. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.10.2024 склала: 1) По кредитному договору від 10.11.2020 № 2001731110201 - 64208,50 грн., з яких: 35000 грн. заборгованість за кредитом; 29208,5 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 12.07.2021 № 1001913264302 77547,81 грн., з яких: 48380,46 грн. заборгованість за кредитом; 10,5 грн. заборгованість процентами; 29156,85 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 06.10.2024 року склала 141 756,31 грн. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про виконання грошових зобов`язань, яка ним не була виконана, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 січня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, а також зазначив про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей\~128,\~130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав. 17.01.2025 року, 24.02.2025 року, 18.02.2025 року та 01.04.2025 року відповідач на електронну адресу суду надіслав заяви в яких просив у задоволенні\~позовних вимог\~відмовити повністю,\~списати кредитну\~заборгованість,\~мотивуючи тим,\~що згідно\~Указу Президента\~України від\~24.02.2022\~№64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~і до\~теперішнього часу\~в Україні\~діє воєнний\~стан,\~ведуться активні\~бойові дії\~у зв`язку\~зі збройною\~агресією РФ.\~Відповідач також\~посилається на\~те,\~що військовий\~стан є\~непереборною силою\~для нього\~і настання\~форс мажорних\~обставин не\~дають йому\~змоги належним\~чином виконувати\~зобов`язання\~по сплаті\~боргу. Згідно з вимогами ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 10.11.2020 року [PERSON] підписав Заяву № 2001731110201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 35 000,00 грн. 12.07.2021р. [PERSON] підписав Заяву № 1001913264302 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 60 677,00 грн. Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до заяв про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 10.11.2020р, від 12.07.2021р. з умовами якої погодився відповідач, про що свідчать наявність його власноручних підписів в них, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо. Відповідно до Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє діяла на момент укладання договору), затвердженої рішенням Правління АТ «Перший Український Міжнародний Банк», передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується платіжною інструкцією № TR. 50644814.78542.8810 від 12 липня 2021 року про перерахунок коштів на рахунок відповідача, виписками по особового рахунку, розрахунками заборгованості від 10.11.2020 р. станом на 06.10.2024р, розрахунком заборгованості від 12.07.2021р по 06.10.2024р. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб строк кредитного ліміту по договору № 2001731110201 від 10.11.2020р. становить 12 місяців, по Договору №1001913264302 від 12.07.2021р. становить 36 місяців з дня надання кредиту, відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами. Встановлено, що відповідач не дотримувався умов Кредитного договору № 2001731110201 від 10.11.2020р, внаслідок чого станом на 06.10.2024 в нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі 64208,5 грн, яка складається з: 35000 грн сума заборгованості за кредитом; 29208,5 грн сума заборгованості по процентам, 0 грн заборгованість за комісією, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою/особовим рахунком. Встановлено, що відповідач не дотримувався умов Кредитного договору №1001913264302 від 12.07.2021 р, внаслідок чого станом на 06.10.2024 в нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі 77547,81 грн, яка складається з: 48380,46 грн сума заборгованості за кредитом; 10,5 грн сума заборгованості по процентам, 29156,85 грн заборгованість за комісією, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою/особовим рахунком. Відповідно до ст.ст.526,1054 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. За частиною 1ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За\~ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст.ст.549,611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). У заяві відповідач [PERSON] посилається на форс мажорні обставини, які настали 24.02.2022 року з початком збройної агресії російської федерації. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на всій території України починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та який триває і до цього часу. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 905/857/10 (провадження № 12-56гс21) зазначила, що заробітна плата є відповідальністю в розумінні статті 617 ЦК України, від якої роботодавець може бути звільнений внаслідок випадку або непереборної сили, а також, дійшла висновку, що: «Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина перша статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»). Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Із викладеного вбачається, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні». Разом з цим, обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо (стаття 82 ЦПК України). Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією із сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання. Положеннями частини другої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Однак, відповідачем не надано відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України на підтвердження тих обставин, на які він посилається у заяві, зокрема, форс-мажорні обставини. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням\~ст. 617 Цивільного кодексу України. Частиною 1статті 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За викладених обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог АТ «Перший Український Міжнародний Банк» із стягненням з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за Кредитним договором № 2001731110201 від 10.11.2020р в розмірі 64208,5 грн, заборгованість за Кредитним договором № 1001913264302 від 12.07.2021р в розмірі 77547,81 грн, яку суд вважає доведеною, та не спростованою відповідачем. Відповідно до ч.1ст.133\~ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1\~ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved