Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

17.09.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява, в якій [PERSON] просить: - стягнути з відповідача на свою користь понесені додаткові витрати на медичні обстеження та придбання ліків у загальній сумі 12079 гривень та заподіяну моральну шкоду у сумі 10000 гривень (а.с.1-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно із рішенням Залізничного районного народного суду м. Києва від 09 липня 2001 року визнано за позивачем право на відшкодування витрат на побутовий та звичайний догляд. Відповідача було зобов`язано сплачувати необхідні платежі на медичне лікування та придбані ліки встановлено рішення суду довічно. З 2022 по 2024 рік позивач поніс додаткові витрати на лікування, придбання ліків та медичні обстеження. Він у позасудовому порядку звернувся у червні 2024 року до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» із заявою про їх відшкодування, проте відповідач відмовив позивачу у їх відшкодуванні у позасудовому порядку. Також зазначає, що внаслідок невиконання своїх зобов`язань за рішенням суду, порушуються права позивача, він вимушений витрачати значні суми в борг, обмежувати себе у придбанні ліках, перебувати у постійному стресовому стані, що вже призвело 19.03.2016 року до інфаркту, а також у грудні 2022 року в результаті нервового зриву після судового засідання у позивача стався серцевий напад та він був вимушений звертатися за медичною допомогою. Також у травні 2024 року він був доставлений машиною швидкої медичної допомоги та він був госпіталізований до лікарні. В результаті постійного нервового стресу позивачу у 2023 році було діагностовано нове захворювання «цукровий діабет». Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює у розмірі 10000 гривень. Орієнтовний розрахунок його витрат, які він очікує понести на професійну правничу допомогу може складати 10000 гривень та буде визначений за результатами розгляду справи. 14.10.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.47-52), за змістом якого ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» просять відмовити у їх задоволенні. Звертають увагу, що стягнення коштів на лікування, придбання ліків та медичні обстеження у 2022-2023 р.р. було предметом позовних вимог до відповідача у справах № 359/10456/23 на суму 15912,73 грн. та №359/6910/22 на суму 13236,00 грн. Також зазначають, що 18.06.2024 відповідач отримав заяву позивача від 13.06.2024 вх. №16//2/02/1/ОР-51889 про відшкодування понесених додаткових витрат на лікування та придбання ліків на суму 10714 грн., до якої були додані копії товарних чеків. Зазначає, що заява позивача не була задоволена відповідачем, оскільки наданий товарний чек не містить необхідних реквізитів, а також з наданих до заяви документів не вбачалося, що ліки були придбані саме для позивача, а не для іншої особи. Відповідач звертає увагу, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість, а також, що згідно із Правилами виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення, затвердженими наказом МОЗ від 19.07.2005 № 360, строк дії рецепта залежить від виду лікарського препарату, та рецепти на рецептурних бланках форми № 1 (ф-І) на лікарські засоби (крім наркотиків) і виробів медпризначення дійсні протягом одного місяця з дня виписування. Звертає увагу, що матеріали справи містять лише три рецепти, а кількість придбаних ліків, медичних препаратів та досліджень, вартість яких позивач просить суд стягнути на свою користь, розміщена в копіях на кількох аркушах, дати рецептів більш пізні, ніж дати придбання ліків або ж ліки куплені вже після спливу місячного строку дійсності рецепту. Зокрема вказує, що позивач додав до позову 3 рецепти: від 05.07.2024 на препарат «Глюкофаж» (чеки на придбання датуються періодами до до 07.06.2024 і навіть 2023 р, а також після 05.08.2024); від 07.06.2024 на препарат «Конкор» (в чеках зазначені дати до 07.06.2024 і навіть 2023 р.); від 07.06.2023 на препарат «Тридерм» (в чеках зазначені дати до 05.07.2024). Також звертає увагу, що фіскальні чеки, копії яких долучено до позовної заяви, не містять ідентифікуючих даних платника та підтверджують лише здійснення оплати товарів та послуг, без жодної пов`язаності з особою [PERSON] , відтак, такі докази є не належними і не можуть бути взяті до уваги судом. З цих підстав вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на додаткове придбання ліків та додаткове лікування у заявленому в позові розмірі. Також не погоджується з вимогами щодо відшкодування моральної шкоди, вважає, що вони заявлені безпідставно. Вважає, що твердження позивача, що перебування у постійній стресовій ситуації та нервовій напрузі призводить до негативних наслідків для його здоров`я не підтверджуються матеріалами справи. Звертаж увагу, що позивач вказує, що 19.03.2016 у нього стався інфаркт міокарду, що не може бути наслідком дій чи поведінки відповідача, державна реєстрація якого проведена 16.02.2018. Вказує, що позивачем не надано доказів, які свідчать, що набуті ним за час життя розлади здоров`я та захворювання, зокрема серцевий напад у вересні 2022 року, пов`язані з тілесним ушкодженням, отриманим ним в 1968 році в трансформаторному пункті № 1298, чи спричинені діями відповідача, а також, що звернувшись до ПРАТ «ДТЕК «КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з вимогою від 13.06.2024 вх. № 16//2/02/1/ОР-51889 про відшкодування понесених додаткових витрат на лікування та придбання ліків на суму 10714 грн, позивач не надав жодних належних доказів на підтвердження своїх вимог, у зв`язку з чим, відповідач був змушений відмовити в задоволенні даної вимоги позивача, обґрунтувавши таку відмову у листі-відповіді від 24.06.2024 № 1/04/Ф-22538. З цих підстав вважає, що протиправність поведінки відповідача не доведена. Вказує, що твердження позивача, що він змушений брати значні суми в борг, не підтверджені жодними документами, тому доводи позивача, що він зазначає усіляких обмежень в життєдіяльності не ґрунтуються на належних доказах. Вказує, що позовна заява не містить будь-яких доказів на підтвердження душевних хвилювань чи моральних переживань позивача, спричинених діями чи бездіяльністю відповідача, а також, що позивач взагалі не наводить жодних аргументів та розрахунків чому саме він вважає, що йому завдана моральна шкода у розмірі 10 тисяч гривень, обмежившись, виключно зазначенням даної суми в прохальній частині позову. З цих підстав вважає, що позивачем не доведено, в чому саме полягає завдана йому моральна шкода, якими доказами це підтверджується, не обґрунтовано її розмір та протиправність поведінки відповідача. Також зазначає, що витрати відповідача складаються з витрат на надання професійної правничої допомоги та становлять 10000,00 грн., остаточний розрахунок та докази яких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Ухвалою від 27.09.2024 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 33-34). Ухвалою від 23.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 87). У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував з наведених у відзиві підстав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст.\~13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст.\~81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 4 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи пенсійного посвідчення та Довідки до акту огляду МСЕК сер. МСЕ №012831 від 14.01.1991 року (а.с.5). Згідно із рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року, ухваленого у цивільній справі №2-935/2001 рік за позовом [PERSON] до Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» про відшкодування шкоди у зв`язку з каліцтвом було зобов`язано Державну акціонерну енергопостачальну компанію у тому числі сплачувати необхідні платежі на лікування у медичних закладах та компенсації на придбання ліків (а.с.6-7). У подальшому питання стягнення таких витрат неодноразово було предметом судового розгляду у різних цивільних справах, що визнано сторонами та підтверджується даними Єдиного реєстру судових рішень. Відповідачем не оспорюється, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, які сторони не вважали необхідним залучити до матеріалів справи у зв`язку з тим, що відповідач визнав цю обставину, встановлено, що відбулась передача зобов?язань щодо відшкодування шкоди здоров`ю за вищевказаним рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року від ПАТ «Київенерго» іншій новоствореній юридичній особі ПАТ «ДТЕК Київські електромережі». Таким чином, ці обставини в силу вищенаведених вимог ч.ч.1,4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Також суд враховує, що в силу вимог ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Встановлено, що у період з листопада 2023 року по червень 2024 року включно позивачем понесені витрати на придбання ліків «Конкор» та «Глюкофаж» на загальну суму 2287,54 грн. (154,55 + 65,33 + 70,44 + 70,66 + 65,77 + 198,00 + 98,93 + 98,93 + 514,34 + 457,46 + 197,05 + 98,15 + 98,93 + 99,00=2287,54). Ця обставина підтверджується копіями фіскальних чеків, оригінали яких були надані суду для огляду. Крім того, згідно із товарин чеком №65478 від 28.11.2022 позивачем у листопаді 2023 року понесені витрати на придбання медичних препаратів та витратних матеріалів (вироби медичного характеру) для проведення інвазивно-діагностичної маніпуляції (коронографії) на загальну суму 7470,30 грн. (а.с.103), що також підтверджується листом ДУ «Національний науковий центр хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова Національної академії медичних наук України» від 28.03.2025 №659 та випискою із медичної карти стаціонарного хворого №006048/2022 (а.с.21). Суд звертає увагу, що при виписці з відділення хірургії магістральних судин 29.11.2023 позивачу було рекомендовано прийом медичного препарату «Конкор» 2,5 мг 1 раз на добу (а.с.21). З урахуванням долучених позивачем копії рецепту №215 від 05.07.23 (а.с.12), копії рецепту від 07.06.2024 (а.с.11), копії консультативного висновку спеціаліста лікаря-ендокринолога від 23.07.2024 (а.с.17), оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, встановлено, що ліки «Конкор» та «Глюкофаж» позивачу прописувалися неодноразово, що свідчить про те, що у зазначений період, листопад 2023 червень 2024 року, він їх приймав на постійній основі у зв`язку з діагностованими у нього захворюваннями: «ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Постінфарктний кардіосклероз (2016). Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Цукровий діабет». Наведене також підтверджується довідками КНП «Київська міська клінічна лікарня №4» №7409 та №663 (а.с.18,19), консультативним висновком кардіолога [PERSON] . Національного інституту хірургії та трансплатології ім ОО.Шалімова (а.с.20). Також встановлено, що у травні 2024 року позивачем понесено витрати на придбання ліків «Тридерм мазь» в сумі 344,40 грн.. На підтвердження таких витрат позивачем надано фіскальний чек, оригінал якого був оглянутий у судовому засіданні, а також рецепт, виданий сімейним лікарем [PERSON] , від 07.06.2024 (а.с.10). Суд звертає увагу, що згідно із наявною у публічному доступі інструкцією на «Тридерм» (мазь) зазначено показання до застосування: «Лікування дерматозів, чутливих до кортикостероїдів, за наявності (або за підозри) бактеріальних та/або грибкових інфекцій, спричинених чутливими до компонентів препарату мікроорганізмами». Наявність рецепта, хоч і пізньою датою, підтверджує ту обставину, що позивач потребував зазначених ліків. Крім того, у червні 2024 року на оплату медичних послуг в ДУ «Національний науковий центр хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова Національної академії медичних наук України» позивачем витрачено 1740 гривень (350+370+510+510=1740,00), що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.8) Також позивачем надані чеки від 10.02.2024 на суму 130,00 грн. на придбання «Цілюща сила» гель для суглобів та від 28.05.2024 на суму 106,50 грн. на придбання ліків «Термідол» в капсулах (а.с.10). При цьому суд звертає увагу, що згідно із наявною у публічному доступі інструкцією на «Термідол» (капсули) зазначено показання до застосування: «Симптоматичне лікування легкого та помірного болю різного походження (головний, зубний біль, болісні менструації), в тому числі при застуді та пропасниці». Будь-яких належних і допустимих доказів щодо призначення позивачу двох останніх медичних препаратів, суду не надано. Встановлено, що [PERSON] звернувся до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» із письмовою заявою про відшкодування понесених ним додаткових витрат на лікування та придбання ліків на суму 10714 грн., датованою 13.06.2024 (а.с.22), яку, як визнано відповідачем, було ним отримано 18.06.2024. 24.06.2024 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» направив позивачу відповідь від 24.06.2024 № 1/04/Ф-22538 (а.с.66, 67), відповідно до якої повідомив про те, що не має підстав для задоволення заяви, оскільки надані копії товарного та фіскальних чеків не доводять придбання позивачем ліків, а також що ліки придбані саме для позивача. Будь-яких зустрічних пропозицій (вимог) щодо надання додаткових відомостей чи оригіналів наданих товарного та фіскальних чеків відповідач у своєму листі-відповіді не висунув. З урахуванням викладеного суд дійшов наступного висновку. Так, суд враховує, що згідно із вищевказаним рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 09 липня 2001 року, ухваленим у цивільній справі №2-935/2001, за позивачем визнано право на отримання компенсації на придбання ліків, і відповідач, як правонаступник зобов`язань у спірних правовідносинах зобов`язаний відшкодувати такі витрати. Проте, зважаючи на наявність часткового документального підтвердження призначення позивачу відповідних ліків та медичних препаратів, відшкодування підлягає частина понесених позивачем витрат на загальну суму 11842,24 грн., за виключенням витрат на придбання «Цілюща сила» гель для суглобів вартістю 130,00 грн. на придбання ліків «Термідол» в капсулах вартістю 106,50 грн. щодо яких відсутні будь-які докази призначення їх позивачу (2188,54 грн. + 7470,30 грн. + 344,40 грн.+ 1740,00 грн.). При цьому суд звертає увагу, що відповідач, будучи обізнаним про ухвалені судові рішення, відповідно до яких встановлено, що до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» перейшло зобов`язання з відшкодування [PERSON] шкоди за вищевказаним рішенням Залізничного районного суду від 09 липня 2001 року, у тому числі щодо відшкодування витрат на придбання ліків, у добровільному позасудовому порядку, а також, отримавши позовну заяву [PERSON] , своїх зобов`язань не виконав. Щодо заявленого позову про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі внаслідок душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до абзацу першого ч.3 ст.23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Згідно із абз. 2 ч.3 цієї ж статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Встановлено, що, оскільки відповідач у добровільному прядку не виконав покладений на нього обов`язок, позивач [PERSON] був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення компенсації витрат на придбання ліків. Разом із з цим суд погоджується із запереченнями відповідача, що позивачем не надано доказів зазначених ним в обґрунтування заявленого позову обставин. Зокрема твердження про те, що відповідач своїми діями грубо порушує права позивача, внаслідок чого він перебуває у стані постійного стресу та що це позначилося на його здоров`ї позивачем не доведені. Так, звернення до відповідача мало місце у червні 2024 року, а усі довідки про встановлені позивачу діагнози та його звернення до медичних закладів мали місце набагато раніше, тож не могли бути наслідком дій відповідача, який залишив без задоволення вимогу [PERSON] про відшкодування витрат на лікування та придбання ліків. Сторонами не заперечується, що між [PERSON] та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» тривають постійні судові спори, у яких, окрім інших вимог, позивачем заявлено і про відшкодування моральної шкоди. Разом із з цим належного обґрунтування визначеного розміру відшкодування моральної шкоди внаслідок невиконання відповідачем обов`язку компенсувати витрати на придбання ліків і лікування в сумі 10000 гривень, позивачем не наведено. Фактично, заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди дорівнює розміру його витрат на придбання ліків, тож очевидно є необґрунтованою. Суд враховує, що з урахуванням положень ч.,3 ст.23 ЦК України моральна шкода не обов`язково має відшкодовуватися грошовими коштами, а також, що відшкодування моральної шкоди має бути співмірним розміру фактично заподіяної шкоди та не має переслідувати мету безпідставного збагачення позивача за рахунок відповідача, та як будь-яка позовна вимога має бути доведена і обґрунтована належними і допустимими доказами. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що сам факт визнання судом порушення відповідачем прав позивача є достатнім та адекватним відшкодуванням його моральних переживань, а тому у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача на його користь 10000 гривень моральної шкоди слід відмовити у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок (0,4 розміри прожиткового мінімум доходів для працездатних осіб). На підставі викладеного,

Outcome: partial