Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця, який загинув [INFO] в м.Маріуполь Донецької області під час безпосередньої участі у бойових діях, виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі військової частини [NUMBER] . У заяві зазначила, що її чоловік [PERSON] загинув [INFO] в м.Маріуполь Донецької області внаслідок виконання бойового завдання, отримавши поранення не сумісне з життям. Тіло [PERSON] залишилось у м.Маріуполь, яке відноситься до зони активних бойових дій та є окупованою територією, до медичних закладів не доставлялось, в зв`язку із чим у заявниці відсутній документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. За такого отримати свідоцтво про смерть у відділі реєстрації актів цивільного стану неможливо. Встановлення факту необхідне заявниці для державної реєстрації смерті чоловіка та оформлення спадкових прав. Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року до участі у справі залучено Міністерство оборони України у якості заінтересованої особи. Представник заявниці у судовому засіданні заяву підтримала, з викладених цій заяві підстав та наданих доказів просила встановити факт смерті [PERSON] у зазначений час. Представник заінтересованої особи Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, проти задоволення заяви заперечень не мають (Вх. №ЕП-620/25 від 06.03.2025р.). Представник Міністерства оборони України проти задоволення заяви заперечила, мотивуючи тим, що заявниця надала суду документи, які підтверджують лише ймовірну смерть [PERSON] . За наявності припущень про ймовірну смерть фізичної особи, у тому числі у зв`язку із воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, шестимісячний строк для заявлення якої відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України для завниці ще не настав. У задоволенні заяви заявниці просить відмовити. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] призваний за мобілізацією 26.02.2022 року [INFO] . З матеріалів службового розслідування по факту загибелі молодшого сержанта [PERSON] , а саме Акту службового розслідування від 07.04.2022 року складеного комісією, призначеною наказом командира військової частини [NUMBER] №178 від 04.04.2022 року, вбачається, що [INFO] внаслідок обстрілу з боку противника молодший сержант [PERSON] загинув від вогнепальних осколкових поранень в місті Маріуполь. Крім того, в зазначеному Акті службового розслідування також зазначено, що молодший сержант [PERSON] був відряджений до оперативно-тактичного угрупування " [INFO] ", місця проведення ООС в Донецькій та Луганській областях. Відповідно до витягу з Журналу ведення бойових дій військової частини [NUMBER] (реєстраційний номер: №РЗ/272Т від 06.03.2022), стало відомо, що [INFO] внаслідок обстрілу з боку противника, загинув навідник відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] . По даному факту командиром військової частини [NUMBER] надано підсумкове бойове донесення за вих..№861-кп-дск від 03.04.2022. Також визначене підтверджується записами в Журналі обліку травм з втратою працездатності військової частини [NUMBER] (ООС) (реєстраційний номер: РЗ/1403/1 від 08.12.2021), запис №336 від 03.04.2022 р. Фотофіксація, ескіз, схема та протокол огляду місця загибелі не складалися, технічна і медична експертиза не проводились, тіла загиблих до судово-медичної експертизи міста Маріуполя, для отримання медичного (клінічного) висновку про смерть, не доставлялись, у зв`язку з інтенсивним веденням бойових дій на місці загибелі військовослужбовців, вогневим ураження артилерії, авіації з боку противника та веденням військовою частиною [NUMBER] кругової оборони міста Маріуполь, згідно бойового розпорядження ОТУ " [INFO] " БТ13/1т/0ц/оту від 27.02.2022 року. Відповідно до додатку Інформаційної довідки Управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил від 21.03.2022 року №316/524 з метою засвідчення факту смерті вище вказаних військовослужбовців, враховуючи неможливість оформлення лікарського свідоцтва про смерть, складено Акт про настання смерті. Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.03.2022 року №84 "Про визначення районів бойовий дій" з 24.02.2022 року Донецька область, в яку входить місто Маріуполь, визначена районом ведення бойових дій (а.с.а.с.9-зворот- 17). Обставини викладені в Акті службового розслідування підтверджені витягом з підсумкового бойового донесення командира за вих.№861-кп-дск від 03.04.2022, витягом з Журналу ведення бойових дій військової частини [NUMBER] (реєстраційний номер: №РЗ/272Т від 06.03.2022), витягом з Журналу обліку травм з втратою працездатності військової частини [NUMBER] (ООС) (реєстраційний номер: РЗ/1403/1 від 08.12.2021), копією наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.03.2022 року №84 "Про визначення районів бойовий дій" (а.с.18-22). Відповідно до витягу із наказу №82 від 07.04.2022 командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності), за підсумками службового розслідування по факту загибелі молодшого сержанта [PERSON] прийнято рішення щодо організації роботи з виключення його із списків особового складу військової частини [NUMBER] , та здійснення виплат передбачених розділом ХХХ наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року "Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.06.2018 за №745/32197, родичам загиблого. За даними сповіщення №2581 від 06.07.2022 року [INFO] сповістив заявницю, як дружину загиблого військовослужбовця [PERSON] про його смерть [INFO] у бою за Батьківщину та що його смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Аналізуючи вищевказані добуті та досліджені в судому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги загальновідомі факти про вторгнення російських військ на територію України, активні бойові дії та тимчасову окупацію її територій, внаслідок чого на вказаних територіях не здійснювалася діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування в зазначений період, та враховуючи, що смерть [PERSON] [INFO] й обставини смерті підтверджені достатніми та достовірними доказами, при тому, що будь-який документ для державної реєстрації факту смерті чоловіка заявниці не видавався через активні бойові дії та наступну окупацію м.Маріуполь, суд вважає за можливе задовольнити заяву заявниці та встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця, який загинув [INFO] в м.Маріуполь Донецької області під час безпосередньої участі у бойових діях, виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі військової частини [NUMBER] . Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. У позасудовому порядку встановити вказаний факт неможливо. Спір про право відсутній. Доводи Міністерства оборони України про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження смерті [PERSON] безпідставні, оскільки заявниця надала суду докази які свідчать не про ймовірну подію, а з достатньою вірогідно підтерджують смерть [PERSON] у точно визначений час та за конкретних обставин. Звернення заявниці із заявою про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), оскільки заявниця не має іншої можливості одержати свідоцтво про смерть чоловіка, яке посвідчує факт, що має юридичне значення, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів. Доводи Міністерства оборони України про наявність між учасниками справи спору про право є безпідставними. У постанові Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №756/5840/23 зазначено, що факт смерті особи підтверджується актом службового розслідування, письмовими поясненнями свідків, актом про настання смерті, витягом з наказу командира військової частини про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти молодшого сержанта. Акт про настання смерті [PERSON] на підтвердження складення якого свідчить акт розслідування по факту загибелі військовослужбовців у військовій частині [NUMBER] відсутній у зв`язку із втратою в умовах бойових дій. При цьому, не спростовані надані заявником вище зазначені матеріали на підтвердження загибелі [PERSON] , недійсними такі не визнавалися. За таких обставин, заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Підстави, передбачені для звернення даного рішення до негайного виконання ст.430 ЦПК України, відсутні.

Outcome: approved