Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю з 2021 року по 16.08.2024 з [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , а також перебування на його утриманні. Позовна заява мотивована тим, що позивачка є рідною сестрою [PERSON] , який проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] та загинув [INFO] під час виконання обов`язків, пов`язаних із захистом України, в районі н.п. Красний Яр Покровського району Донецької області. Позивач акцентує увагу на тому, що [PERSON] вказав саме рідну сестру [PERSON] , як члена сім`ї та найближчого родича під час проходження військової служби, адже саме на її ім`я [INFO] було сповіщено про факт загибелі її рідного брата. Батьки позивачки та загиблого брата померли, за життя [PERSON] в шлюбі не перебував, дітей не мав. Позивачка [PERSON] , разом із загиблим братом проживали разом з 2021 року за адресою: [ADDRESS] , та позивачка перебувала на його утриманні. Позивач від рідного брата отримувала протягом всього часу спільного проживання постійно грошові кошти, тобто фактично перебувала у нього на утриманні. Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 13.01.2025 було закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 21.02.2025 було постановлено повернутися на стадію підготовчого провадження та залучено співвідповідача у справі - Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 6). Ухвалою суду від 25.03.2025 було постановлено закрити підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив встановити факт спільного проживання та перебування [PERSON] , на утриманні рідного брата з мотивів викладених в позовній заяві. Від відповідача Зачепилівської селищної територіальної громади в особі Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти позову [PERSON] заперечень не має. Відповідач - Військова частина [NUMBER] надала суду відзив на позов, у якому вони заперечують проти задоволення позовних вимог у зв`язку з наступним. На їхню думку в даній справі Військова частина [NUMBER] не може бути відповідачем, оскільки справи про встановлення того чи іншого юридичного факту повинні розглядатися в порядку окремого провадження. З приводу позовних вимог військова частина повідомила, що стрілець-снайпер 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону Військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] загинув [INFO] під час виконання ним обов`язків військової служби у бойовій обстановці під час виконання бойових завдань. Будь-яка інформація на підтвердження або спростування обставин викладених в позовній заяві про встановлення юридичних фактів у Військовій частині [NUMBER] відсутня. Відповідач - Міністерство оборони України не погодився з пред`явленим позовом та подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та необґрунтованістю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів перебування на утриманні загиблого брата. На думку відповідача, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. При цьому, необхідно довести, що надана допомога годувальника була постійним і основним джерелом існування позивача. Постійний характер допомоги означає систематичне, протягом певного періоду часу її надання, а також співвідношення розміру такої допомоги поряд з іншим джерелом доходів. Оскільки, позивачкою не надано достатніх доказів на підтвердження вказаного факту, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 07.06.1997 позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином [PERSON] є рідним братом позивачки [PERSON] . Мати позивачки та брата [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Батько позивачки та її рідного брата [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [PERSON] з 2021 року постійно проживала разом з рідним братом [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, займалися ремонтом будинку у якому проживали разом, купували меблі, дрова, предмети для домашнього побуту, мали спільний бюджет, брат допомагав фінансово позивачці, був для неї опорою і підтримкою. За життя [PERSON] у шлюбі не перебував, дітей не мав. У жовтні 2023 року [PERSON] був мобілізований [INFO] та був зарахований до особового складу Військової частини [NUMBER] . [INFO] позивачки [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання у зоні безпосередніх бойових дій в районі н.п. Красний Яр Покровського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . 22.08.2024 Сповіщенням сім`ї [INFO] було повідомлено [PERSON] про те, що її рідний брат [PERSON] загинув. Після загибелі рідного брата позивачка займалася організацією його поховання. Допитаний у судовому засіданні 06.02.2025 свідок [PERSON] повідомив, що дійсно з 2021 року позивачка [PERSON] постійно проживала разом з рідним братом [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відносини у них були добрі, вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, коли [PERSON] був мобілізований до ЗСУ то свідок [PERSON] та позивачка [PERSON] їздили до нього до навчального центру та на місце служби. В подальшому [PERSON] самостійно приїжджав до дому, при зустрічах позивачки [PERSON] та [PERSON] останній постійно передавав сестрі грошові кошти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 06.02.2025 підтвердив той факт, що позивачка [PERSON] та [PERSON] з 2021 року проживали разом, рідний брат завжди утримував позивачку, надавав їй матеріальну допомогу. Після мобілізації [PERSON] до ЗСУ матеріальна допомога від брата позивачці надходила постійно, вона навідувала брата коли він проходив військову службу, і інколи брат приїжджав до дому, при зустрічах [PERSON] постійно надавав матеріальну допомогу позивачці. Встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні позивачці необхідно для подальшої реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченою Постановою KMУ № 168 від 28.02.2022. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі і перебування фізичної особи на утриманні. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Згідно ст. 16-1 цього Закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, сім`ю складають особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч.2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту 3) наявність між особами взаємних прав і обов`язків. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до положень ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. Враховуючи викладене, на підставі показань свідків, зібраних та досліджених у справі доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю позивачки [PERSON] та її рідного брата [PERSON] , а також перебування позивачки на утриманні брата, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved