Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи вимоги тим, що 05.11.2013 між ним та [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким він надав відповідачці грошові кошти в сумі 50000 грн, а вона зобов`язалася повернути ці гроші йому, а також відсотки у сумі 50000 до 05.11.2023, про що надала відповідну розписку. У зазначені в розписці строки, відповідач грошові кошти позивачу не повернув, повертати грошові кошти відмовляється, посилаючись на відсутність грошових коштів. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики, в розмірі 100000 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 15.01.2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 28.01.2025 року по справі було відкрито провадження. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій прохав розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Правом на подання відзиву на позов не скористався. Через це суд, спираючись на норми ст.ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Місце реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 05.11.2013 [PERSON] , складено розписку про те, що вона отримала у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 грн, які зобов`язалася повернути в повному обсязі до 05.11.2023 разом з процентами у сумі 50000 грн. V. Оцінка суду Правовідносини, виниклі у цій справі, регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальникові. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (пункт 2 частини першої\~статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій\~статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредиторові за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією, викладеною Верховним судом України в постанові від 24.02.2016 у справі №6-50цс16, її ж дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постанові від 12.09.2019 у справі №226/270/17. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суд має виявити їх справжню правову природу незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа і залежно від встановлених результатів робити відповідні правові висновки. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Вирішуючи справу, суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог надав відповідний оригінал розписки, складений відповідачем [PERSON] про те, що вона отримала в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 грн та зобов`язалася їх повернути разом з процентами у сумі 50000 грн у визначений строк - до 05.11.2023. Оскільки сторони дійшли обопільної згоди про те, що ці кошти будуть перебувати в користуванні відповідача певний час і визначили строк повернення грошей, про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови. Таким чином, відповідач [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кошти, яке має виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. На час пред`явлення позову борговий документ - розписка знаходилася у позивача. Оригінал цієї розписки приєднаний судом до матеріалів справи. Знаходження розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку про повернення боргу, а тому наявні підстави для стягнення боргу в повному обсязі в сумі 100000 гривень. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 1211, 20 слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач при поданні позову до суду був звільнена від його сплати за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved