Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Адвокат Рабінович Михайло Петрович, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності. У прохальній частині відповідної заяви, позивач просить визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] , колір срібний, двигун електричний, в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] померла дружина позивача ? [PERSON] , 1967 р.н. 25.05.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П. за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом було відкрито спадкову справу №19/2024 щодо майна померлої. 11.10.2024 [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини на майно [PERSON] , а саме автомобіль марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] . Постановою від 11.10.2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на транспортний засіб, через відсутність правовстановлюючих документів. У зв`язку з наведеним, через відмову нотаріуса Грабовенський Богдан Іванович зауважує, що позбавлений можливості зареєструвати право власності на автомобіль у позасудовому порядку, що є порушенням його права на спадкування, з метою захисту якого він змушений звертатись до суду з даним позовом. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2025 зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П. (79000, м. Львів, вул. Китайська, 4) подати до Галицького районного суду міста Львова належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 19/2024, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 10.03.2025, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», Процик Іриною Іванівною, яка діє в інтересах Львівської міської ради подано додаткові пояснення у справі. Представник відповідача, зважаючи на наявність листа Львівської митниці щодо сплати усіх необхідних митних платежів, просить суд ухвалити у справі законне рішення. Водночас, просить суд взяти до уваги те, що Львівська міська рада жодним чином не порушувала права позивача, а тому у разі наявності судових витрат пов`язаних з розглядом справи, такі слід залишити за позивачем. У судовому засіданні представник позивача просила заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі, з мотивів наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету відповідного учасника справи. Відповідно до частин 6,7 ст.14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Згідно ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (ч.8 п.2,4 ст.128 ЦПК України). З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З наданих учасниками справи доказів судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , 1967 р.н., що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції від 25.03.2024. Померла була дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , виданим Палацом урочистих подій від 21.10.1989 року, згідно якого між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. 25.05.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П. за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом було відкрито спадкову справу №19/2024 щодо майна померлої [PERSON] , яка до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77094704 від 25.05.2024 р. 11.10.2024 [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини на майно [PERSON] , а саме автомобіль марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] . Постановою від 11.10.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] , через відсутність правовстановлюючих документів. Як вбачається із рахунку [NUMBER] від 19.12.2023 (переклад з англійської мови на українську) в іноземній валюті, дата валютування 19.12.2023, [PERSON] перерахувала 11253,00 доларів США в рахунок оплати вартості автомобіля марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] . Згідно свідоцтва про списання транспортного засобу (переклад з англійської мови на українську) автомобіль марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] , повністю списаний відповідно до Кодексу Каліфорнії щодо ТЗ п.11515. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції про переказ готівки №10 від 05.03.2024 р. [PERSON] здійснено оплату за митне оформлення вказаного автомобіля. Як свідчить електронна декларація ІМ 40 ДЕ від 08.03.2024 р., ввіз автомобіля марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] було задекларовано ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] . Суду також надано лист Львівської митниці щодо сплати усіх необхідних митних платежів щодо згаданого вище транспортного засобу. Як встановлено з належним чином засвідчених копій спадкової справи №19/2024, [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті дочки [PERSON] відмовився, що підтверджується відповідною заявою №56 від 25.05.2024. Також, від прийняття спадщини після смерті доньки відмовилась [PERSON] , заява №57 від 25.05.2024, та [PERSON] , син [PERSON] , згідно заяви №55 від 25.05.2024. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження №61-40313св18) вказано, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.» У судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що цілком узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 22.09.2021 року у справі справа № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20). Таким чином, право позивача на спадщину за законом на транспортний засіб після смерті його дружини підлягає захисту в судовому порядку в межах даного позову. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Нормами статті 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Критерієм віднесення речей до рухомих визначається можливість їх вільного переміщення у просторі. Автомобіль є рухомою річчю. За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть в договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ. Правила частини четвертої статті 334 ЦК України застосовуються до нерухомих речей. (постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 26 квітня 2023 року у справі 569/20334/21 (провадження № 61-474св23). Відповідно до п. 7 Порядку № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Згідно п. 8 Порядку № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, с оформлені в установленому порядку, серед іншого, митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Аналізуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду встановлено наявність законних підстав для виникнення у [PERSON] права власності на автомобіль марки автомобіль марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] , колір срібний, двигун електричний. Нормами ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Однак, [PERSON] не змогла здійснити державну реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку з її смертю. У статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заявлених вимог у повному обсязі та наявність у позивача спадкових прав на транспортний засіб, оскільки за життя спадкодавець не встиг здійснити реєстрацію автомобіля у встановленому законом порядку, що позбавляє спадкоємця можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке не було належним чином оформлене спадкодавцем. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на автомобіль марки NISSAN, модель LEAF, 2020 року випуску, VIN: [NUMBER] , колір срібний, двигун електричний, [PERSON] позбавлений можливості оформити спадкові права у позасудовому порядку, а відтак таке право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті його дружини. Розподіл судових витрат слід провести на підставі ст. 141 та ст. 142 ЦПК України. Водночас, вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи принцип диспозитивності процесу, суд приходить до висновку, що такі слід залишити за позивачем, оскільки представником позивача заявлено відповідне клопотання.

Outcome: approved