Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до\~\~ [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~щовона [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , 24.04.2017 р. (свідоцтво про шлюб: Серія: [NUMBER] ) який вони зареєстрували у Виконавчому комітеті Горенської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Дитина зареєстрована за її місцем реєстрації, що за адресою: [ADDRESS] . Підставою подання позову про розлучення з чоловіком стало ряд причин, так починаючи останнього часу мій чоловік веде себе агресивно, постійно їй погрожує фізичною розправою, веде себе як сімейний тиран, обмежив її спілкування з подругами, чим спричиняє своїми діями психологічні розлади у нього та через постійні скандали впливає на психіку їхнього сина. Вище вказана, поведінка її чоловіка не дає їй відчувати себе в безпеці, спричиняє постійні сварки з нею. За час спільного проживання та перебування у шлюбі ними не було придбано жодного майна, яке б було предметом розгляду суду щодо його поділу. Враховуючи вище викладене, а також те, що її чоловік перебуває вкрай у агресивному стані та постійно залякує її фізичною розправою, він не погоджується на добровільне розлучення, а також погрожує фактичним виселенням її та їхнього сина з власного будинку. Таким чином, він вважає, що спільне проживання неможливе, більше того, така поведінка її чоловіка вкрай негативно впливає на психіку нашого сина, на фоні чого в нього спостерігаються очевидні психологічні зриви, а також постійна тривожність та страх перед батьком, коли він присутній у її помешканні. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить моїм інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.04.2017 р. у Виконавчому комітеті Горенської сільської ради Кнєво - Святошинського району Київської області. Стягувати з [PERSON] [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Київська область аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі твердої грошової суми від дня розгляду позову у суду і до досягнення сином повноліття. Після розірвання шлюбу прошу повернути її дошлюбне прізвище, а саме: [PERSON] , змінити прізвище її сина [PERSON] на [PERSON] . У судове засідання позивачка не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій просила суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2024 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , 24.04.2017 р. (свідоцтво про шлюб: Серія: [NUMBER] ) який вони зареєстрували у Виконавчому комітеті Горенської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24\~СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2\~ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя Відповідно до вимог\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Доказів примирення стороною відповідача надано не було. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони не підтримують сімейні стосунки, сім`я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позовну заяву в частині розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Стосовно вимоги позивача про стягнення аліментів варто зазначити наступне. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~ опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2\~ст.182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, судом враховано вимоги\~ст. 182 СК України, а також приписи\~ст. 180 СК України. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме, необхідно стягнути з відповідача на користь\~\~ [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 жовтня 2020 року. Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 1211, 20 грн і на користь держави - 1211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved