Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. В обґрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] в ст.\~Галаганівка Снігурівського району Миколаївської області. З моменту народження й станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року він був зареєстрований та проживав в ст. Галаганівка Снігурівського району Миколаївської області. У період з вересня 1991 року по вересень 1995 року виховувався в дитячому садку с-ща Садове Снігурівського району Миколаївської області, потім з вересня 1995 року по вересень 2001 року навчався в ЗОШ с. Садове Снігурівського району Миколаївської області. З вересня 2003 року по грудень навчався в ЗОШ с. Баратівка Снігурівського району Миколаївської області. З 17 липня 2015 року по 29 серпня 2018 року перебував в місцях позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі, а саме з вересня 2018 року почав проживати разом з матір"ю [PERSON] без реєстрації по [ADDRESS] , де і проживає до тепер. За отриманням паспорту громадянина України по досягненню 16 років не звертався. В лютому 2025 року він звернувся до Снігурівського районного відділу управління державної міграційної служби України у Миколаївській області з заявою про видачу йому паспорта громадянина України, але в усному порядку йому було відмовлено в оформленні паспорта у вигляді ID-карти з причини того, що не підтверджено його належність до громадянства України та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року, після чого подати заяву про встановлення належності до громадянства України. Встановлення факту постійного\~проживання на\~території України ому потрібно для вирішення питання про громадянство України та отримання паспорта громадянина України. 20 березня 2025 року до суду надійшли письмові поснення представника заінтересованої особи [PERSON] на заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України, в яких представник просить вирішити справу на розсуд суду. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Долганюк Ю.Ю. проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в ст. Галаганівка Снігурівського району Миколаївської області, Україна, про що 23 вересня 1988 року виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис № 28. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] виданого повторно 29 березня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.2). З моменту народження й станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року заявник проживав разом з матір"ю в ст. Галаганівка Снігурівського району Миколаївської області. У період з вересня 1991 року по вересень 1995 року заявник виховувався у дитячому садку с-ща Садове Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою начальника Горохівської військової адміністрації Р.\~Завадського від 15 січня 2025 року № 13/02-30/2025 (а.с. 5). У період з вересня 1995 року по вересень 2001 року заявник навчався у ЗОШ с. Садове Снігурівського району Миколаївської області. З 2003 року по грудень 2003 року навчався у ЗОШ с. Баратівка Снігурівського району Миколаївської області, навчання у школі не закінчив, що підтверджується довідкою начальника Горохівської військової адміністрації Р.\~Завадського від 15 січня 2025 року № 14/02-30/2025 (а.с. 4). Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2015 року заявника було засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. З місць позбавлення волі заявника звільнено 29 серпня 2018 року умовно-дотроково на 1 рік 7 місяців 10 днів, про що свідчить довідка про звільнення від 29 серпня 2018 року (а.с. 3). За довідкою начальника Горохівської військової адміністрації Р.\~Завадського від 14 січня 2025 року № 12/02-30/2025, заявник з 2018 року проживає за адресою [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 6). За отриманням паспорту громадянина України по досягненню 16 років заявник не звертався. У лютому 2025 року заявник звернувся до Снігурівського районного відділу управління державної міграційної служби України у Миколаївській області з заявою про видачу паспорта громадянина України, але йому було відмовлено в оформленні паспорта у вигляді ID-карти з причини того, що не підтверджено його належність до громадянства України та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року, після чого подати заяву про встановлення належності до громадянства України згідно ст.\~3 Закону України "Про громадянство". Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом. За нормою ст. 9 Закону України "Про правонаступництво України" всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п.п. "в" п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (або одним із них) або законним представником, подає один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Отже, підтвердження належності до громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання батьків заявника або його самого у неповнолітньому віці в Україні станом на 24 серпня 1991 року чи станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення. Подані заявником документи підтверджують факт його постійого проживання у неповнолітньому віці в Україні станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, оскільки як встановлено судом у період з вересня 1991 року по вересень 1995 року заявник виховувався у дитячому садку с-ща Садове Снігурівського району Миколаївської області та постійно проживав з матір"ю в ст. Галаганівка Снігурівського (до перейменування) району Миколаївської області. Мати заявника, [PERSON] документована паспортом колишнього СРСР серії [NUMBER] виданим 21 лютого 1986 року Комсомольським РВВС м.\~Херсона, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Форми 1 про видачу паспорту. Інформація про видачу паспорту громадянина України як матері, так і батькові заявника відсутня. Таким чином, суд вважає, що заявником надані достатні та належні докази, які у сукупності підтверджують факт його народження та проживання в неповнолітньому віці на території України разом з матір"ю станом на 13 листопада 1991 року. Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для підтвердження належності до громадянства України, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved