Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява від адвоката Різник Вікторії Павлівни у якій міститься прохання встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , поняд пять років з жовтня 2016 по 18 листопада 2021 року тобто по день смерті [PERSON] , включно. Аргументи сторін Свою заяву представник заявника мотивує тим, що в жовтні 2016 року заявниця [PERSON] стала проживати разом з [PERSON] , [INFO] , в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] . Оскільки [PERSON] не мала дітей і чоловіка, а через похилий вік потребувала сторонньої допомоги, вона запропонувала [PERSON] спільне проживання в належному їй житловому будинку. Тобто із жовтня 2016 року заявниця [PERSON] і [PERSON] стали проживати однією сім`єю в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , вести спільне господарство та спільний побут. Заявниця здійснювала догляд та піклування за [PERSON] , оскільки остання цього потребувала в зв`язку із похилим віком та проблемами із станом здоров`я. Вони протягом п`яти років спільного проживання були однією сім`єю, [PERSON] поважала та прислухалася до заявниці, вважала її членом сім`ї, а заявниця в свою чергу надійно піклувалася про [PERSON] , готувала їй їжу, прала та прасувала одяг, прибирала в будинку, проводила з нею вільний час. Оплату комунальних послуг заявниця проводила за рахунок спільного бюджету, який складався із пенсії [PERSON] і заробітку [PERSON] [INFO] [PERSON] померла в м.Шпола, Звенигородського району Черкаської області. Заявниця здійснила поховання [PERSON] та поминальні обіди. У подальшому за власні кошти встановила надгробний пам`ятник. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею, 2,31 га, кадастровий номер 7125788400:04:001:0488, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Товмацької сільської ради Шполянського району Черкаської області, та земельна ділянка площею, 2,9997 га, кадастровий номер 7125788400:05:001:0346, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Товмацької сільської ради Шполянського району Черкаської області. 31.01.2025 заявниця подала заяву до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Горбача В.П. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 31.01.2025 за вих. Номером 11/01-16, заявниці надано роз`яснення від приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Горбача В.П., що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Оскільки спадкоємець не надав усіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, тому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] має для заявниці юридичне значення, оскілки впливає на можливість отримання нею спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , оскільки інші спадкоємці, окрім заявниці, відсутні, тому цей факт може бути встановлений судом. У судове\~засідання заявник\~і представник\~заявника з`явилися\~та підтримали\~заявлені вимоги. Від представника заінтересованої особи - Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області надійшла заява про розгляд справи без участі. У вирішенні цієї справи покладається на розсуд суду. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського району Черкаської області від 10.02.2025 було відкрито провадження у справі. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. Судом досліджено наступні докази: Згідно копії довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного Демографічного Реєстру №84471-2019 від 29.01.2019, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.11.2021 виданого Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 74 років, у м. Шпола, Черкаської області, актовий запис № 709.(а.с.12). Згідно з довідкою №186 від 24.09.2024 виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області [PERSON] у період з жовтня 2016 року по день смерті, [INFO] постійно проживала в одному домоволодінні з [PERSON] , 1947 року народження за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. [PERSON] доглянула її до смерті, провела похорони та всі ритуальні обряди. (а.с.13). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №205353305 від 26.03.2020 виданого приватним нотаріусом Курінним А.В., Звенигородського районного нотаріального округу, Черкаської області, [PERSON] , є приватним власником земельної ділянки, площею 2,31га, кадастровий номер 7125788400:04:001:0488, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Адреса : Черкаська область, Шполянський район, с/рада Товмацька. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2061679171257, номер запису про право власності: 36086681, підстава виникнення : свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 379, видавник: А.В. Курінний, приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області (а.с.16). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №218032638 від 28.07.2020 виданого державним реєстратором виконавчого комітету Лип`янської сільської ради Шполянського району, Черкаської області Чепур Т.О., [PERSON] , є приватним власником земельної ділянки, площею 2,9997га, кадастровий номер 7125788400:05:001:0346. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2130083571257, номер запису про право власності: 37506665, підстава для державної реєстрації : рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 28-4/VII, виданий 04.06.2020, видавник: Товмацька сільська рада. (а.с.17). Відповідно до Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79904830 від 31.01.2025 виданого приватним нотаріусом Горбачем В.П., за параметрами запиту: [PERSON] , дата смерті [INFO] , у спадковому реєстрі інформація відсутня. (а.с. 18). У листі вих. №11/01-16 від 31.01.2025, виданого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Горбачем В.П., який адресований [PERSON] , зазначено, серед іншого, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Оскільки спадкоємець не надав всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. (а.с.19). Відповідно до копії ордера серія СА № 1111948 від 04.02.2025, адвокат Різник Вікторія Павлівна на підставі договору про надання правничої допомоги №261 від 23.01.2025 представляє інтереси [PERSON] у Шполянському районному суду Черкаської області. (а.с. 24). На світлинах зображені надгробний пам`ятник на якому у верхній, центральній частині зображено фотопортрет померлої особи, а під ним міститься надпис « [PERSON] , [INFO] ». (а.с.29-32). Відповідно до товарного чеку від 03.05.2023, виданого фізичною особою [PERSON] було відпущено [PERSON] комплект пам`ятника в кількості 1 штука вартістю 22\~000,00 грн та просадочна плита в кількості 1 штука, вартістю 4000,00 грн. (а.с. 28).. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.3008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно із\~ч.\~3,4\~ст.\~294\~ЦПК України,\~справи окремого\~провадження розглядаються\~судом з\~додержанням загальних\~правил,\~встановлених цим\~Кодексом,\~за винятком\~положень щодо\~змагальності та\~меж судового\~розгляду.\~Інші особливості\~розгляду цих\~справ встановлені\~цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст.\~315\~ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ураховуючи зміст пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.\~ У постанові Верховного Суду від 07жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 (провадження № 61-697св20 зазначено, що порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав звернувся до суду. Після встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, питання про оформлення права на спадкове майно може бути вирішене в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду у справі № 755/17019/21 від 14.09.2022, справі № 205/11460/21 від 08.03.2023. Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Цивільне законодавство не містить норм, які зобов`язують позивача у спадкових справах разом із позовною вимогою про встановлення факту, пред`являти ще й вимогу про визнання права власності на спадкове майно. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № \~165/2486/19 від 26.01.2022 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м.Шпола, Звенигородського району Черкаської області, у віці 74 років, про що 23.11.2021 року складено відповідний актовий запис № 709. (а.с.12) Після смерті [PERSON] відсутня інформація в Спадковому реєстрі про заведення спадкової справи, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). (а.с.18). [PERSON] , відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному Державному Демографічному Реєстрі, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10). Cвідок [PERSON] у судовому засіданні надала покази про те, що [PERSON] була її сусідкою, проживала одиноко. Переїхала здалеку, чоловік помер і вона залишилася сама. Про наявність рідних та близьких осіб [PERSON] , свідку нічого невідомо. Сім`я [PERSON] допомагали [PERSON] на постійній основі. Зокрема привозили дрова та їжу. Останні 5-6 років [PERSON] почала хворіти. То заявниця ночувала у [PERSON] здійснювала догляд, вдень допомагали доглядати діти заявниці. [PERSON] забезпечували всім необхідним. Коли [PERSON] хворіла, то завозили до лікарні. Після смерті похоронили та встановили пам`ятник. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала покази про те, що заявниця проживала разом із [PERSON] років 5 чи 6. Забезпечували дровами, допомагали, возили до лікарні, доглядали. У [PERSON] не було ні дітей, ні онуків, чоловік помер, вона проживала сама. Заявниця проживала разом із [PERSON] за місцем проживання останньої по [ADDRESS] . Заявниця здійснювала утримання [PERSON] . Після смерті, здійснила поховання, та встановила пам`ятник. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала покази про те, що [PERSON] проживала із [PERSON] в одній хаті. Заявниця забезпечувала [PERSON] всім необхідним, дровами харчами. Проживали вони разом років 5-6, вели спільне господарство. Приватний нотаріус Звенигородського районного округу Черкаської області Горбач В.П. листом від 31.01.2025 вих. №11/01-16 роз`яснив, що Спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня. Оскільки спадкоємець не надав всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. (а.с.19). Оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді відповіді на заяву, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у видачі свідоцтва. Така позиція висловлена Верховним Судом у справі № 201/1883/21 від 07.02.2024 Встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідне для можливості оформити спадщину. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , тобто часом відкриття спадщини є саме це число. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. До нотаріуса заявниця звернулася із відповідною заявою 31.01.2025. Відповідно до п. 3.19, 3.20 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»визначено, що місце перебування особи житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до п.5 ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування). Відсутність реєстрації спадкодавця, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268\~ЦК\~України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду справа №633/344/16-ц, від 28.02.2018. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №317/2329/15-ц від 21.02.2018. Положення частини третьої статті 1268\~ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 569/15147/17, від 12.01.2022 року у справі № 446/53/16-ц). Згідно ч.ч.5,6\~ст.\~13\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів»,\~висновки щодо\~застосування норм\~права,\~викладені у\~постановах Верховного\~Суду,\~є обов`язковими\~для всіх\~суб`єктів владних\~повноважень,\~які застосовують\~у своїй\~діяльності нормативно-правовий\~акт,\~що містить\~відповідну норму\~права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно ч.4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем необхідне заявниці для подальшого оформлення за нею спадщини після смерті спадкодавця, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Тобто, метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. На момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності належали дві земельні ділянки, площею 2,31га, кадастровий номер 7125788400:04:001:0488, та площею 2,9997га, кадастровий номер 7125788400:05:001:0346. (а.с.16-17). Відповідно до\~ч.1-3\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд критично оцінює докази такі як: лист №32.4.-04.05 від 24.09.2024 наданого Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області «Про інформування» та копію свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 30.03.2011 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області. (а.с.14-15), оскільки вони не підтверджують факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] , а стосуються факту оформлення шлюбних відносин, та факту повідомлення про смерть [PERSON] . Також суд критично оцінює довідку від 24.09.2024 №186 видану старостою [PERSON] , виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, оскільки в ній відсутнє посилання на джерело звідки взята інформація вказана в довідці. Суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] та спадкодавець [PERSON] були сусідами. Заявниця разом зі своєю сім`єю за життя [PERSON] допомагала останній в лікуванні, по господарству та вирішенні інших побутових питань. Після смерті [PERSON] поховала її та встановила пам`ятник. У той же час заявницею не надано достовірних та достатніх доказів того, що вона постійно мешкала з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , починаючи з жовтня 2016 року по [INFO] - день смерті [PERSON] , тобто факт налагоджених відносин із взаємними права та обов`язками, спільним веденням господарства, побутом та наявністю спільного бюджету. Щодо показів свідків, суд зазначає, що вони носять у цілому загальний характер. Слід ураховувати що внутрішнє сприйняття та розуміння свідком поняття спільного проживання та ведення господарства і законодавчо закріпленого визначення сім`ї при необхідності встановлення факту сімейних відносин об`єктивно є різними. Так, свідки стверджують, що заявниця [PERSON] ночувала у [PERSON] . Родина заявниці допомагала дровами та харчами [PERSON] . В той же час свідки не вказують, які взаємні права та обов`язки мали заявниця та [PERSON] . Крім того, [PERSON] мала власну родину, в якій були як дорослі діти, такі неповнолітній син, з якими вона також вела спільне господарство. Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів представника заявниці, позицію заінтересованої особи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд уважає, що у задоволенні заяви потрібно відмовити. Згідно з ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі,

Outcome: dismissed