Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з посиланням на те, що 5 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8602909, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 7000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання виконало в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 28711,80 грн., з яких 5500 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 21881,8 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1330 грн. прострочена заборгованість за комісією. 26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ, у відповідності до умов якого, право вимоги за кредитним договором № 8602909 від 05.08.2023 перейшло ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Вказану заборгованість відповідач не сплатила. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 28711,80 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 4 березня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 39). Відповідачу надано строк на подання відзиву. Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 48). Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 44, 47), про причини неявки суд не повідомила, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд,\~розглянувши матеріали\~справи,\~дослідивши подані\~письмові докази,\~вважає,\~що позовні\~вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено,\~що 5\~серпня 2023 року\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ [PERSON] укладено\~договір про\~споживчий кредит\~№ 8602909\~(а.с.\~8-15), який підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 10 Кредитного договору, адреси та реквізити сторін. Пунктом 6 кредитного договору встановлено порядок укладення договору, відповідно до якого кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальнику шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор(отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів), договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.1- 1.4 даного Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором надати позичальнику грошові кошти в розмірі 7000 грн.. кредит надається загальним строком на 120 днів з 05.08.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дня видачі кредиту та завершується 04.09.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 03.12.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 04.09.2023 (день завершення пільгового кредиту) але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 03.12.2023 (останнього дня строку кредитування). Пунктом 1.5 Договору визначені загальні витрати позичальника, які за пільговий період складають 5530 грн. в грошовому виразі та 119128,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 24430,00% в грошовому виразі та 9536,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 12530 грн.. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 31430 грн.. Комісія за надання кредиту: 1330 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 4200 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 договору) Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] (п. 2.1 договору). Позичальник має право неодноразово продовжувати або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил. Для продовження /поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені цим п. 2.3 договору та розділом 6 правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Пунктами 3.3.2. - 3.3.3. договору встановлений обов`язок позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. У разі порушення строків повернення кредиту на вимогу кредитодавця сплатити пеню та/або проценти передбачені розділом 4 цього договору. Згідно із анкетою-заявою на кредит № 8602909 від 5 серпня 2023 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 7000,00 грн., з датою повернення 4 вересня 2023 року, сума до повернення 12530 грн., комісія за надання кредиту 13300 грн. за ставкою 19,00% від суми договору, проценти за користування кредитом 4200,00 грн., нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 16 зв.-17). Відповідно до копії платіжного доручення 106934767 від 05.08.2023 (а.с. 17 зв.) позивачем 05.08.2023 перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 грн., призначення платежу: кошти згідно договору 86029909. Докази того, що банківська картка з вищезазначеним номером належить відповідачу, останньою не спростовані. Згідно з наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення за вказаним договором (а.с. 18-19) заборгованість відповідача станом на 11.02.2025 за вказаним кредитним договором становить 28711,80 грн., з яких: 5500 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1330 грн. - прострочена заборгованість за комісіями; 21881,80 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до вказаної відомості відповідач здійснила часткову оплату на рахунок позивача, а саме: 05.09.2023 - 1400 грн., 10.09.2023 1400 грн., 17.10.2023 700 грн., 10.12.2023 1004 грн., а всього 4504 грн., з яких, 1500 грн. тіло кредиту, 1854 грн. проценти за користування кредитом та 1150 грн. - комісія за пролонгацію, що також підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами (а.с. 18-19). Суд враховує, що такий розрахунок не спростовано відповідачем, та нею не надано суду свій контррозрахунок на суму боргу. До позовної заяви позивачем також додано копію паспорта споживчого кредиту (а. с. 14), який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною першою ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, який не спростовано відповідачем, що вищевказаний кредитний договір від 05.08.2023 підписано відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора L98982, який згідно довідки від 14.10.2024 виданої ТОВ «МІЛОАН» (а. с. 16) належить відповідачу, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами кредитного договору. Так, у вищевказаній анкеті-заяві від 05.08.2023 (яка містить детальну інформацію щодо процесу оформлення та розгляду заяви почасово) (а. с. 16 зв.-17) та у п. 10. вищевказаного договору про споживчий кредит від 05.08.2023 вказано, зокрема: Позичальник ПІБ: [PERSON] ; ідентифікаційний код, паспортні дані, адреса реєстрації, номер телефону, електронна пошта; в анкеті заяві, крім того, вказано дату народження останньої Крім того, у вищевказаному платіжному дорученні № 106934767 від 05.08.2023, яким ТОВ «Мілоан» перераховано отримувачу [PERSON] 7000 грн., також вказано РНОКПП останньої (а.с. 17 зв.). Доказів на спростування відповідності анкетних даних [PERSON] зазначених в анкеті-заяві та договорі матеріали справи не містять. Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (який надається відповідно до п. 6.2 ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон номера позичальника, та без відправлення електронного повідомлення (акцепту) Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер [NUMBER] . Доказів про те, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані ТОВ «Мілоан» для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем [PERSON] до суду не надано. Доказів звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідачем не надано, остання не зверталася, як і не оскаржувала правомірність (дійсність) укладеного договору. У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5. 26.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ (а.с. 20-24), відповідно до якого на умовах встановлених цим договором, кредитор ТОВ «Мілоан» передає\~(відступає)\~новому кредитору\~за плату,\~а новий\~кредитор приймає\~належні кредиторові\~права грошової\~вимоги (права\~вимоги)\~до боржників\~за кредитними\~договорами вказаними\~в реєстрі\~боржників,\~укладеними між\~кредитором і\~боржниками (портфель\~заборгованості). Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, кредитор надає новому кредитору документацію в порядку, визначеному цим договором (п. 6.2.2 договору). Відповідно до п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до п. 8.3.2 договору. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників (п. 6.2.4.) З копії платіжної інструкції №1401 від 26.04.2024 (а.с. 26 зв.) вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ціну згідно договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26.04.2024 у розмірі 2221461,83 грн.. Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 26.04.2024 до договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26.04.2024 (а.с. 25), ТОВ «Мілоан» передав, а новий кредитор ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кредитора від 26 квітня 2024 року, складений за формою згідно із додатком №1 до договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26.04.2024 (а.с. 27), у вказаному реєстрі [PERSON] під порядковим номером 3446 значиться як боржник за Договором № 8602909, сума заборгованості за яким 28711,80 грн., з яких: 5500 грн. - залишок по тілу кредиту; 21881,80 грн. - залишок по відсотках; 1330 грн. - залишок по комісії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначає, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором платежів. Згідно з наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення за вказаним договором (а.с. 18-19) заборгованість відповідача станом на 11.02.2025 за вказаним кредитним договором становить 28711,80 грн., з яких: 5500 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1330 грн. - прострочена заборгованість за комісіями; 21881,80 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Згідно ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи оцінку наданим позивачем доказам, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит № 8602909, укладеного 05.08.2023 з ТОВ\~«Мілоан», є обґрунтованими та такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконувала умови договору та має заборгованість, тому повинна відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] слід задовольнити, стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 8602909, укладеного 05.08.2023 з ТОВ\~«Мілоан» в розмірі 28711,80 грн., з яких: 5500 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1330 грн. - прострочена заборгованість за комісіями; 21881,80 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved