Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача. 1. 26.11.2024 року [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на утримання дружини в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. 2. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони є подружжям. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , малолітню, [INFO] . З травня 2024 року, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, шлюбні відносини між подружжям були припинені. Сторони проживають окремо. У зв`язку із доглядом дитини позивачка не має можливості працевлаштуватися та не має доходу на своє утримання та на утримання доньки. Відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню спільної дитини, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а також щодо позивачки, як непрацездатної дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 3. 07.04.2025 року від відповідача надійшов відзив на позов, яким просив у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що шлюбні відносини між сторонами не розірвані. Зазначив, що донька проживає разом з ним та знаходиться на його утримані. (а.с. 45) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, але представником надано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 34) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 року, цивільну справу № 496/7548/24, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 18) 6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05.12.2024 року позовну заяву залишено без руху та визначено позивачці строк для усунення недоліків. (а.с. 23) 7. 09.12.2024 року на адресу суду від представника позивачки надійшла заява про усунення недоліків. (а.с. 25-26) 8. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.12.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою суду було визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 28-29) 10. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 11. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що 07.06.2022 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON] ) Очаківським відділом державної реєстрації актів цивільного у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстровано шлюб, актовий запис № 69, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (зворотній а.с. 12) 13. В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.08.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1725. (а.с. 13) 14. Відповідно до копії довідки від 13.07.2023 року № 5116-7001835118 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту та охорони здоров`я Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області, фактичне місце проживання [PERSON] [ADDRESS] . (зворотній а.с. 13) 15. Відповідно до копії довідки від 31.08.2023 року № 5116-7001875723 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту та охорони здоров`я Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області, фактичне місце проживання [PERSON] [ADDRESS] . (а.с. 14) 16. Відповідно до копії довідки (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) № [NUMBER] , виданої 20.03.2025 року Нерубайською сільською радою Одеського району Одеської області за адресою: [ADDRESS] , проживають та зареєстровані 4 особи: [PERSON] , 1998 року народження, [PERSON] , 1997 року народження, яка проживає в якості ВПО з 13.07.2023 року, [PERSON] , 2015 року народження, який проживає в якості ВПО з 13.07.2023 року, [PERSON] , 2023 року народження, яка проживає в якості ВПО з 13.07.2023 року. (а.с. 51) 17. З копії Акту обстеження умов проживання, складеного 20.03.2025 року Службою у справах дітей Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області, за адресою: [ADDRESS] , проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син дружини [PERSON] , [INFO] . (а.с. 52) 18. Згідно копії Договору оренди квартири від 01.10.2023 року, орендарем квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Строк дії договору з 01.10.2023 року по 01.10.2024 року. (а.с. 53) V. Оцінка Суду. 19. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). 20. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 21. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 22. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 23. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 24. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 25. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 26. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 27. За змістом ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 28. Відповідно до ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 29. Відповідно до ст.\~182\~СК України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 30. За змістом ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. 31. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 32. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 33. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 34. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 35. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. 36. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 26.11.2024 року. 37. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 38. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, слід зазначити наступне. 39. Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України. 40. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. 41. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27.05.2020 року у справі № 712/4702/19). 42. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. 43. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. 44. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. 45. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 46. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. 47. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 48. Cпільна дитина позивачки та відповідача [PERSON] , малолітня, [INFO] , не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. 49. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. 50. Крім того, відповідач не надав доказів, що рівень його доходу не дає змоги сплачувати аліменти на утримання дружини. 51. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. 52. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини в повному обсязі та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. 53. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. 54. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. 55. Отже, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 56. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 57. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 58. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18. 59. Враховуючи, що представник позивача надав копію Договору про надання правничої допомоги № 19102408/10 від 21.10.2024 року (а.с. 8-9), копію Договору № 19102408 від 19.10.2024 року (а.с. 16), копію Акту приймання-передачі наданих послуг № 19102408 до Договору про надання юридичних послуг/правової допомоги № 19102408 (а.с. 17), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 13000,00 гривень. 60. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 61. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 62. Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку у загальному розмірі 2422,40 гривні (по 1211,20 гривень за кожну позовну вимогу) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved