Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: ухвалити рішення про усиновлення ним малолітньої [PERSON] , [INFO] ; визнати його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] ; виключити з актового запису № 894 про народження [PERSON] , зробленого 28.03.2014, внесені Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, відомості про біологічного батька - « [PERSON] »; внести зміни до актового запису № 894, виданого 28.03.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, де в графі «прізвище» записати « [PERSON] », ім`я дитини залишити без змін, в графі «по батькові» записати « [PERSON] », дату та місце народження залишити без змін, в графі «батько» записати « [PERSON] », «громадянин України»; у зв`язку з внесенням змін до актового запису, анулювати свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження, відповідно до рішення суду. Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що 17.01.2024 між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] [PERSON] народила дитину - доньку [PERSON] . Відомості про батька доньки [PERSON] записані відповідно до ст. 135 СК України. Малолітня [PERSON] зареєстрована за місцем реєстрації матері, а саме: [ADDRESS] . У 2016 році у нього з [PERSON] почалися відносини як між чоловіком та жінкою. На той момент вони періодично проживали за його місцем мешкання та за місцем мешкання [PERSON] , тобто намагалися створити сім`ю та спільне господарство на дві квартири. Він одразу взяв на себе обов`язки батька по відношенню до доньки [PERSON] , [PERSON] , та розділяв із [PERSON] всі турботи по догляду за дитиною та її вихованням, а також допомагав матеріально та забезпечував всім необхідним. «Моя донька [PERSON] », він саме так почав вважати одразу, дуже швидко почала його називати татом та проявляти прихильність як до рідного батька. Сімейні стосунки в їх родині сповнені любові, взаємоповаги один до одного, а також його турботи до всіх дітей та до [PERSON] . У їх шлюбі з [PERSON] народилися спільні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На початку 2022 року вони всією родиною переїхали на орендовану квартиру, більшою за площею так, як у них народилася вже друга донька у 2019 році і всім місця вже було замало. В квартирі, де проживає родина, створені всі умови для гармонійного розвитку дітей та кожного окремо, для повноцінного виховання і проживання. Він піклується про [PERSON] як про рідну доньку, відчуваючи спорідненість з дитиною та має бажання усиновити її та дати їй своє прізвище. Він працює в іноземній компанії, рід діяльності якої торгівля на біржах та інвестиції, має щомісячний дохід у розмірі 60 000 - 80 000 тисяч гривень, що повністю та в достатній мірі забезпечує матеріальні потреби родини, а також здає в оренду квартиру, що також приносить матеріальний дохід в сім`ю. За станом здоров`я він не має жодних протипоказань щодо усиновлення дитини, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався, не погашеної та не знятої судимості не має. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2024 відкрито провадження у цій справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку окремого провадження, у закритому судовому засіданні, судом у складі одного судді і двох присяжних. У судовому засіданні заявник, [PERSON] , підтримав доводи заяви та просив її задовольнити, з підстав викладених у ній. Додатково пояснив, що вже дев`ять років проживає із дружиною [PERSON] , дбає про [PERSON] , доньку дружини, з двох років, ставиться до неї як до рідної доньки. З дружиною домовились, що коли [PERSON] підросте, буде розуміти та бажати, щоб він її удочерив, вони з нею про це і по говорять, що і відбулося в жовтні 2024 року. [PERSON] дуже цього чекає. Він здатний забезпечувати родину усім необхідним, його дохід складає від 2 000 до 3 000 доларів США на місяць. Наразі з родиною вони проживають в орендованій 3-х кімнатній квартирі, він має у власності 1-кімнатну квартиру, яку вони планують продати та придбати власне житло. Заінтересована особа, [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила суд їх задовольнити. Пояснила суду, що біологічний батько не спілкувався з її донькою [PERSON] за 11 років жодного разу. Коли [PERSON] було 2 роки, вона почала проживати з [PERSON] як чоловік та дружина та він повністю взяв на себе опіку за її донькою, у них склалися чудові стосунки. Коли [PERSON] підросла, почала ставити питання чому у неї інше прізвище та по батькові, тоді вона розповіла, що [PERSON] не її біологічний батько, але завжди виховував її як рідну, та ніколи не відокремлював з іншими, вже спільними доньками. Вони спільно прийняли рішення про усиновлення та [PERSON] дуже цього чекає, бажає змінити прізвище та по батькові. В їх сім`ї панує злагода, мир та спокій. У судовому засіданні малолітня [PERSON] зазначила, що дуже чекає рішення суду, хоче зміни прізвище та по батькові, щоб було як у сестричок. [PERSON] сприймає як батько і він відноситься до неї як до доньки, в усьому допомагає, дає кишенькові гроші, не сварить. Заінтересованою особою, Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі відповідно до фактичних обставин справи та прийняття рішення в найкращих інтересах дитини. Вислухавши пояснення учасників справи, думку малолітньої дитини, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить наступного. Малолітня [PERSON] , народилась [INFO] у м. Києві, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 28.03.2014. Відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] , №894 від 28.03.2014, записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. 17.01.2024 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення її доньки [PERSON] , [INFO] її чоловіком [PERSON] . Малолітня [PERSON] , 17.03.2014 надала згоду на її усиновлення чоловіком її матері [PERSON] . Згідно висновку про стан здоров`я заявника № 1055/24 від 04.11.2024, [PERSON] , [INFO] - здоровий та може бути усиновлювачем. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 02.11.2024 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. Також, [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявник зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , його дружина та малолітня [PERSON] - квартирі [ADDRESS] , однак родина проживає в орендованій трикімнатній квартирі [ADDRESS] , де згідно із Актом обстеження умов проживання від 08.11.2024, складеного заступником начальника відділу сімейних форм виховання Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] , умови проживання: хороші, відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в квартирі чисто та охайно, є місце для відпочинку та розвитку дітей, наявні меблі та техніка для комфортного проживання. Стосунки в сім`ї доброзичливі. Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 103-9862 від 19.11.2024 про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] та відповідність її інтересам дитини, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] громадянином [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. За змістом ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Статтями 310, 311 ЦПК України передбачено, що заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини. До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом. До заяви про усиновлення дитини особами без громадянства, що постійно проживають за межами України, або іноземцями, крім документів, зазначених у частині другій цієї статті, додаються дозвіл уповноваженого органу виконавчої влади, висновок компетентного органу відповідної держави про умови їх життя і можливість бути усиновлювачами, дозвіл компетентного органу відповідної держави на в`їзд усиновленої дитини та її постійне проживання на території цієї держави, зобов`язання усиновлювача, оформлене в нотаріальному порядку, про надання представникам дипломатичної установи України за кордоном інформації про усиновлену дитину та можливості спілкування з дитиною. До заяви громадян України про усиновлення дитини, яка є громадянином іншої держави, крім документів, зазначених у частині другій цієї статті, додаються згода законного представника дитини та згода компетентного органу держави, громадянином якої є дитина. Документи усиновлювачів, які є громадянами інших держав, мають бути у встановленому законодавством порядку легалізовані, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Такі документи повинні бути перекладені українською мовою, а переклад має бути засвідчений нотаріально. Заява про усиновлення повнолітньої особи повинна містити відомості, зазначені у частині першій цієї статті, а також дані про відсутність матері, батька або позбавлення піклування. До заяви мають бути додані документи, зазначені у пункті 1 частини другої цієї статті, а також згода особи на усиновлення. Згідно ст.ст. 313, 314 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов`язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. За результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. За змістом ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст. 207, 208 СК України). Статтею 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні (ст. 210 СК України). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується (ст. 211 СК України). Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони, зокрема, позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. На усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров`я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу (ст.ст. 218, 219, 222 СК України). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Дитина, яка усиновлена, зберігає права на пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, які вона мала до усиновлення (ст.ст. 223, 224, 225, 234 СК України). Аналізуючи наявні у справі докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви щодо усиновлення малолітньої дитини, оскільки в матеріалах справи наявні всі передбачені чинним законодавством України документи, що дозволяють заявнику усиновити малолітню [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Києва. Під час судового розгляду судом встановлено, що заявник бажає усиновити малолітню [PERSON] , за своїм станом здоров`я та рівнем матеріального забезпечення може та бажає виховувати дитину, піклуватися про неї, здатен забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дитини. Малолітня [PERSON] бажає бути усиновленою [PERSON] та заінтересована особа, [PERSON] повністю підтримує вимоги щодо усиновлення. У судовому засіданні не встановлено будь-яких підстав, передбачених чинним законодавством України, відповідно до яких усиновлення не може бути проведене. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що усиновлення здійснюється виключно в інтересах заявника та малолітньої дитини, відтак вважає за доцільне заяву задовольнити, оскільки усиновлення, що проводиться в інтересах дитини, спрямоване на забезпечення стабільних і гармонійних умов життя усиновлюваної дитини. При цьому, в іншій частині позовних вимог, а саме про анулювання свідоцтва про народження дитини та видачу нового, слід відмовити, оскільки за вимог ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Таким чином, суд не управі анулювати чи видавати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням змін, зумовлених усиновленням, оскільки такі повноваження покладені на орган державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі викладеного,

Outcome: partial