Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

До провадження Збаразького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Іщук К.В., до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона разом із відповідачем познайомилися в березні 2018 року і в подальшому, відчуваючи почуття любові один до одного, почали зустрічатися та проводити разом час. [INFO] у них народився син [PERSON] . Оскільки син народився під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, тому відомості про батька було внесено до актового запису про його народження у відповідності до ч.1 ст.135 СК України зі слів позивачки. В даний час відповідач в добровільному порядку відмовляється спілкуватися із сином та надавати йому матеріальну допомогу, тому вона змушена звернутися до суду із позовною заявою про визнання його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та вирішено розгляд даної цивільної справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, а справу провадженням зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2024 року поновлено провадження у справі. 08 квітня 2024 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки подані докази є недостатніми для встановлення факту батьківства. Відповідач посилається на правові норми Сімейного кодексу України, зокрема статті 130 та 135, а також на правові позиції Верховного Суду та практику ЄСПЛ, згідно з якими встановлення факту батьківства можливе лише у чітко визначених випадках, зокрема за відсутності запису про батька або у разі його смерті. Крім того вказує, що єдиним достовірним методом встановлення батьківства є ДНК-тест, якому надається перевага перед іншими доказами. Відповідач вважає, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували його батьківство стосовно [PERSON] , у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Іщук К.В. не з`явилися, однак на адресу суду надійшла заява від останнього, в якій він просить розглядати дану справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кноль П.М. в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від останнього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у відсутності сторони відповідача, заперечив щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 18300 грн., у зв`язку з недоведеність обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, та просив при розподілі судових витрат стягнути з відповідача на користь позивача 8000 грн. витрат на правничу допомогу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без участі представника третьої особи. Дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м.Збараж Збаразького району Тернопільської області, про що 01 липня 2019 року було у Збаразькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено актовий запис за №67. Матір`ю дитини записано [PERSON] , батьком дитини записано [PERSON] . При цьому, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Дані обставини знайшли своє підтвердження витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей по батькові відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00042050341 від 28.10.2023р. (а.с.10), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). До матеріалів справи стороною позивача долучено відеозапис, на якому зафіксовано, як відповідач проводить час із дитиною [PERSON] , грається з ним та спілкується у доброзичливій формі. Відеозапис було здійснено позивачем на власний мобільний телефон. Хоча відеозапис не містить інформації про дату та час зйомки, сторона відповідача не заперечувала проти його доручення до справи та не ставила під сумнів його достовірність. Суд вважає цей доказ допустимим та таким, що підтверджує обставини, на які посилається сторона позивача. Відповідно до висновку експерта сектору біологічних досліджень та обліку Тернопільського НДЕКЦ МВС №СЕ-19/120-24/8685-БД від 24.09.2024 року за результатами проведеної в справі судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] . Ймовірність походження ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99.9999999981814% (а.с.70-76) Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Спірні правовідносини стосуються визначення походження дитини від батька за заявою матері, яка не перебуває у шлюбі, та за відсутності спільної заяви батьків при реєстрації народження дитини. Питання про визначення походження дитини, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою врегульовано положеннями ст. ст. 125, 126, 135 СК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України). Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. В постанові від 16.05.2018 року в справі №91/6441/14-ц Верховний Суд вказав, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved