Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області за підсудністю з Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 38088 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 17.05.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики №75538251, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 15000 грн. строком на 10 днів зі сплатою процентів в розмірі 1,99 в день з можливістю пролонгації чи автопролонгації строку користування позикою. Вказує,\~що на\~виконання умов\~договору позики\~кошти були\~перераховані [PERSON] \~на його\~банківський рахунок,\~а відповідач\~належним чином\~не виконав\~свої зобов`язання\~та заборгованість\~не повернув, внаслідок чого заборгованість за договором позики складає 38088,50 грн., в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 15000 грн., заборгованість за відсотками 23088 грн. Зазначає, що 21.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" було укладено договір факторингу №2112, за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги у тому числі за договором позики №75538251 від 17.05.2021. 31.03.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" уклали договір факторингу №3103203-ФМ, за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги у тому числі за договором позики №75538251 від 17.05.2021. Вказуючи на те, що ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги за даний договором позики, просить стягнути з [PERSON] на свою користь 38088 грн. заборгованості за договором позики. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 11.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце, розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України, зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань. Судом встановлено, що 17.05.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики №75538251. Відповідно до пункту 2.1 договору, сума позики становить 15000 грн. Пунктом 2.2 договору визначено, що позика надається строком на 10 днів. Згідно п.2.3 договору, процентна ставка (базова)/день становить 1,99 %. Статтею 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що договір позики №75538251 від 17.05.2021 є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Даний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачем не подано. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої обов`язки за договором позики виконало, перерахувавши [PERSON] на картку № [NUMBER] 15000 грн. коштів, що підтверджується платіжною інструкцією 47асаа4f-97db-47e1-9719-75c339a80ab та листом АТ "ПриватБанк". В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що відповідач умови договору щодо повернення позики порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті процентів за користування коштами та основного тіла кредиту. З розрахунку заборгованості за договором позики №75538251 від 17.05.2021 та виписки за договором за період 17.05.2021-20.05.2021, встановлено, що 17.05.2021 [PERSON] надано позику в сумі 15000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за вказаним договором позики становить 38088 грн., в тому числі заборгованість за тілом позики - 15000 грн., заборгованість за відсотками 23088 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем позики у ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики. Оскільки умовами договору визначено, що за користування позикою позичальник сплачує 1,99% в день і оскільки борг по процентах станом на 24.02.2025 складає 23088 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При цьому, суд виходить і з того, що позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 15000 грн. строком на 10 днів зі сплатою процентів в розмірі 1,99 в день та правилами надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (пункти 6.8, 6.9) передбачена можливість пролонгації чи автопролонгації строку користування позикою щ правом товариства нараховувати проценти за користування позикою у порядку, визначеному цими правилами та договором позики. Відповідно до положень\~ст.512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно\~ст.1077 ЦК України,\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В судовому засіданні встановлено, що пунктом 6.7 правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передбачено право зазначеного товариства переуступити своє право вимоги третім особам без згоди на це позичальника, у разі виникнення понадстрокового користування позикою. 21.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" було укладено договір факторингу №2112, за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги у тому числі за договором позики №75538251 від 17.05.2021. 31.03.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" уклали договір факторингу №3103203-ФМ, за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги у тому числі за договором позики №75538251 від 17.05.2021. Таким чином, у відповідності до\~ст.512 ЦК України,\~ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню, зокрема, до боржника [PERSON] . Оскільки відповідач\~не виконав\~належним чином\~взяті на\~себе зобов`язання\~за договором\~позики,\~суму отриманих\~грошових коштів\~не повернув,\~суд вважає\~за необхідне\~позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №75538251 від 17.05.2021в розмірі\~38088 грн.,\~що включає\~в себе\~заборгованість по\~тілу кредиту\~та заборгованість\~по відсоткам. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до наданих доказів вбачається, що 01.11.2024 між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю.О. було укладено договір про надання правничої допомоги та адвокат взяла на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правничу допомогу. Згідно витягу з акту №6-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, вартість послуг адвоката, що включає в себе вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів для формування позовної заяви, підготовка/складання позовної заяви, становить 3500 грн. При вирішенні заявлених вимог позивача в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі про стягнення заборгованості за договором позики суд також приймає до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 (справа №905/1795/18) та від 08.04.2020 (справа №922/2685/19), відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved