Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 8\~000 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позову і досягнення дитиною повноліття, зі щорічною індексацією відповідно до закону. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу із відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб із відповідачем розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15.10.2024. Позивачка вказує, що син проживає разом з нею, перебуває на її повному вихованні та утриманні. Зокрема на даний час син навчається в БГ НРЦ «Святого Миколая» з 25 вересня 2023 року, для організації навчальної діяльності з сином проводилась робота за індивідуально-скорегованим планом відповідно до можливостей дитини та програмою навчального матеріалу, та для нього було рекомендовано навчання за програмою для дітей з інтелектуальними порушеннями. Через особливості своєї поведінки потребує постійної опіки, догляду та супроводу дорослого. Педагогами та практичним психологом систематично проводяться корекційно-розвиткові заняття з дитиною. Поруч з цим вихованням дитини займається лише вона, відповідач як батько дитини, участі у житті сина не бере та його успіхами за останніх півтора роки зовсім не цікавився. Враховуючи необхідність забезпечення особливих потреб дитини, постійного догляду та виховання, вважає, що розмір аліментів у сумі 8\~000,00 грн відповідає реальним витратам на утримання дитини, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 04 лютого 2025 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. Разом із позовною заявою [PERSON] , у день подання позову до суду, надійшла також письмова заява, адресована від імені відповідача [PERSON] , в якій останній заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Поруч з цим, ознайомившись із змістом наявної у матеріалах справи заяви відповідача від 16.12.2024 про визнання позову, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що така не може бути прийнята судом при розгляді справи по суті виходячи з такого. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормами чинного ЦПК України чітко передбачено порядок та строки подання учасниками заяв по суті справи. Частина 1 статті 206 ЦПК України визначає, що відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Разом з тим, заява про визнання позову подана до суду від імені [PERSON] 16.12.2024, тобто ще задовго до вирішення судом питання прийняття позовної заяви до розгляду та вирішення питання відкриття провадження у справі, відтак в суду при розгляді справи по суті відсутні законні підстави для взяття до уваги поданих учасниками справи процесуальних документів до відкриття провадження у справі. В свою чергу, з огляду на вжиття судом заходів для належного повідомлення відповідача про перебування на розгляді суду вказаної справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою місця проживання відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією, які повернуто на адресу суду неврученими відповідачу із відсіткою АТ "Укрпошта" причини повернення судової кореспонденції - за закінченням терміну зберігання, та ухвалою суду від 04.02.2025 про відкриття провадження відповідачу роз`яснено право у п`ятнадцятиденний строк подання відзиву на позовну заяву з дня вручення ухвали про відкритя провадження у справі, відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, у встановленому процесуальним законом порядку правом на подання відзиву у п`ятнадцятиденний строк та/або подання окремої заяви про визнання позову протягом періоду перебування справи на розгляді з часу відкриття провадження у такій не скористався. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом з матеріалів справи встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.04.2014. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року у справі № 462/7151/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 14 квітня 2014 року виконавчим комітетом Винниківської міської ради м. Львів Львівської області розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 17.02.2016 Відділом ЗАГС Фокінського району м. Брянська управління ЗАГС Брянської області. Позивачка, звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів, вказує, що син проживає разом з нею, є дитиною, яка в силу особливостей своєї поведінки та стану здоров`я потребує постійної опіки, догляду та супроводу дорослого, однак відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, відтак син перебуває повністю лише на її утриманні. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Згідно витягу з реєстру територіальної громади зареєстрованим місцем проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є місце проживання позивачки у справі. Відповідно до характеристики на учня, виданої КЗ ЛОР «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр святого Миколая» 12.12.2024, [PERSON] навчається у 2-ому класі КЗ ЛОР «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр святого Миколая», має труднощі з соціальною взаємодією, наявні соматосенсорні порушення, атипові комунікація та розвиток, розлади настрою, проблеми з увагою та особистою безпекою, потребує постійної організуючої допомоги. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3\~196 гривень, з 1 січня 2025 року у відповідності до ст. 7 Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років на\~2025\~рік також\~визначено у\~розмірі 3\~196 гривень. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожи ткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи з наведеного, беручи до уваги з`ясовані в ході судового розгляду обставини щодо стану здоров`я дитини, відсутності зі сторони відповідача заперечень з приводу заявленого позивачкою розміру аліментів чи покликань на наявність обставин, які унеможливлюють за станом його здоров`я чи матеріальним становищем сплачувати аліментів на сина у розмірі 8\~000,00 грн,

Outcome: approved