Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (далі- Позивач) до [PERSON] (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 32 186 гривень та розгляд справи призначено на 03 березня 2025 року. 03 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 02 квітня 2025 року в зв`язку із першою неявкою Відповідача. 02 квітня 2025 року в судове засідання не з`явились Позивач та Відповідач. Представник Позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання повістки та ухвали рекомендованим повідомленням за адресою його місця проживання. 26 лютого 2025 року та 17 березня 2025 року до суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 02 квітня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 12 березня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Відповідачем укладено договір позики №1871322 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 9\~500 гривень, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. Договір підписано електронним підписом Відповідача, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису 4clo&yDeEw, що був надісланий на електронну адресу Відповідача. 12 березня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахував Відповідачу на банківську карту грошові кошти в сумі 9500 гривень. Відповідач не здійснив платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, таким чином заборгованість за договором позики №1871322 від 12 березня 2021 року складає 32\~186 гривень: -9500 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; -22 686 гривень сума заборгованості за відсотками. 26 жовтня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №1871322 від 12 березня 2021 року. 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та Позивач уклали договір факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №1871322 від 12 березня 2021 року. Відповідно до реєстру прав вимог від 03 квітня 2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32 186 гривень: 9500 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 686 гривень сума заборгованості за відсотками. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -заборгованість за кредитним договором №1871322 в розмірі 32 186 гривень; -понесені судові витрати: судовий збір\~в розмірі\~2422 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 гривень. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Договір позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1871322 від 12 березня 2021 року, відповідно до якого між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Відповідачем укладено договір позики. Позикодавець надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 9 500 гривень, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (фіксована). 2.Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до яких визначено умови та порядок надання грошових коштів у позику. 3.Довідка про ідентифікацію, відповідно до якої Відповідачу на електронну адресу направлений одноразовий ідентифікатор 4clo&yDeEw 12 березня 2021 року. 4.Довідка №14/01/2025-10 від 14 січня 2025 року, видана ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», яка підтверджує видачу онлайн-позики Відповідачу за номером платежу 2cb8dde2-681c-4979-aa0c-03be4dee2ba3. 5.Довідка від 13 січня 2025 року видана ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до якої прийнято виконання та завершено платіжну операцію 12 березня 2021 року, номер платежу 2cb8dde2-681c-4979-aa0c-03be4dee2ba3, сума 9500 гривень, отримувач відповідач. 6.Платіжна інструкція 2cb8dde2-681c-4979-aa0c-03be4dee2ba3, відповідно до якої 12 березня 2021 року здійснено транзакцію на суму 9500 гривень, отримувач Відповідач. 7.Договір факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до Відповідача. 8.Реєстр прав вимоги №2 від 26 жовтня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до Відповідача на суму заборгованості 32186 гривень. 9.Договір факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та Позивач уклали договір факторингу, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №1871322 від 12 березня 2021 року. 10.Реєстр заборгованості від 03 квітня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передало Позивачу право вимоги до Відповідача на суму заборгованості 32186 гривень. 11.Розрахунок суми\~заборгованості Відповідача\~за договором\~ №1871322\~від 12\~березня 2021\~року за\~період з\~12\~березня 2021\~року по\~28\~січня 2025\~року,\~ відповідно до якого сума заборгованості становить 32 186 гривень: 9500 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 686 гривень сума заборгованості за відсотками. 12.Інформація з АТ КБ «Приватбанк» від 28 лютого 2025 року, відповідно до якої банківська картка № [NUMBER] була емітована Банком, на ім?я Відповідача. 13.Виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 12 березня 2021 року по 15 березня 2021 року, відповідно до якої 12 березня 2021 року на карту було зараховано кошти у сумі 9500 гривень. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Відповідачем укладено договір позики №1871322 від 12 березня 2021 року, відповідно до якого Відповідачу надано кредит у сумі 9500 гривень строком на 30 днів. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1.99 відсотків в день (пункт ІІІ.1 цього Рішення). 12 березня 2021 року Відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 9500 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією (пункт ІІІ.6 цього Рішення). 26 жовтня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №1871322 від 12 березня 2021 року (пункти ІІІ.7, ІІІ. 8 цього Рішення). 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та Позивач уклали договір факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №1871322 від 12 березня 2021 року. На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості (пункти ІІІ.9, ІІІ.10 цього Рішення). Відповідно до розрахунку суми заборгованості Відповідача за договором №1871322 від 12 березня 2021 року за період з 12 березня 2021 року по 28 січня 2025 року, вона становить 32 186 гривень: 9500 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 686 гривень сума заборгованості за відсотками (пункт ІІІ.11 цього Рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання коштів підтверджується договором та платіжною інструкцією про переказ коштів на картковий рахунок Відповідача. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідач не виконав умови укладеного Договору та не повернув Позивачеві отримані кошти. Права вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором перейшло до Позивача на підставі укладених договорів факторингу ( пункти ІІІ.7-ІІІ.10 Рішення). Таким чином, Позивачем надано докази щодо наявності у Відповідача перед ним заборгованості за кредитним договором а тілом кредиту в сумі 9500 гривень. щодо розміру заборгованості за процентами Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватися на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору. Відповідно до умов договору ( пункті ІІІ.1 Рішення), його укладено на 30 днів. Розмір відсотків за Договором становить 1.99 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Таким чином, нарахування відсотків за користування кредитом в цій справі становить має становити 9500 х 1.99 % х 30 = 5971 гривня 50 копійок. В зв`язку із викладеним, в частині стягнення заборгованості за процентами позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 5971 гривня 50 копійок, а не 22 686 гривень, як просить Позивач. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами нарахованими протягом строку договору. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 15\~171 гривня 50 копійок, що становить 47.14 % від суми заявлених вимог. 47.14 % від суми сплаченого судового збору становить 1141 гривня 92 копійки. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати , які складаються із судового збору, в сумі 1141 гривня 92 копійки. VI. Щодо витрат на професійну правову допомогу Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано: -Договір про надання правничої допомоги 01-11/24 від 01 листопада 2024 року між Позивачем та адвокатом Ткаченко Ю.О., відповідно до якого адвокат взяла на себе зобов`язання надавати правову Позивачу в обсязі та на умовах, передбачених договором; -Витяг з акту №5-П прийняття-передачі наданої правничої допомоги від 18 грудня 2024 року, відповідно до якого Позивачеві надані послуги: аналіз наданих документів та аналіз судової практики вартістю 500 гривень, складання та подання до суду позовної заяви вартістю 3000 гривень. Загальна вартість наданих послуг складає 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень. -Акт прийняття-передачі справ на надання правничої допомоги, відповідно до якого Позивачеві надані послуги адвокатом щодо складення позовної заяви та представництво в суді -Платіжна інструкція кредитного переказу коштів, відповідно до якого вартість правничої допомоги згідно із актом із актом прийняття-передачі справ на надання правничої допомоги становить 175 000 гривень. Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд встановив, що заявлені витрати пов`язані із розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи та вважає, що заявлені витрати підлягають стягненню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved