Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Придніпровська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. У своєму позові позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд: - визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №398 від 10.03.1998 року, укладений у Дніпродзержинській філії Придніпровської Товарної біржі між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щодо купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,9 кв.м, житловою площею 15,2 кв.м. - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на квартиру [ADDRESS] загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., яка належала померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №323 від 30.01.1998 року, укладеного у Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі. В обґрунтуванні позову позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначила, що 30.01.1998 року у Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі був складний договір купівлі-продажу нерухомого майна №323, згідно умов якого [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право приватної власності на дану квартиру зареєстровано за [PERSON] в Дніпродзержинському БТІ на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №323. [INFO] [PERSON] померла. 21 жовтня 2013 року [PERSON] зробила заповіт щодо свого майна на користь [PERSON] . 04 листопада 2023 року позивач звернулася до Другої кам`янського державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 16 січня 2024 року було видано постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Зазначає, що будь-яких інших заяв про прийняття спадини або відмову від спадщини стосовно майна померлої [PERSON] до нотаріальної контори не надходило. Позивач зазначає, що як спадкоємець за заповітом не може успадкувати майно. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , не з`явились, повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомила. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Придніпровської товарної біржи не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова О.С., не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 29 березня 2024 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи №558/2023, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду\~від 11\~жовтня 2024\~року клопотання\~позивача про\~заміну відповідача\~на належного\~та залучення\~третьої особи\~задоволено. Замінивши первісного відповідача Кам`янську міську раду на належного відповідача [PERSON] та [PERSON] та залучено до участі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Придніпровську товарну біржу. Ухвалою суду\~від 15\~листопада 2024\~року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Першу кам`янську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 30.01.1998р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали договір №323 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру, загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Договір оформлено на товарній біржі «Придніпровська» (а.с.16). В матеріалах справи міститься копія заповіту від 21 жовтня 2013 року, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті всі належні її права та обов`язки ,а також все майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г., Зареєстровано в реєстрі за № 1-1424 (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №587 (а.с.18). Постановою Другої кам`янської державної нотаріальної контори від 16 січня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після [PERSON] , померлої [INFO] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала нотаріусу документ, який посвідчував право власності померлої на зазначене майно (а.с.19). Згідно витягу №45365870 про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 10.10.2016 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію вищезазначеного заповіту; даний заповіт має номер у Спадковому реєстрі №74609206 (а.с.20). З довідки Комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 15.11.2023р. №1/2044 вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1998, зареєстрованого на товарній біржі «Придніпровська», р№323 (а.с.27). Як вбачається з копії спадкової справи №558/2023, заведеної Другою кам`янською державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку та строки звернулась до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.(а.с.52-66) Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 30.01.1998 р., тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу оформити спадкові права, суд вважає позов в частині визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо вимог про визнання права власності на нерухоме майно, суд дійшов наступного. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що звернення позивача до суду з вимогами про визнання права власності на квартиру, загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є передчасним, оскільки права позивача в цій частині не порушені і позивач не втратив можливість оформлення права власності на вказане нерухоме майно у позасудовому порядку. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині вимог про визнання права власності на нерухоме майно, слід відмовити. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення сплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: partial