Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2024 вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя відповідача засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, та призначено йому покарання\~у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав законної сили. Загальний розмір матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок вчинення кримінальних правопорушень відповідачем, встановлено у вироку суду і становить 88212,00 гривень, та складається з вартості викраденого відповідачем мобільного телефону (5000,00 гривень) та з вартості викрадених відповідачем грошових коштів (83 212,00 гривень). Як вбачається з вироку суду, позивач та відповідач в судовому засіданні у своїх показаннях підтвердили, що викрадений телефон було згодом повернуто позивачеві, однак грошові кошти відповідач не повернув у повному обсязі, а лише частково 29.02.2024 в частині 10000,00 (десять тисяч) гривень, а решту суми в розмірі 73 212,00 гривень відповідач позивачу не повернув. Також відповідач 29.02.2024 склав розписку, в якій підтвердив розмір заподіяних збитків та зобов`язався відшкодувати заподіяні збитки у тримісячний строк з дня складання розписки. Отже, розмір збитків, які залишилися не відшкодованими, становить 73212,00 гривень. Однак після ухвалення судом 01.03.2024 вироку відповідач перестав виходити на зв`язок, та не виконав взяте на себе зобов`язання, що змушує позивача звернутись до суду в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення з відповідача 73212,00 гривень матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень. Вказану суми позивач просить стягнути із відповідача. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31.01.2025 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] , який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 15.04.2025 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 березня 2024 року (провадження ЄУН 332/7009/23), [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4\~ст.185, ч.1 ст.357 КК України\~та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.ст.75,76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Дане судове рішення набрало законної сили 02.04.2024, а тому позивач у відповідності до ч.7\~ст.128 КПК України пред`явив позов в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вищевказаного вироку вбачається, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим відповідним законом № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час. 25 липня 2023 року, близько 23:10 години, [PERSON] , перебував біля будинку [ADDRESS] , де в кущах помітив раніше незнайомого чоловіка, який спав. Поруч з вказаним чоловіком, на землі, лежав мобільний телефон. Підійшовши ближче, [PERSON] побачив на плечі чоловіка сумку, тоді у нього виник умисел на викрадення вищевказаної сумки та мобільного телефону. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, [PERSON] , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України, згідно Указу Президента України введено воєнний стан, знаходячись біля будинку [ADDRESS] , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі Nоtе [NUMBER] », у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: [NUMBER] , ІМЕІ2: [NUMBER] , який лежав на землі поряд з потерпілим [PERSON] та ринкова вартість якого, з урахуванням зносу, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 267 від\~23.09.2023,\~складає 5000 гривень 00 копійок (п`ять тисяч гривень, нуль копійок), що належить останньому, а також, сумку, яка була розташована на тілі потерпілого [PERSON] через плече, в якій знаходилась банківська картка № [NUMBER] , емітентом якої є «ПриватБанк», з якої [PERSON] в подальшому, в період часу з 23:27 годин\~25.01.2023\~по 05:04 годин\~26.01.2023,\~виконав 6 операцій за допомогою банківського терміналу, та 5 операцій шляхом перерахування на інтернет - ресурси, здійснив крадіжку грошових коштів на загальну суму 83 212 гривень. Після цього [PERSON] , разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому [PERSON] матеріальний збиток у розмірі 88 212 гривень. Крім цього, 25 липня 2023 року приблизно о 23:20 годин, [PERSON] , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] , в сумці, яку 25 липня 2023 року, близько 23:10 години, таємно викрав у потерпілого [PERSON] , який спав в кущах біля будинку [ADDRESS] , виявив банківську картку з номером: [NUMBER] , яка належить потерпілому [PERSON] , емітентом якої є «Приват Банк», яка в силу положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є персоніфікованою пластиковою карткою, що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також, отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматах, та являється офіційним документом. Після чого, переслідуючи корисливий мотив для себе, з метою крадіжки офіційного документа та використання його для незаконного збагачення, [PERSON] усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, таємно, протиправно здійснив крадіжку грошових коштів з банківського рахунку вказаної картки за допомогою фінансових операцій, використавши при цьому пін - код вказаної картки який був написаний на папірці та знаходився під чохлом викраденого мобільного телефону «Хіаоmі Rеdmі Nоtе 10 Рго» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: [NUMBER] , ІМЕІ2: [NUMBER] . Потерпілий [PERSON] під час судового розгляду кримінального провадження пояснив, що в судовому засіданні 29.02.2024 обвинувачений [PERSON] віддав йому 10000 грн. Він також бажає отримати від обвинуваченого повну компенсацію матеріальної шкоди, яку йому завдано у зв`язку з зняттям з його карти 83212 грн. Оскільки вирок суду набрав законної сили 02.04.2024, речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі Nоtе 10 Рrо» вартістю 5000 гривень, який знаходився на відповідальному зберіганні у [PERSON] , був повернутий повернути власнику [PERSON] . В кримінальному провадженні потерпілий [PERSON] цивільний позов до обвинуваченого [PERSON] не заявляв. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу ч.1\~ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 1\~статті 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами\~ст. 1166 ЦК України\~необхідно довести такі факти: - неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; - наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки\~ст. 22 ЦК України); - причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; - вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2\~ст. 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Отже, підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 73212,00 гривень, яка підтверджена вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 березня 2024 року (провадження ЄУН 332/7009/23). Оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави 1211,20\~гривень судового збору.

Outcome: approved