Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] (через свого позивача [PERSON] ) звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 26 листопада 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територаіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3386. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спір щодо місця проживання дитини - відсутній. Спільне життя у них не склалось з причин того, що подружнє життя стало нестерпним тягарем для обох, позивачка з відповідачем втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що безпосередньо є моральною основою шлюбу. Крім того, ведення спільного побуту тільки підігрівало наявні суперечки між ними, тому сторони вирішили фактично розійтися та проживати окремо один від одного. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.02.2025 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, вимоги позову підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про можливість слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 26 листопада 2019 року, місце реєстрації - Дніпровський районний у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територаіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3386. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про народження, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. На підставі викладеного,

Outcome: approved