Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

В вересні\~2023\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~Ізяславської міської\~ради Шепетівського\~району Хмельницької\~області,\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Хмельницькій області\~(надалі\~ ГУДержгеокадастру у Хмельницькій області) про визнання недійсним наказу та скасування реєстраційних дій щодо земельної ділянки. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що він та його брат [PERSON] є спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON] . За життя, 03.02.2003 року [PERSON] набув у приватну власність земельну ділянку площею 2,50 га на території Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується відповідним державним актом, який був у встановленому порядку зареєстрований, а межі земельної ділянки було визначено відповідно до протоколу розподілу земельних часток (паїв) між членами СФГ «Маяк» та погоджено згідно виготовленої технічної документації на право приватної власності на земельну частку (пай) та розпорядження Ізяславської РДА Хмельницької області від 29.12.2002 року №309/2002-р. При підготовці позивачем документів, необхідних для оформлення спадщини на вказану земельну ділянку, яка за життя належала батьку позивача, [PERSON] було встановлено факт накладення на неї земельної ділянки з кадастровим номером 6822180700:03:005:0017, площею 7,3444 га, яка віднесена до категорії земель запасу, та яка перебуває у комунальній власності Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 року №48-ОТГ, що стверджується також інформацією та план схемою сертифікованого інженера - землевпорядника [PERSON] . З наведеного слідує, що на час набуття Ізяславською міською радою Шепетівського району Хмельницької області права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6822180700:03:005:0017 частина цієї земельної ділянки вже перебувала у власності [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ХМ №2063118, який не був у встановленому законом порядку визнаний недійсним чи скасований у інший, передбачений законом спосіб. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] зазначає, що вказані порушення виправити чи усунути неможливо без визнання недійсним та скасування відповідного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та скасування рішення державної реєстрації права власності земельної ділянки за Ізяславською міською радою Шепетівського району Хмельницької області, а тому і звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 04.10.2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. 18.10.2023 року представником ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області направлено відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] , оскільки, за наявності повного пакета документів, кадастровий реєстратор зареєстрував земельну ділянку згідно норм чинного законодавства та не було підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, які передбачені в ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр». Таким чином, визначити чи дійсно одна земельна ділянка накладається на іншу, може визначити лише Державний кадастровий реєстратор. Разом з тим, відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухому майно, яку позивач подає до позовної заяви, містяться відомості про право власності за Ізяславською міською радою. Проте, позивач не ставить позовну вимогу про припинення права власності Ізяславської міської ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав на земельну ділянку. У зв`язку із чим, позовна заява не підлягає до задоволення в повному обсязі. Ухвалою суду від 29.02.2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача адвоката Бляхарського Я. С. про зміну предмету позову. Ухвалою суду\~від 17.04.2024\~рокузадоволено клопотання представника позивача адвоката Бляхарського Я. С. та витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 6822180700:03:005:0017, площею 7,3444 га. Ухвалою суду\~від 16.05.2024\~рокузадоволено клопотання представника позивача адвоката Бляхарського Я. С. та витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером 6822180700:03:005:0017, площею 7,3444 га. Ухвалою суду\~від 03.06.2024\~рокузадоволено клопотання представника позивача адвоката Бляхарського Я. С. Призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Власюку Володимиру Володимировичу. Ухвалою суду від 02.08.2024 року, у зв`язку з надходженням клопотання експерта Власюка В. В. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової земельно-технічної експертизи, поновлено провадження у даній цивільній справі. Ухвалою суду від 17.10.2024 року на час проведення земельно-технічної експертизи призначеної на підставі ухвали суду від 03.06.2024 року, провадження у даній справі зупинено, та направлено справу для продовження здійснення експертизи. Ухвалою суду\~від 12.02.2025\~рокупровадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсним наказу, рішення сесії та скасування реєстраційних дій відновлено, у зв`язку з надходженням висновку виконаної судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 11.03.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бляхарський Я. С. позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимого [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши позицію відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом об`єктивно\~встановлено,\~що відповідно\~до копії\~свідоцтва про\~народженнясерії [NUMBER] від 11.07.1974 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , відповідно. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізяславським відділом ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 09.09.2022 року, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис за №460. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. №395/01-16 від 21.06.2023 року, в даного нотаріуса заведено спадкову справу за №97/2023 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцями після його смерті є [PERSON] та [PERSON] , якими 21.06.2023 року було подано заяви про прийняття спадщини. За життя [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 2,50 га, яка розташована на території Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №2063118 від 03.02.2003 року, протоколом розподілу земельних часток/паїв між членами СФГ «Маяк», яким виділяються земельні частки/паї в натурі Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та погодженим планом меж відповідної земельної ділянки. Факт реєстрації\~вказаного державного\~акту в\~Книгах записів\~реєстрації державних\~актів на\~право власності\~на земельні\~ділянки Білогородської\~сільської ради\~підтверджено листом\~відділу в\~Ізяславському районіГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №97-22-0.25-229/161-20. Крім того, на замовлення позивача, ФОП [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] на підставі державного акту ХМ №2063118 від 03.02.2003 року, згідно якої межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з чіткими наявними межами поворотних точок. Листом відділу\~№3\~управління в\~Шепетівському районі\~ГУ Держгеокадастру\~у Хмельницькій\~області №36/0/55-21-0.393\~від 13.08.2021\~року повідомлено\~позивача,\~що в\~архіві відділу\~відсутня будь\~ яка\~документація стосовно\~земельної ділянки\~наданої [PERSON] \~площею 2,5\~га згідно\~державного актусерії ХМ №2063118 від 03.02.2003 року. А тому зазначено, що відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування), на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Рекомендовано звернутися до ліцензованого інженера землевпорядника для виготовлення технічної документації із землеустрою та внесення інформації про вищезазначену земельну ділянку до Державного земельного кадастру через електронний сервіс шляхом реєстрації земельної ділянки з існуючим державним актом. Разом з тим, згідно наданої план схеми сертифікованого інженера землевпорядника [PERSON] вбачається неможливість виготовлення технічної документації з землеустрою на визначену в державному акті на право власності на земельну ділянку, оскільки на вказану земельну ділянку накладається земельна ділянка з кадастровим номером 6822180700:03:005:0017, площею 7,3444 га, яка віднесена до категорії земель запасу, та яка перебуває у комунальній власності Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області. Факт належності земельної ділянки з кадастровим номером 6822180700:03:005:0017, площею 7,3444 га Ізяславській міські раді підтверджується також Інформаціями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №334591110 від 05.06.2023 року та №363686805 від 30.01.2024 року, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6800173742024 від 05.03.2024 року та №НВ-9938012172024 від 27.04.2024 року, наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 року №48-ОТГ та рішенням другої (позачергової) сесії Ізяславської міської ради восьмого скликання від 30.12.2020 року №9 «Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та поземельною книгою на земельну ділянку з кадастровим номером 6822180700:03:005:0017. Відповідно до висновку судового експерта Власюка В. В. №1176/024 за результатами проведення судової земельно технічної експертизи від 31.01.2025 року встановлено накладення земельної ділянки із кадастровим номером 6822180700:03:005:0017, площею 7,3444 га, відповідно до відомостей в Державному земельному кадастрі, та земельної ділянки, яка належала на праві власності [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №063118, площею 2,50 га, відповідно до відомостей, зазначених в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлена ФОП [PERSON] в 2024 році, площа накладення становить 2,2901 га (22901 м2) та обмежена точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1. Відповідно до ст. 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 14 Конституції України, ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Положення цих конституційних принципів кореспондуються із нормами ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до приписів ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч. 5 ст. 116 ЗК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України). Враховуючи, що ніхто не може бути незаконно позбавленим приватної власності, разом із тим, що право власності [PERSON] , правонаступником якого є позивач, на земельну ділянку виникло раніше дати винесення спірного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та рішення Ізяславсько міської ради Шепетівського району Хмельницької області, суд дійшов висновку, що наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2020 року № 48-ОТГ в частині передачі Ізяславській міській раді Ізяславської об`єднаної територіальної громади Шепетівського району (Ізяславського району) Хмельницької області у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер 6822180700:03:005:0017 площею 7,3444 га, з цільовим призначенням «землі запасу» та рішення другої (позачергової) сесії Ізяславської міської ради восьмого скликання від 30.12.2020 року № 9 «Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині прийняття Ізяславською міською радою Шепетівського району Хмельницької області у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер 6822180700:03:005:0017 площею 7,3444 га, з цільовим призначенням «землі запасу», слід визнати недійсними. Щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку необхідно зазначити наступне. У даній справі судом встановлено, що 11.03.2021 року зареєстровано право державної власності за Ізяславською міською радою на земельну ділянку площею 7,3444 га з кадастровим номером 6822180700:03:005:0017, що накладається на земельну ділянку, яка належала на праві власності [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку державного акту ХМ №2063118 від 03.02.2003 року. Зазначене призвело до порушення прав позивача, як спадкоємця його батька [PERSON] , які підлягають захисту в судовому порядку. Статтями 125, 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, відповідно і припинення цього права, підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 10 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Відповідно до пунктів 2 та 10 Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід скасувати державну реєстрацію прав власності Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області на земельну ділянку 6822180700:03:005:0017 площею 7,3444 га, у зв`язку із тією обставиною, що реєстрація права державної власності щодо цієї земельної ділянки була проведена помилково та вона належить [PERSON] та оскільки така реєстрація земельної ділянки є перешкодою позивачу, як правонаступнику [PERSON] в реалізації свого права реєстрації земельної ділянки, власником якої був його батько [PERSON] . Відповідно, також підлягає скасуванню державна реєстрація земельної ділянки 6822180700:03:005:0017 площею 7,3444 га в Державному земельному кадастрі. Відтак, позов [PERSON] підлягає до задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. На підставі викладеного,

Outcome: approved