Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

18.11.2024 року ТОВ "Іннова Фінанс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , зазначаючи, що 04.02.2024 року між ними був укладений кредитний договір № 2937290224 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Іннова\~Фінанс" надало відповідачеві кредит у розмірі 8000,00 грн., строком на 30 календарних днів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 61600,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8000,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 53600,00 грн. Враховуючи викладене, ТОВ "Іннова\~Фінанс" просить стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження продовження строку дії договору (пролонгації) відповідно до положень розділу 4 Договору позики «Пролонгація строку позики». Посилався на умову п. 5.2 укладеного сторонами договору, відповідно до якої строк дії цього договору, вказаний у п. 1.2 договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і обов`язки за цим договором та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики. Це суперечить п. 1.2 Договору позики, відповідно до якого строк дії договору становить 30 днів. У зв`язку з цим, підлягає застосуванню норма ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII (в редакції, чинній на дату укладення Договору позики), згідно з якою нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Таким чином, вважає правомірним нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами на підставі ст. 1048 ЦК України лише протягом погодженого сторонами строку надання позики 30 днів. \~ \~ \~ \~Крім того, посилався на те, що визначений умовами договору розмір процентної ставки перевищує обмеження, встановлене ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", а саме 1% на день. За таких обставин, проценти за користування кредитом не можуть перевищувати 30%, що складає 2400 грн. \~ \~ \~ \~Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованость в розмірі 8000 грн. та суми процентів за користування кредитом у розмірі 2 400 грн. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.02.2024 року між [PERSON] та ТОВ "Іннова\~Фінанс" був укладений кредитний договір № 2937290224 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Іннова\~Фінанс" надало відповідачеві кредит у розмірі 8000,00 грн., про що свідчить долучена до позову копія квитанції (а.с. 43). Факт укладання договору та отримання коштів визнається відповідачем. Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що за кредитним договором банк або\~\~інша\~\~фінансова\~\~установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики. Разом з тим, суд визнає обгрунтованими заперечення відповідача щодо безпідставного нарахування позивачем відсотків за межами строку дії договору. Умови укладеного сторонами договору № 2937290224 від 04.02.2024, щодо строку його дії, а саме п. 1.2 та п. 5.2 є суперечливими та підлягають тлумаченню на користь відповідача. За таких обставин, проценти за користування кредитом підлягають стягненню в межах строку дії договору - 30 днів. Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Застосовуючи визначений Законом максимальний розмір денної процентної ставки до суми кредиту 8000 грн та строку в 30 днів, суд стягує з відповідача на користь позивача проценти в сумі 2400 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - у сумі 408,98 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial