Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 25680, 0 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати які пов`язані зі сплатою судового збору у розм. ірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.10.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу FІАТ номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу HYUNDAI номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2022 по справі № 607/19662/21, Відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Також, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2022 по справі № 607/19666/21, Відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку до позивача звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів були складені страхові акти. На підставі вищезазначених страхових актів АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 25\~680, 00 грн. Оскільки відповідно до постанови суду від 14.04.2022 року водій забезпеченого транспортного засобу перебував у стані алкогольного сп`яніння, то у АТ «СК «Країна» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму страхового відшкодування до водія. За таких обставин позивач АТ «СК «Країна» просить в порядку регресу стягнути з відповідача 25\~680, 00 грн виплаченого страхового відшкодування та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27.09.2024, справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, передано за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2024 вказану справу розподілено до розгляду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбичу В.Л. Ухвалою судді від 07.11.2024 цивільну справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позов відповідач [PERSON] до суду не подавав. Представник позивача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» у судове засідання не з`явилася, разом із позовною заявою подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Відповідно до постанови суду у справі №607/19666/21, [PERSON] 23 жовтня 2021 року о 03 год. 10 хв. в м.Тернополі по вул.Привокзальний Майдан, 1 керуючи транспортним засобом Fiat Linea, д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснював поворот ліворуч з відповідного крайнього положення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.2.3 (б), 12.1, 11.1 ПДР України. Також, згідно постанови суду у справі №607/19662/21, [PERSON] 23 жовтня 2021 року о 03 год. 10 хв. в м.Тернополі по вул.Привокзальний Майдан, 1 керував автомобілем Fiat Linea, д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідачє обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510» ARLM-0278 (повірка дійсна до 12 квітня 2022 року) та огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в категоричній формі, чим вчинив повторно протягом року адміністративне правопорушення. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23.10.2021, є встановленим та не підлягає доказуванню. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Fiat Linea, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований у АТ СК «Країна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР №5005059 (а.с. 9). Власником транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 18). 23.10.2021 [PERSON] звернувся до АТ СК «Країна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.16). Згідно Ремонтної калькуляції №66493 від 25.10.2021, вартість ремонту транспортного засобу «Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] становить 25\~687, 58 грн. (а.с.23-25). 01.07.2022 із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку до позивача АТ «СК «Країна» звернувся страхувальник [PERSON] та надала всі необхідні документи. 01.07.2022 між т.в.о. Голови Правління АТ СК «Країна» та [PERSON] було погоджено розмір страхового відшкодування в сумі 25680,00, що стверджується відповідною заявою (а.с.25 зворотна сторона). Згідно Страхового акту №05/66493/3.2.29 АТ СК «Країна» вирішено виплатити [PERSON] страхове відшкодування у сумі 25680,00 гривень. (а.с.26). На підставі зазначеного страхового акта АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 25680,00 грн [PERSON] , що підтверджується копією платіжного доручення від 12.07.2022 № 6906. (а.с. 26 зворотна сторона). Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та нормами Закону України «Про страхування». Вимогами статті\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Підставою заявлених\~позивачем вимог\~є положення\~ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільної\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до\~підпункту «в»\~підпункту 38.1.1\~пункту 38.1\~статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Так, із постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2022 у справі № 607/19662/21 вбачається, що [PERSON] керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що у позивача виникло право на стягнення із відповідача [PERSON] виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 25680,00 гривень в порядку регресу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved