Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач, зазначає, що 26.12.2019 [PERSON] , ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання позики Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль», підписанням Заяви-приєднання № 9944001 підтвердив, що акцептує Публічну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль», яка розміщена на сайті Фінансової Компанії, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання позики, укладання якого відповідач підтвердив та зобов`язався виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання Фінансовою Компанією заповненої та підписаної Відповідачем Заяви-приєднання до Договору, свої примірники Заяви-приєднання відповідач отримав в день укладення договору. Згідно Договору про надання позики № 9944001 від 26.12.2019 року відповідачу надано позики у формі споживчого кредиту на наступних умовах: на оплату товарів та/або робіт/послуг у Партнерів зазначених у Заяві-приєднання до Договору. Кредитні кошти надаються протягом 3-х робочих днів з моменту укладання Договору у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг. Процентна ставка, відсотків річних: 0,0001%, тип процентної ставки: фіксована. Порядок повернення позики надається у вигляді Графіку платежів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Заяви-приєднання до Договору № 9944001 від 26.12.2019 року та здійснюється шляхом сплати заборгованості за Договором рівними (антуїтетними) частинами (крім останнього платежу), щомісячно по дату платежу (включно) визначеного Графіком платежів. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого згідно умов Договору факторингу № 21122021 від 21 грудня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 9944001 від 26.12.2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 19 405,42 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11\~844,02 грн., заборгованість за відсотками становить 7\~561,40 грн.. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась за кредитним договором № 9944001 від 26.12.2019 року в розмірі 19 405,42 грн. та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.. Ухвалою суду від 24 липня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.12.2019 [PERSON] , ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання позики Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль», підписанням Заяви-приєднання № 9944001 підтвердив, що акцептує Публічну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль», яка розміщена на сайті Фінансової Компанії, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання позики, укладання якого відповідач підтвердив та зобов`язався виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання Фінансовою Компанією заповненої та підписаної Відповідачем Заяви-приєднання до Договору, свої примірники Заяви-приєднання відповідач отримав в день укладення договору. У відповідності до Паспорту споживчого кредиту від 25.12.2019р., банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 15\~122,80, з фіксованою процентної ставкою у розмірі 0.0001% річних, строк кредитування 12 місяців. 25.12.2019 року [PERSON] підписала заяву-анкету на приєднання до Договору про надання позики №9944001, додатком до якого є графік платежів і розрахунок загальної вартості кредиту. Однак, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість. На підтвердження чого надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 9944001 від 25.12.2019 року, що становить 19 405,42 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11\~844,02 грн., заборгованість за відсотками становить 7\~561,40 грн.. Згідно умов Договору факторингу № 21122021 від 21 грудня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 9944001 від 26.12.2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за цим договором, що також підтверджується витягом з Додатку до Договору факторингу № 21122021 від 21 грудня 2021 року. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Так, позивач в позовній заяві зазначає про те, що 26.12.2019 року [PERSON] підписала заяву-анкету на приєднання до Договору про надання позики №9944001. Разом з цим, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у якості доказу надає заяву-анкету на приєднання до Договору про надання позики №9944001 від 25.12.2019 року. Проте, заяву-анкету від 26.12.2019 р. у підтвердження зазначених обставин позивачем суду надано не було. Суд не бере до уваги Паспорт споживчого кредиту, який, хоча і підписаний від імені відповідача [PERSON] , однак він не є складовою кредитного договору №9944001 від 26.12.2019 року. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) дійшла висновку про те, що «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту». Тобто, в матеріалах справи відсутні належні докази про укладення кредитного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль» та [PERSON] саме 26.12.2019 року, із погодженням умов та правил надання кредитних коштів, тобто не доведено укладення договору, за яким позивач набув право вимоги та за яким просить стягнути заборгованість. Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини третьої\~статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з приписами\~статті 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За правилами частини першої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із частиною другою\~статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами частини другої, шостої\~статті 95 ЦПК України\~встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема договору, за яким позивач набув право вимоги та за яким просить стягнути заборгованість, є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги банку є недоведеними, оскільки банком не доведено існування між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль» та [PERSON] кредитних правовідносин за договором №9944001 від 26.12.2019 року на умовах, зазначених у позові, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст.141 України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed