Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

13.12.2024 представник служби у справах дітей Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівського області - Войчук Н. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , а також стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на адресу служби у справах дітей Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівської області надійшов лист відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якому йшлося, що [PERSON] , [INFO] народила дитину та написала заяву про відмову від неї, у зв`язку з складними сімейними обставинами. Відповідно до клопотання відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району м. Львова, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» на повне державне утримання, оскільки батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забирати дитину з пологового будинку. Вказує, що згідно із свідоцтвом про народження батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] . Однак, [PERSON] не вважає себе батьком дитини оскільки 16.03.2022 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , а 08.09.2023 шлюб між ним та [PERSON] було розірвано на підставі рішення суду. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав задля захисту інтересів дитини є доцільним та необхідним. Також просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 31.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 31.01.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник служби у справах дітей Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівського області - Войчук Н. не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку та смс повідомленням, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала. З огляду на зазначені обставини, ухвалою суду від 08.04.2025 ухвалено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно із свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2024, актовий запис № 62, батьками дитини [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформації, наданої Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові від 22.02.2024 № 59/32.29-02-28 державна реєстрація дитини проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 31.01.2024 [PERSON] написала заяву, якою відмовилася від свого сина [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи видно, що на адресу Служби у справах дітей Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівської області надійшов лист відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 14.03.2024 № 260001-вих-34039, в якому йшлося, що [PERSON] [INFO] народила дитину та написала заяву про відмову від неї, у зв`язку з складними сімейними обставинами. Відповідно до клопотання відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району м. Львова, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» на повне державне утримання, оскільки батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забирати дитину з пологового будинку, що підтверджується розпорядженням голови Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради від 07.03.2024 № 150. Згідно наказу начальника Служби у справах дітей Добротвірської селищної ради від 08.04.2024 №2/01-25, малолітній [PERSON] , [INFO] , був поставлений на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування Служби у справах дітей Добротвірської селищної ради. З матеріалів справи видно, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батько - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Встановлено, що на підставі висновку служби у справах дітей Добротвірської селищної ради від05.11.2024 № 5, комісія з питань захисту прав дитини Добротвірської селищної ради № 53/01-14 від 13.11.2024, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вона попередньо вже була позбавлена батьківських прав відносно її старшого сина [PERSON] , [INFO] (а.с.22-24) Вирішуючи питання щодо позбавлення батьківських прав, суд виходив з наступного. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. На підставі вищевказаного судом було встановлено, що відповідач всідмовилася від свого сина у зв`язку із складними сімейними обставинами, не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям та станом його здоров`я, тобто свідомо усунулася від виховання сина. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносного свого сина [PERSON] , [INFO] , відмовилася від сина, що підтверджується її заявою, тому суд прийшов до висновку, що [PERSON] , [INFO] , необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд виходив з наступного. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у справі № 755/14148/18 не підтримав практику призначення аліментів у мінімальному розмірі і роз`яснив, що при ухваленні рішення про стягнення аліментів, суди мають керуватись інтересами дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення. ВС визначив, що аліменти не обов`язково мають присуджуватись у мінімальному розмірі, передбаченому ст.182 СК України, а також встановив, що відповідач має довести свою неспроможність платити аліменти, встановлені судом. Також ВС дійшов висновку, що сам факт відсутності у одного з батьків можливості надавати певний розмір утримання своїй дитині не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при встановленні розміру аліментів. Така обставина не є підставою звільнення батьків від обов`язку по утриманню дитини. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності також задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, а тому слід стягувати із [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, згідно частин 2,3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Як видно з обставин справи, що при поданні позову, позивачем у заявлених вимогах не визначено на чию користь необхідно стягувати аліменти на утримання дитини. Беручи до уваги вищенаведене, суд на підставі ст. 181 СК України, згідно якої за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються на користь того, з ким проживає дитина вважає, що визначені судом аліменти необхідно стягувати на користь КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви», на повне державне утримання якого, влаштована дитина. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved