Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, в обґрунтування якої зазначив наступне. [INFO] в м. Бердянськ Запорізької області померла його матір -\~ [PERSON] , факт смерті підтверджується фото могили його матері та письмовими свідченнями [PERSON] від 01 березня 2025 року. Заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі ДРАЦС не можливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для державної реєстрації факту смерті матері та для подальшого оформлення спадщини після її смерті. У судове засідання прибула представник заявника, яка підтримала вимоги заяви у повному обсязі. Представник заінтересованої особи\~Романівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення слухання справи суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що неявка заявника та представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного процесуального законодавства, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю заявника [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 31.03.1978 року ЗАГС Виборзького району Ленінградської області. Таким чином, судом встановлено, що померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Доказами, що підтверджують факт смерті [PERSON] є\~фото могили [PERSON] , на якому зображено православний хрест та прибита до нього фотографія жінки та написом « [PERSON] [INFO] 18.12.2024 г.». Зазначені фото були зроблені свахою родини [PERSON] . На прохання заявника вона надіслала це фото \~йому. Крім того [PERSON] надіслала фотокопію своїх письмових свідчень разом з першою сторінкою паспорта громадянки України. У своїх письмових свідченнях зазначила, які суд наводить без правок « [PERSON] паспорт [NUMBER] видан 15 серпня 2009 р. Бердянським МВГУМВДС України в Запорізькій області. Проживаю на тимчасово окупованій території України в м. Бердянськ. Наступним підтверджую, що [PERSON] [INFO] померла [INFO] (мати заявника). [PERSON] [INFO] помер [INFO] . Обоє померлих приходяться мені сватами. Обоє померлих поховані на тимчасово окупованій території в м. Бердянськ на бердянському міському кладовищі. Заява підписана 01.03.2025». Преюдиційним рішенням Романівського районного суду Житомирської області по справі № \~290/262/25 встановлено факт смерті громадянина України\~ [PERSON] , який народився\~ [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області та, який помер [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області, що є тимчасово окупованою територією України. У цій справі судом були досліджені фотокопії документів, а саме: свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 07.12.2022 року та довідка про причину смерті № С-03020, які були видані на тимчасово окупованій території України. Ці фотокопії також надсилались [PERSON] . Судом встановлено, що документи окупаційної влади про смерть батька заявника отримувала [PERSON] , як його дружина. Оскільки після смерті чоловіка [PERSON] залишилась сама, відповідно відсутні особи, які б могли звернутися до окупаційних «органів влади» для отримання свідоцтва про смерть. А тому, фото з могили [PERSON] та обставини встановлені по справі № 290/262/25 є належними та допустими доказами, щоб зробити висновок, що мати заявника дійсно померла на окупованій території. Згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ) є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду У ході розгляду справи з`ясовано, що реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану смерті [PERSON] не проведена, проте, з аналізу наданих суду доказів доводиться, що смерть її настала [INFO] на території м. Бердянська Запорізької області. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, але існують переконливі докази її смерті, є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки України [PERSON] . Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право, у зв`язку з чим вимоги заявника щодо встановлення факту смерті підлягають задоволенню.

Outcome: approved