Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

У лютому 2025 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до [PERSON] , в якій позивач просив стягнути із відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 112,77 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2023 року о 08 год. 10 хв. у м. Київ, на бульварі М. Міхновського - міст Патона, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Suzuki», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ПІІ «ВІП-Рент». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» та ПІІ «ВІП-Рент» (Страхувальник), було укладено Генеральний Договір №28-КАСКO-0199-2700/22AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів від 30.12.2021 року, згідно з якими позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 757/38060/23-п, відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито. Страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 14.08.2023 року, яка була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілого, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, було визнано страховим випадком. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 33 588,70 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту «Suzuki», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПРАТ СК «ВУСО» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №215302091. Позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою №49387 від 06.10.2023 року на виплату (страхового) відшкодування за полісом №215302091, за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 20 475,93 грн. (страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля потерпілого), яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту №28-КАСКO-0199-2700/22AVIS. Позивач вважає, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток повинна відшкодувати йому різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту №28-КАСКO-0199-2700/22AVIS та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом №215302091, а саме 33 588,70 грн. - 20 475,93 грн. = 13 112,77 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути із відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 112,77 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялась на її зареєстроване місце проживання згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА та Єдиного державного демографічного реєстру - [ADDRESS] . Згідно наявної у матеріалах справи довідки про причини повернення / досилання конверт повернувся до суду із відмітками «повертається» та «за закінченням встановленого строку зберігання». У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Крім того, ухвалу про відкриття провадження у справі [PERSON] отримала у свій електронний кабінет 19.02.2025 року, про що в матеріалах справи наявна відповідна довідка про доставку електронного документу. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Судом встановлено, що між страховиком Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» та страхувальником ПІІ «ВІП-РЕНТ» 30 грудня 2021 року укладено генеральний договір №28-КАСКО-0199-2700\\22-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів, згідно умов котрого страховик прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику, який стосувався, зокрема, автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер [NUMBER] у відповідності до списку застрахованих ТЗ. Додатковою угодою №122 від 30 грудня 2022 року до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-КАСКО-0199-2700\\22-AVIS внесено зміни з 02.01.2023 року до номеру Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів та викладеного його у наступній редакції: 28-0199/2700\\23- AVIS. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року у справі №757/38060/23-п встановлено, зокрема, що 14.08.2023 року о 08 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Suzuki Swift» д.н. [NUMBER] , в м. Києві на бул. М.Міхновського - м. Патона, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб марки Nissan модель Qashqai із реєстраційним номером [NUMBER] належить на праві власності Підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ». Крім того, судом встановлено, що станом на 14.08.2023 року щодо транспортного засобу «Suzuki Swift» д.н. [NUMBER] був чинний поліс внутрішнього страхування №215302091, страхова компанія: ПРАТ «СК «ВУСО». Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що 19 грудня 2023 року автомобілем «Suzuki Swift» д.н. [NUMBER] , який на момент вчинення ДТП був забезпечений Полісом №215302091 ПрАТ «СК «ВУСО», керувала [PERSON] , яка здійснила зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України. 14 серпня 2023 року ПАТ «СК «УСГ» (страхувальник - ПІІ «ВІП-Рент») звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 14 серпня 2023 року. До матеріалів справи позивачем також долучено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) до справи №СТОКА-21265; рахунок №VCT1101505 від 05.09.2023 року ТОВ «Синергія-Трейд» з якого вбачається, що вартість ремонту автомобіля «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] становить 33 588,70 грн.; акт наданих послуг № VCT1102148 ТОВ «Синергія-Трейд» з якого вбачається, що вартість робіт по автомобілю «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] склала 33 588,70 грн. Як вбачається із страхового акту №СТОКА-21265 та розрахунку суми страхового відшкодування від 03 жовтня 2023 року ПАТ «СК «УСГ», розмір страхового відшкодування по автомобілю «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER] становить 33 588,70 грн. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (частина перша статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Як вбачається із платіжної інструкції №76942 від 04 жовтня 2023 року, ПАТ СК УСГ здійснило платіж на користь ПІІ «ВІП-Рент» у розмірі 33 588,70 грн. із призначенням платежу «Страх.відшк.28-0199-2700\\23-453 в31.03.23 стр.акт СТОКА-21265 в 03.10.23; ПІІ «ВІП-Рент» ЄДРПОУ 25264533; а/м Nissan Qashqai - [NUMBER] . Без ПДВ». Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20). 06 жовтня 2023 року за вихідним №49387 ПАТ «СК «УСГ» звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату (страхового) відшкодування на суму 33 588,70 грн. Відповідно до платіжної інструкції №49388_00000/230db97e-0a97-48cb-b154-c5bb9a486100 від 19 жовтня 2023 року, ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило платіж на користь ПАТ СК УСГ у розмірі 20 475,93 грн. із призначенням платежу «Стр.відш. зг.СА №2323070-1 від 19.10.2023 р. та дог. №215302091 від 22.06.2023 р., стр. [PERSON] , заяв. 06.10.2023 р., відшк. згідно СА СТОКА-21265». Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» на користь позивача здійснило виплату у розмірі 20 475,93 грн. Таким чином, зважаючи на наявні матеріали справи, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) склала 13 112 грн. 77 коп. (33 588,70 - 20 475,93). Вказана сума позивачу повернута у добровільному порядку не була. Відповідно до 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку у розмірі 13 112,77 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд виходить з наступного. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Щодо сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач надає суду платіжну інструкцію №10138 від 16 січня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» здійснило платіж у розмірі 3 028,00 грн. на оплату судового збору. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved