Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за договором про надання банківських послуг в розмірі 26861,08 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.2020 відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 25.09.2020 (далі Анкета-заява). Відповідно до положень Анкети-заяви остання разом з умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (далі Умови), тарифами за карткою (далі\~ Тарифи), таблицею обчислення вартості кредиту (далі Таблиця) та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір і зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором у межах встановленого кредитного ліміту, який поновлювався та у подальшому змінювався згідно з умовами Договору. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.07.2024 становить 26861,08 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту. На підставі викладеного представник позивача просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання, у якому просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом оголошення повідомлення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1055 ЦК України установлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», у чинній на день укладення Договору редакції, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції (далі\~ Закон), електронний документ документ,\~інформація в\~якому зафіксована\~у вигляді\~електронних даних,\~включаючи обов`язкові\~реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством .\~Електронний документ\~може бути\~створений,\~переданий,\~збережений і\~перетворений електронними\~засобами у\~візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~6\~Закону для\~ідентифікації автора\~електронного документа\~може використовуватися\~електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», який був чинний на день укладення сторонами Договору, електронний підпис дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних; електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа; засіб електронного цифрового підпису програмний засіб, програмно-апаратний або апаратний пристрій, призначені для генерації ключів, накладення та/або перевірки електронного цифрового підпису. Відповідно до змісту ст. 7 Закону оригіналом електронного\~документа вважається\~електронний примірник\~документа з\~обов`язковими реквізитами,\~у тому\~числі з\~електронним підписом\~автора або\~підписом,\~прирівняним до\~власноручного підпису\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис».\~Оригінал електронного\~документа повинен\~давати змогу\~довести його\~цілісність та\~справжність у\~порядку,\~визначеному законодавством;\~у визначених\~законодавством випадках\~може бути\~пред`явлений у\~візуальній формі\~відображення,\~в тому\~числі у\~паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Згідно зі\~ст.\~14\~Закону електронний\~документообіг здійснюється\~відповідно до\~законодавства України\~або на\~підставі договорів,\~що визначають\~взаємовідносини суб`єктів\~електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно з загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: електронний договір\~ домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.\~ч. 1-3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами\~є інформація\~в електронній\~(цифровій)\~формі,\~що містить\~дані про\~обставини,\~що мають\~значення для\~справи,\~зокрема,\~електронні документи\~(в\~тому числі\~текстові документи,\~графічні зображення,\~плани,\~фотографії,\~відео-\~та звукозаписи\~тощо),\~веб-сайти\~(сторінки),\~текстові,\~мультимедійні та\~голосові повідомлення,\~метадані,\~бази даних\~та інші\~дані в\~електронній формі.\~Такі дані\~можуть зберігатися,\~зокрема,\~на портативних\~пристроях (картах\~пам`яті,\~мобільних телефонах\~тощо),\~серверах,\~системах резервного\~копіювання,\~інших місцях\~збереження даних\~в електронній\~формі (в\~тому числі\~в мережі\~Інтернет). Електронні\~докази подаються\~в оригіналі\~або в\~електронній копії,\~засвідченій електронним\~підписом,\~прирівняним до\~власноручного підпису\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги».\~Законом може\~бути передбачено\~інший порядок\~засвідчення електронної\~копії електронного\~доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Частиною 13\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію», у\~чинній на\~день укладення\~сторонами Договору\~редакції, передбачено,\~що електронні\~документи (повідомлення),\~пов`язані з\~електронним правочином,\~можуть бути\~подані як\~докази сторонами\~та іншими\~особами,\~які беруть\~участь у\~судовому розгляді\~справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач в обґрунтування своїх вимог надав суду завірену фотокопію підписаної відповідачем Анкети?заяви до Договору про надання банківських послуг від 25.09.2020, яка містить позначення відповідача про отримання ним в електронному вигляді примірника Договору, завірений витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, які укладені в електронній формі та підписані сторонами за допомогою електронного цифрового підпису. Відповідач отримував кредитні кошти згідно з умовами Договору, має заборгованість перед позивачем станом на 11.07.2024 у розмірі 26861,08 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі змістом ст.\~ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. З огляду на викладене, ураховуючи, що позивач надав суду належні докази укладення сторонами Договору в письмовій (електронній) формі з дотриманням вимог законодавства щодо вчинення правочинів у електронній формі, суд вважає вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за тілом кредиту обґрунтованими. Відповідно до ч.\~ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Частинами 1-4 статті 12 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 83 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved