Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

8 березня 2024 року [PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Смілянська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Ухвалою судді Черкаського районного суду від 19 березня 2024 року справу передано за територіальною підсудністю до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Позов [PERSON] мотивований тим, що вона разом з [PERSON] проживала з вересня 2018 року, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займались благоустроєм свого житла, працювали на одному підприємстві, мали спільних друзів з якими разом відпочивали. Зазначає, що [PERSON] часто відводив її доньку [PERSON] до школи, брав активну участь у шкільному житті та допомагав класному керівникові у школі. Крім того за час спільного проживання купували меблі та інші предмети домашнього побуту, всі свята проводили в колі рідних та друзів. [INFO] [PERSON] загинув під час участі у бойових діях, виконуючи конституційний обов`язок із захисту Батьківщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та для її прийняття їй необхідно встановити факт спільного проживання з померлим однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Тому змушена звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою судді від 15 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 22 травня 2024 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги вона не визнає. 24 червня 2024 року від представника позивачки, адвоката Качан Р.Ю. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого представник вважає, що доводи відповідачки не є обґрунтованими, оскільки [PERSON] з 2016 року разом із [PERSON] спільно не проживав, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Пояснила, що вона проживала в м. Миколаїв разом з [PERSON] з вересня 2018 року та їх стосунки мали характер сімейних. Шлюб не зареєстрували, оскільки не вбачали в цьому необхідності. В 2023 році [PERSON] був призваний до Збройних Сил України та [INFO] загинув під час участі у бойових діях. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, однак вона не може прийняти її, оскільки відсутні докази спільного проживання, як чоловіка та жінки. На запитання головуючого позивачка пояснила, що вона з [PERSON] проживала спільно в орендованій квартирі в місті Миколаєві з вересня 2018 року. [PERSON] працював в м. Миколаїв на фірмі «Велюр» та інколи їздив у Черкаську область до своєї мами. Повідомила, що їй було відомо про те, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та що в нього немає дітей. Пояснила і те, що навесні 2020 року вони мали намір подати заяву про укладення шлюбу до органу ДРАЦС, однак заяву не прийняли через невідповідність документів [PERSON] . [PERSON] намагався зв`язатись із дружиною з метою вирішення питання про розірвання шлюбу, однак протягом трьох років не зміг цього зробити. Пояснила і те, що встановлення даного факту їй необхідне для прийняття спадщини, оскільки вона не звернулась до нотаріальної контори так як в неї відсутні підтверджуючі документи щодо проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференцзв`язку, просив суд вимоги позову задовільнити. Вказав, що позивачка спільно проживала разом з [PERSON] як чоловік та жінка, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, спільно відпочивали. Зазначив, що [PERSON] не проживав спільно із [PERSON] з весни 2016 року тому вважати його таким, що перебував у шлюбі під час спільного проживання разом із позивачкою неможливо. Вважає, що рішенням про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що він з 2016 року з нею не проживав. Відповідно на його думку між позивачкою [PERSON] та [PERSON] існував «цивільний шлюб», тому є підстави для задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 6 листопада 2024 року заперечувала проти позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що позовні вимоги є надуманими та мають корисливий мотив. Зазначила, що її син [PERSON] з 2014 року перебував у зареєстрованому у шлюбі з [PERSON] . В липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та рішенням суду 16 жовтня 2023 року шлюб розірвано. [INFO] її син [PERSON] загинув при виконанні бойового завдання. Зазначила, що відносини [PERSON] та [PERSON] могли бути, однак вони були позашлюбними, оскільки син до дня смерті перебував у офіційному шлюбі. Вказала суду на те, що про існування позивачки в житі її сина вона не знала, він їй ніколи не повідомляв про те, що проживає з [PERSON] та ніколи її не привозив до неї у гості. Вважає, що позивачка за життя не мала наміру на створення сім`ї, а лише після смерті, в зв`язку з відкриттям спадщини, намагається довести факт, якого не існувало. Категорично заперечила проти позовних вимог, оскільки вважає їх такими, що спрямовані на заволодіння спадковим майном, яке залишилось після смерті її сина [PERSON] . В судове засідання призначене на 24 березня 2025 року відповідачка не з`явилась. Представник відповідачки, адвокат Шпак В.М. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити у їх задоволенні, через безпідставність та необґрунтованість. Вказав суду на те, що [PERSON] з 13 вересня 2014 року по день смерті [INFO] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивачки [PERSON] та [PERSON] суперечить нормам сімейного права. Представник заінтересованої особи Смілянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи без участі нотаріуса згідно чинного законодавства України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку, повідомила, що позивачка по справі [PERSON] є її рідною сестрою та їй відомо про те, що [PERSON] з 2017 року почала працювати на одному підприємству з [PERSON] , а з 2018 року вони почали спільно проживати у орендованій квартирі в м. Миколаєві. Пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, він водив дітей позивачки до школи та садочку. Коли сестра [PERSON] перебувала у декретній відпустці то [PERSON] повністю утримав її та її дітей. Їй відомо про те, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, однак він намагався розлучитись, але в нього це не вийшло. Вказала, що вона знає [PERSON] ще з дитинства, оскільки її дядько є хрещеним [PERSON] та вони часто перебували у них в гостях. На запитання головуючого свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо, що у [PERSON] були проблеми із паспортом та саме через це він не зміг розлучитись із колишньою дружиною, однак він хотів зареєструвати шлюб з її сестрою [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не є родичкою сторін по справі, працює в школі, в якій навчається донька позивачки. [PERSON] вона знає з 2019 року, оскільки він приходив до школи із донькою позивачки [PERSON] , приводив та забирав її зі школи, допомагав робити шкільний куточок у школі. Дитина позивачки [PERSON] називала [PERSON] другом та татком. На запитання головуючого свідок [PERSON] повідомила, що вона, як представник школи та соціальний педагог, в зв`язку з тим, що [PERSON] має трьох дітей, робили рейди огляду умов проживання дітей. Через це їй відомо що позивачка проживала разом з [PERSON] однією сім`єю. На запитання представника відповідача свідок [PERSON] повідомила, що вона особисто проводила такий огляд умов проживання лише один раз, саме у позивачки. Про те, що позивачка проживає спільно з [PERSON] вона дійшла до висновку через те, що в квартирі перебували чоловічі речі, чоловіче взуття та спільні фото [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференцзв`язку пояснила, що вона була колегою [PERSON] на фірмі «Велюр» в м. Миколаєві та знайома із ним з 2015 року так як і з позивачкою [PERSON] . Їй відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом на орендовані квартирі. Відомо також те що [PERSON] та [PERSON] купили спільно автомобіль у 2020 чи 2021 році, про те, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбу їй також було відомо. Пояснила, що [PERSON] намагався розлучитись із колишньою дружиною, оскільки хотів укласти шлюб з [PERSON] . В 2019 році [PERSON] та [PERSON] переїхали до м. Бровари. Свідок [PERSON] в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференцзв`язку пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] та донькою відповідачки по справі [PERSON] . Повідомила, що вона спілкувалась із братом не часто раз чи два на місяць, вона в 2017 та 2018 роках приїздила до нього в гості на море. Їй відомо що він проживав один, про [PERSON] він якось казав, що вона його просто знайома, ніколи про неї як про жінку не казав та вона її не бачила в нього вдома. Повідомила, що коли [PERSON] приїздив додому в Черкаську область провідати маму то також завжди був сам. Так як брат [PERSON] був офіційно одружений то про іншу жінку вона не знала. Вислухавши доводи позивачки [PERSON] , представника позивачки, адвоката Качан Р.Ю., відповідачки [PERSON] , представника відповідачки, адвоката Шпака В.М., заслухавши пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Позивачка [PERSON] просила суд, встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2023 року, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . З копії акту про фактичне проживання осіб від 30 жовтня 2023 року, вбачається, що [PERSON] фактично проживала разом з [PERSON] з лютого 2021 року та до моменту коли [PERSON] мобілізували за адресою: [ADDRESS] . З копії договору оренди від 01 березня 2021 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди квартири [ADDRESS] . В п. 2.2 договору вказано, що в квартирі будуть проживати [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] в п. 5 договору зазначено, що він укладений з 01 березня 2021 року по 01 березня 2023 року з можливістю продовження. Позивачка [PERSON] вказала, що встановлення факту проживання як чоловіка та жінки їй необхідне для подання заяви про прийняття спадщини. На підтвердження спільного проживання разом із [PERSON] позивачка надала до суду копії фотознімків, оглянувши які, суд не може достеменно встановити обставини саме спільного проживання, як чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON] , який період та за яких обставин було зроблено дані фотознімки. Крім того позивачка зазначає, що факт спільного проживання та утримання її та дітей [PERSON] підтверджується копіями платіжних доручень. З наданих копій платіжних інструкцій жодним чином не можливо встановити факт утримання [PERSON] позивачки [PERSON] , оскільки деякі з них містять лише отримувача, деякі не містять ні платника ні отримувача, певні з них містять дані платника [PERSON] , отримувача [PERSON] або навпаки та не місять в собі інформації, яка б могла достеменно підтвердити, як факт утримання так і факт спільного проживання, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Тому суд приходить до висновку, що такі докази є не належними та не стосуються предмету доказування. Відповідно до ч. 2,4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 36 ч.1 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. При цьому,в порядку ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим, а також у разі його розірвання. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі (ст. 25 СК України). Шлюб, як це встановлено ст. 37 СК України, є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду. З копії рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2023 року у справі № 489/3485/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вбачається, що [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання його шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 13 вересня 2014 року та вказаним рішенням суду шлюб розірвано. У вступній частині вказаного рішення суду дійсно є вказівка на те, що [PERSON] фактично припинив подружні відносини з [PERSON] з весни 2016 року. Факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] з 13 вересня 2014 року сторони визнали в судовому засіданні. Однак, позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , як на підставу для позову, вказали на те, що оскільки рішенням суду від 16 жовтня 2023 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з весни 2016 року припинили подружні відносини, відповідно [PERSON] фактично не перебував у шлюбі, тому міг перебувати в іншому шлюбі з позивачкою. Положеннями ст. 74 СК України врегульовані майнові права осіб, що проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Дані положення є виключенням, а отже особи, що проживали без реєстрації шлюбу інших прав, ніж визначені ст. 74 СК України, не набувають. Крім того, як вбачається із тексту вказаної статті умовами набуття майнових прав на спільне майно є проживання жінка та чоловік однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за умови якщо вони не перебувають в будь-якому іншому шлюбі. Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що законодавець визначив пріоритетність зареєстрованого шлюбу, також визначений принцип одношлюбності і заборони на укладання шлюбу з особою, яка вже перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є визнанням державою сімейних стосунків фізичних осіб і, за своєю суттю є альтернативою зареєстрованого шлюбу, а отже такі відносини мають бути правомірними. У зв`язку з цим, наявність зареєстрованого шлюбу [PERSON] унеможливлює встановлення судом факту його спільного проживання з позивачкою [PERSON] , як чоловіка і дружина без реєстрації шлюбу, оскільки вказане не відповідає наведеним нормам сімейного права та суперечить моральним засадам суспільства. Доводи позивачки та представника позивачки про фактичне припинення шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] з весни 2016 року, не можуть бути прийняті до уваги суду, оскільки їх правовідносини не є предметом даного судового розгляду. При цьому, суд відхиляє доводи представника позивача про фіктивність шлюбу між [PERSON] та [PERSON] з 2016 року, оскільки ці доводи не підтвердженні рішенням суду про визнання шлюбу недійсним, як того вимагає ст. 40 ч. 2 СК України. За наведених обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що встановлення запитуваного факту, не породжує юридичних наслідків, оскільки в противному буде порушено принцип одношлюбності, тобто це бути суперечити моральним засадам суспільства.

Outcome: dismissed