Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Данилів М.М., 27.11.2023 року звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати недійсним договір № 43 про відступлення права вимоги від 23.08.2023 року, укладений між АТ «Банк Січ» та ТОВ «ФК «Голден Коін», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим № 2004. Позов обґрунтовано тим, що 16.06.2021 між [PERSON] та АТ «Банк Січ»\~укладено договір про споживчий кредит № 437801/155/1/21. Відповідно до умов п. 1.1 договору, банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 9 583 700 грн, строком на 240 місяців (до 15 червня 2041 року) під 16,99% річних на придбання нерухомості, а позичальник зобов`язався повернути кошти, сплатити проценти та інші платежі за договором (п. 1.2 договору). З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 18.06.2021 між [PERSON] та банком укладено іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Візняк Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 293. Предметом іпотеки є нерухоме майно, що належить на праві власності іпотекодавцю, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 528,6 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ: 206102235101 та земельна ділянка площею 0,0899 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ: 186504135101, кадастровий номер: 3510100000:50:437:0056. З метою забезпечення виконання договору про споживчий кредит було укладено наступні договори: 19.06.2021 між [PERSON] та банком укладено іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Візняк Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 298. Предметом іпотеки є нерухоме майно, що належить на праві власності іпотекодавцю, а саме: житловий будинок, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 162,5 житлова площа (кв.м): 38,1, матеріали стін: цегла керамічна, опис: Бб2б3 житловий будинок; Ж навіс; Е- яма вигрібна; Д альтанка; к4к6 ганок; І вимощення; N-N1 огорожа; Г басейн, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ: 206133935101 та земельна ділянка кадастровий номер: 3510100000:50:437:005, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0899 га, РНОНМ 186481335101, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 19.06.2021 року між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Візняк Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 301 предметом якого є нерухоме майно, належне іпотекодавцю, а саме: цілісний житловий комплекс будівель, загальна площа (кв.м): 3026.2, опис: всього за літ. «АА1А2»-333,9-кв.м; всього за літ. «ББ1»-1932,5-кв.м; всього за літ. «В»-450,2-кв.м; всього за літ. «Е»-307,5-кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ 1776385935101 та земельна ділянка площею 1,5388 га кадастровий номер 3510100000:22:173:0001, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування [ADDRESS] , РНОНМ 1797474335101. 11.09.2023 [PERSON] отримала відправлення від ТОВ «ФК «Голден Коін» вих. № 509/23-4 про відступлення прав за договором поруки і права вимоги за основним зобов`язанням від 05.09.2023 та повідомлення № 509/23-3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушень) від 05.09.2023. Крім цього, 11.09.2023 року [PERSON] отримала відправлення від ТОВ «ФК «Голден Коін» вих. № 509/23-1 про відступлення прав за іпотечним договором, за договором поруки і права вимоги за основним зобов`язанням від 05.09.2023 та повідомлення № 509/23-2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушень) від 05.09.2023. У всіх чотирьох повідомленнях було зазначено, що АТ «Банк Січ» відступив ТОВ «ФК «Голден Коін» право вимоги до позичальників, поручителів та іпотекодавців на підставі договору № 43 про відступлення прав вимоги від 23.08.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком 3.3. за реєстровим № 2004. Проте жодних доказів, які підтверджують набуття ТОВ «ФК «Голден Коін» прав відповідно до умов договору про іпотечний кредит та іпотечного договору 1, договору про споживчий кредит та іпотечного договору 2, іпотечного договору 3 ТОВ «ФК «Голден Коін» до вищевказаних повідомлень не додавалося. У повідомленнях ТОВ «ФК «Голден Коін» повідомило [PERSON] , щоб вона впродовж 30-ти денного строк з дня отримання повідомлень, достроково погасила заборгованість згідно умов таких договорів, а саме: щодо договору про іпотечний кредит у розмірі 11\~511 938,02 грн.; щодо договору про споживчий кредит у розмірі 6 364 474,39 грн. Також, ТОВ «ФК «Голден Коін» зазначило, що у разі непогашення вказаної заборгованості по договору про іпотечний кредит та договору про споживчий кредит у 30-ти денний строк з дня отримання повідомлення про звернення стягнення № 509/23-2 та повідомлення про звернення стягнення № 509/23-3, то останній, застосовуючи ст. 38 Закону України «Про іпотеку» буде продавати третім особам предмет іпотеки 1, предмет іпотеки 2, предмет іпотеки 3 відповідно. ТОВ «ФК «Голден Коін» не додало до жодного з повідомлень копії оскаржуваного договору та доказів здійснення оплати за купівлю такого права вимоги. У подальшому [PERSON] стало відомо, що ТОВ «ФК «Голден Коін» було зареєстровано іпотекодержателем: предмет іпотеки 1 та предмет іпотеки 2, що підтверджується інформаційними довідками за № 350118642 та № 350118178 від 12.10.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; предмета іпотеки 3 та предмета іпотеки 4, що підтверджується інформаційними довідками за № 350125695 та № 350126437 від 12.10.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; предмет іпотеки 5 та предмета іпотеки 6, що підтверджується інформаційними довідками за № 350127215 та № 350128414 від 12.10.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зі змісту Повідомлень та відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що Банк начебто відступив ТОВ «ФК «Голден Коін» права вимоги до [PERSON] за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором 1, договором про споживчий кредит та іпотечним договором 2, іпотечним договором 3, проте жодних доказів на підтвердження цього їй не направлялось ні Банком, ні ТОВ «ФК «Голден Коін». Посилаючись на вимоги діючого законодавства, позивач зазначає, що оскаржуваний договір повинен бути визнаний недійсним так як укладений під впливом обману, а його зміст суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. На веб-сторінці електронного аукціону № GFD001-UА-20230725-65717 рrоzоrrо.продажі розміщені Публічні паспорти активів, що були відчужені відповідачем 2 на користь відповідача 1, а саме: право вимоги за договором про іпотечний кредит № 437801/155/1/21 від 16.06.2021 року та похідними від нього іпотечним договором, договором поруки; право вимоги за договором про споживчий кредит № 437801/157/1/21 від 16.06.2021 року та похідними від нього іпотечними договорами, договорами поруки. Публічні паспорти активів містять інформацію про кредит, про заборгованість та дату формування, про заставу, про поручителя та додаткову інформацію. У розділі 3 «Інформація про заставу» кожного з цих Публічних паспортів активів наявна примітка про те, що дія закону про мораторій на стягнення майна, а саме предмети іпотеки, якими забезпечено виконання зобов`язань за Договором про іпотечний кредит та Договором про споживчий кредит, не розповсюджується. У п. 1.5 договору про іпотечний кредит зазначено, що кредит надається на придбання нерухомого майна житлового призначення, а саме: житловий будинок (домоволодіння), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0899 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ 186504135191, кадастровий номер 3510100000:50:437:0056, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок. Згідно з п. 1.6 договору про споживчий кредит зазначено, що мета отримання кредиту (цільове призначення кредиту) на споживчі потреби, в тому числі на сплату комісії банку за видачу кредиту, передбаченої п. 1.4 цього договору. З наведених положень договору про іпотечний кредит та договору про споживчий кредит та положень Закону України «Про споживче кредитування» чітко вбачається, що кредити, які надавалися Банком [PERSON] , є споживчими. За обома кредитними договорами позичальником є фізична особа та обидва забезпечуються іпотечними договорами. Тому стягнення на предмети іпотеки є неможливим на період дії воєнного стану та 30 днів після його завершення в силу положень Закону України «Про іпотеку». Крім того, розмір заборгованості відповідно до умов договору про споживчий кредит та договору про іпотечний кредит менший, аніж той, який вказано у Публічних паспортах активу, оскільки строк повернення кредитів не настав. Таким чином, підставами для визнання оскаржуваного договору недійсним є: ч. 1 ст. 203 ЦК України - відповідач 2 вказав у Публічних паспортах активів, що дія норм закону про мораторій на стягнення майна не розповсюджується на активи, що продаються, такі відомості суперечать Закону України «Про іпотеку» та ч. 1 ст. 229, ч. 1 ст. 230 ЦК України - відповідач 2 ввів в оману потенційних покупців щодо їх прав та обов`язків, властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність та можливість використання за цільовим призначенням, зокрема, щодо можливості здійснити стягнення на предмети іпотек. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 01.12.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачам надано термін для подання відзиву на позов, призначено підготовче засідання. 02.01.2024 року представником АТ «Банк Січ» подана заява про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надано відзив на позов. Ухвалою суду від 19.01.2024 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб залучений до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 21.03.2024 року [PERSON] , від імені якого діє адвокат Мілевська Я.І. звернувся в суд із аналогічним позовом, в якому просить визнати недійсним договір № 43 про відступлення права вимоги від 23.08.2023 року, укладений між АТ «Банк Січ» та ТОВ «ФК «Голден Коін», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим № 2004. Підстави визнання вищевказаного договору є аналогічними, які викладені в позовній заяві [PERSON] і ухвалою суду від 26.03.2024 року (суддя Драний В.В.) відкрито провадження у справі № 405/1917/24, провадження № 2/405/329/24. 22.04.2024 року представником відповідача АТ «банк січ» надано відзив на позовну заяву [PERSON] . Ухвалою суду від 21.08.2024 року об`єднані в\~одне провадження\~цивільна справа\~№ 405/1917/24\~за позовом[PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Голден Коїн», Акціонерного товариства «Банк «Січ» про визнання правочину недійсним та справа № 405/8754/23 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Голден Коїн», Акціонерного товариства «Банк «Січ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання правочину недійсним. Справам присвоїти номер 405/8754/23 (провадження № 2/405/1494/23). Ухвалою суду від 18.09.2024 року підготовче провадження у справах закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні 14.02.2025 року представник позивача вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зазначив, що позов підлягає задоволенню, а договір підлягає скасуванню через дію мораторію, договір надавався на придбання житла і є споживчим та підтримав обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача «ФК «Голден Коін», який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, зазначив про безпідставність позову, відсутність змін у правах і обов`язках відповідача та просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача АТ «Банк Січ», яка також приймала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, зазначила, що позивачі не є стороною оспорюваного договору, їх права не порушені і ними обрано не належний спосіб захисту та просила відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи, яка приймала участь в судовому засіданні режимі відео конференції, також зазначила про необгрунтованість позову. В судове засідання, призначене на 04.04.2025 року для проведення судових дебатів представник позивача та позивач не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача особисто, причини неявки суду не сповістили і суд прийняв рішення про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача ТОВ «ФК «Голден Коін» в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обґрунтування викладені у відзиві та просив відмовити в його задоволенні, надав суду клопотання про стягнення з відповідачів судових витрат на правничу допомогу. Представник АТ «Банк Січ» та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представником третьої особи надані додаткові пояснення по справі. Заслухавши пояснення представника відповідача ТОВ «ФК «Голден Коін», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 року № 405-рш/БТ «Про віднесення АТ «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.08.2022 року № 579 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Банк Січ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» згідно з яким в АТ «Банк Січ» з 10.08.2022 року до 09.09.2022 року було запроваджено тимчасову адміністрацію. На підставі постанови Правління Національного банку України від 06.10.2022 № 495-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк Січ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07.10.2022 № 803 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк Січ» та делегування повноважень ліквідатору банку». Згідно з зазначеними рішеннями відкликано банківську ліцензію АТ «Банк Січ» з 10.10.2022 року, розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк Січ» строком на три роки з 10.10.2022 року по 09.10.2025 року включно та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк Січ», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у частині п`ятій та десятій статі 52 Закону, провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Стрюковій Ірині Олександрівни строком на три роки з 10.10.2022 року по 09.10.2025 року включно. Зазначена інформація міститься на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у мережі Інтернет (http://www.fg.gov.ua), є загальновідомою та не потребує доказування. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснення тимчасової адміністрації і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон № 4452-VI). Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (п.17 ч.1 ст. 2 Закону № 4452-УІ). Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (ч.3 ст. 37 Закону № 4452-УІ). Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (ч.8 ст. 35 Закону № 4452-УІ). З початком процедури ліквідації всі банківські активи підлягають продажу для задоволення вимог кредиторів. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб між Фондом та Державним підприємством «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» укладено Договір про взаємодію під час організації продажу майна (активів) банків від 24.12.2019 року, в яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації, відповідно до якого визначено регламент роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку, та банків, що ліквідуються, та регламент роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Електронна торгова система «ПРОЗОРРО» при проведенні електронних торгів керуються Регламентом роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку, та банків, що ліквідуються (Регламент ЕТС), який розміщено на офіційному веб-сайті Фонду за наступним посиланням: https://www.fg.gov.ua/aktivi-bankiv/prodazh-aktiviv/informatsiya/poryadokrealizatsii-a кtiviv і є загальнодоступним. Основними активами банку, що включаються до ліквідаційної маси та підлягають реалізації на електронних аукціонах є: нерухоме майно, земельні ділянки, транспортні засоби, права вимоги за кредитними договорами та основні матеріальні цінності. Значну частину ліквідаційної маси становлять кредити, нерухомість та транспортні засоби. Значну частину ліквідаційної маси становлять саме кредити. Реалізуються вони у вигляді права вимоги за кредитним договором. Фактично продаж права вимоги за кредитом це відступлеиня боргу за яким змінюється кредитор, всі інші умови залишаються без змін. Всі кошти отриманні від реалізації актів банків банкротів перераховуються на рахунок банка - власника майна та в подальшому розподіляються між кредиторами в порядку черговості задоволення вимог кредиторів. 01.08.2023 через електронний майданчик «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» відбувся аукціон з продажу (відступлення права вимоги) за кредитними договорами № 437801/155121 від 16.06.2021 року та № 437801/157/1/21 від 16.06.2021 року, що були укладені між АТ «Банк Січ» та [PERSON] . Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20230725-65717 від 01.08.2023 року АТ «Банк Січ» Та ТОВ ФК «Голден Коін» уклали Договір № 43 про відступлення прав вимоги від 23.08.2023 року за Договором про іпотечний кредит № 437801/155/21 від 16.06.2021 року, Договором про споживчий кредит № 437801/157/1/21 від 16.06.2021 року. Відповідно до п. 1 Договору про відступлення прав вимоги Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув право вимоги Банку до позичальників поручителів та іпотекодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору за кредитними договорами, договорами поруки та договорами іпотеки, з урахуванням всіх змін та доповнень до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Відповідно до п.3. Договору про відступлення прав вимоги Банк повідомляє про укладення цього договору шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті Банку із дотриманням вимог законодавства. На офіційній сторінці веб-сайту Банку 23.08.2023 року було розміщено повідомлення про укладання вищезазначеного договору із зазначенням електронної адреси сайту, за яким є можливість ознайомитися з Протоколом електронних торгів, Договором № 43 про відступлення прав вимоги і т.п. При цьому, відповідно до п. 6.4. Кредитних договорів сторони встановили, що банк має право відступати право вимоги за цими договорами без згоди на це позичальника і Позичальник згоден, що Банк буде надавати третій стороні, яка має намір набути право вимоги інформацію про позичальника, що містить банківську таємницю. На виконання умов п. 4 Договору про відступлення прав вимоги Новий кредитор сплатив грошові кошти в сумі 5 473 000,00 грн. у повному обсязі в день підписання цього Договору. Вищезазначена інформація, а також скановані копії даного договору було розміщено у відкритому доступі в мережі інтернет на офіційному сайті «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» та АТ «Банк Січ». Позивача було повідомлено про проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу активів, а саме відступлення права вимоги за Кредитними договорами, які були укладені між Банком та Позивачем зарей Р.В. Суд приходить до висновку, що продаж прав вимоги за кредитним договором спричинило лише зміну кредитора у зобов`язаннях, що узгоджується з приписами ст. 512 ЦК України і згода боржника не потрібна (ч. 1 ст. 516 ЦК України). До загальних засад цивільного законодавства відносять неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України). Частина 3 ст. 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. В статті 627 ЦК України, зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За положеннями п.1 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент учинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Крім того, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ст. 215 ЦК України). Стаття 215 ЦК України встановлює, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). До загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, відноситься й вимога вчинення правочину у формі, встановленій законом (ст. 203 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Разом з тим, ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення. Позивачами не надано жодних доказів, що свідчать про недійсність укладених між Банком (первинним кредитором) і ТОВ «ФК «Голден Коін» (новим кредитором) договору про відступлення права вимоги, не зазначено чи було порушене їх цивільне, за захистом якого вони звернулися до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивачів є підставою для відмови у задоволенні позову, що кореспондується правовими позиціями, що містяться в постановах Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 910/13840/18, від 04.06.2020 року у справі № 916/1411/19, від 15.05.2020 року у справі № 904/3938/18, від 03.03.2020 року у справі № 910/6091/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 911/1465/19. Відсутність порушення спірним договором прав та інтересів позивачів є самостійною підставою для відмови у позові, а тому немає необхідності в такому випадку надавати оцінку законності спірному договору. Зазначений правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала у п.7.17 постанови від 07.07.2020 року у справі № 910/10647/18, у п.8.9 постанови від 08.10.2019 року у справі № 916/2084/17. Позивачами при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинна бути доведена не лише наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, але й порушення внаслідок укладання відповідного правочину своїх прав та законних інтересів. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (п.57 постанови від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17). Оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа, якщо вона має заінтересованість та доведе це, у праві пред`являти позов про визнання недійсним правочину, укладеного іншими сторонами. Це може бути у випадках, коли права заінтересованої особи порушені договором, який оспорюється, і можуть бути в такий спосіб відновлені або іншим чином захищені інтереси такої особи можуть бути реалізовані, унаслідок чого вона здатна буде набути прав. Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці останні не доведуть, що цими діями порушуються їхні права. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові. Доводи позивача повинні містити обґрунтування та докази негативного впливу та реального порушення його прав, свобод чи інтересів та не повинні бути абстрактними. (Постанова Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі № 1340/4630/18). Згідно положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. За наслідком продажу права вимоги за договором про іпотечний кредит № 437801/155/21 від 16.06.2021 року та договорами забезпечення до нього: іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя від 18.06.2021 року позивач [PERSON] та договору поруки від 16.06.2021 року позивач [PERSON] ; договором про споживчий кредит № 437801/157/1/21 від 16.06.2021 року та договорами забезпечення до нього: іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.06.2021 року позивач [PERSON] , іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя від 19.06.2021 року позивач [PERSON] та договору поруки від 16.06.2021 року [PERSON] - укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредитору шляхом продажу право вимоги до позичальника. При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В результаті продажу права вимоги, і як наслідок, заміни кредитора у зобов`язанні, права та зобов`язання боржника та/або іпотекодавця (поручителя), як за основним зобов`язанням (кредитним договором), так і за забезпеченням виконання основного зобов`язання (договором іпотеки, поруки) залишаються незмінними. Позивачами не доведено належними та допустимими доказами, що шляхом проведення електронного аукціону та відступлення прав вимоги за договорами права позивачів були порушені, як і не доведено, що обраний спосіб захисту є ефективним, позивачами взагалі не вказано, які їх права чи охоронювані інтереси порушенні шляхом проведення електронних, торгів та укладенням, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовів позивачів [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~суд відносить\~судові витрати\~по справі\~за рахунок\~позивачів,п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (п.1, 4 ч. 3 ст. 132 ЦПК України). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Згідно з\~ч.\~2\~-\~4\~ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Доказами в цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Частиною 8\~статті 141\~ЦІІК України\~встановлено, що докази розміру витрат , які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником відповідача ТОВ «ФК «Голден Коін» на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу надано: довіреність на представництво інтересів відповідача, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ІПН юридичної особи 44245822, договір про надання правової допомоги від 01.11.2021 року, укладений між ТОВ «ФК «Голден Коін» та адвокатським об`єднанням «КБ Партнерс»; додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 року; додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 20.12.2022 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 04.04.2025 року пунктом 3 якого передбачена вартість послуг за вказаними договорами в розмірі 50\~000 грн. Згідно з правовим висновком ВС, викладеним у постанові від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19 в разі, якщо в межах справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, останній не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення таких витрат з відповідачів пропорційно на користь адвокатського об`єднання «КБ «Партнерс».

Outcome: approved