Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Короткий виклад позицій сторін: [PERSON] просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла її мама [PERSON] . Її батьки до дня їхньої смерті були зареєстровані та проживали в [ADDRESS] . У вказаному помешканні вона також проживала, однак була зареєстрована лише з 04.01.2017. Ще за життя її батько [PERSON] на підставі договору дарування від 10.08.2011 подарував їй домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , яке розташоване за вказаною вище адресою. 2024 року вона в даному помешканні знайшла заповіт, згідно з яким її батько все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, земельну ділянку і взагалі все те, що йому буде належати і на що за законом матиме право, заповів їй, своїй дочці [PERSON] . Також вона знайшла державний акт на право приватної власності на землю серії І-ІФ №006870, виданий на ім`я її батька [PERSON] та державний акт на право приватної власності на землю серії І-ІФ №006959, виданий на ім`я її матері [PERSON] . Після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які б прийняли спадщину відсутні, як і відсутні інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно. З метою оформлення спадщини після смерті матері, вона звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у прийнятті спадщини через те, що нею пропущено шестимісячний строк для її прийняття та рекомендовано звернутись до суду. Установлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини вона пропустила у зв`язку із погіршенням її стану здоров`я після смерті батьків. Надалі вона не займалась оформленням спадщини у зв`язку із введенням на території України карантину, внаслідок поширення гострої респіраторної хвороби Covid-19, а згодом і воєнного стану через військову агресію Росії проти України. Тобто строк прийняття спадщини вона пропустилаа з поважних причин. Вважає, що три місяці з дня набрання рішенням законної сили їй будуть достатніми для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Просила прийняти визнання позову стороною відповідача та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача Долинської міської ради у підготовче судове засідання не з`явилася, подав клопотання, в якому вказав, що заперечень щодо задоволення позовних вимог не має, просить проводити розгляд справи за його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 20 лютого 2025 року, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання за участю сторін. 28 березня 2025 року на електронну адресу суду поступило клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі, заперечень Долинська міська рада щодо позовних вимог не має. 31 березня 2025 року позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Частиною 1\~статті 206 ЦПК України\~встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що сторона відповідача позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання нею позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом: як слідує зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2016, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7), а з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2016, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Дочкою померлих [PERSON] і [PERSON] записана [PERSON] , [INFO] , на що вказує свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.03.1958 (а.с. 9). [PERSON] у 1979 році зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.07.1979 (а.с. 10). Тобто [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Згідно із заповітом від 26.01.2011, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, земельну ділянку і взагалі все те, що йому буде належати і на, що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Як стверджує позивачка, про існування заповіту їй стало відомо тільки 2024 року. Як слідує з довідки № Тр-162 від 11.11.2024, виданої старостою Тростянецького старостинського округу, [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] . Заповіт від [PERSON] в сільській раді посвідчувався 26.01.2011 і зареєстрований в реєстрі за № 3, який ніким не змінений і не скасований (а.с. 11). Згідно з довідкою № Тр-163 від 11.11.2024, виданою старостою Тростянецького старостинського округу, [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Заповіт від [PERSON] в сільській раді не посвідчувався (а.с. 12). Як указала позивачка, вона разом з батьками проживала по [ADDRESS] , однак у вказаному помешканні була зареєстрована лише з 04.01.2017. Відповідно до договору дарування від 10.08.2011, посвідченого приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М., зареєстрованого за № 3808, дарувальник [PERSON] безоплатно передав у власність обдаровуваної [PERSON] домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] (а.с.\~14-17).\~Вказаний договір\~зареєстрований в\~Державному реєстрі\~правочинів,\~що підтвердужється витягом з Державного реєстру правочинів № 10238634 від 10.08.2011 (а.с. 18-19). Право власності на вказаний житловий будинок на підставі договору дарування від 10.08.2011 зареєстровано за [PERSON] , на що вказує витяг про Державну реєстрацію прав від 23.10.2012 (а.с. 20). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 006870 від 18.06.2001, [PERSON] на підставі рішення ХІХ сесії ІІІ скликання Тростянецької сільської Ради народних депутатів від 02 березня 2001 року №126-19/2001, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,488 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться у с. Слобода-Долинська Тростянецької сільської ради (а.с. 21). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 006959 від 18.06.2001, [PERSON] на підставі рішення ХІХ сесії ІІІ скликання Тростянецької сільської Ради народних депутатів від 02 березня 2001 року №126-19/2001, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6036 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться у с. Слобода-Долинська Тростянецької сільської ради (а.с. 22). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Позивачка [PERSON] , дочка [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які б прийняли спадщину відсутні, як і відсутні інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно. Позивачка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , однак отримала повідомлення за № 671/01-16 від 22.11.2024, в якому зазначено, що після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась (вказане підтверджується і витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 79259818 від 22.11.2024 (а.с. 27). Державний нотаріус також роз`яснила зміст ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, у яких визначено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця та можливість поновлення пропущеного строку з поважних причин (а.с. 26). Встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини [PERSON] пропустила у зв`язку із погіршенням її стану здоров`я після смерті батьків, на підтвердження чого долучила світлокопії виписки із історії хвороби карти хворого № 1870 від 11.04.2014 (а.с.23), витяг з медичної карти стаціонарного хворого /Епікриз/ № 1178 від 09.02.2024 (а.с.24), виписку з медичної карти стаціонарного хворого №1587218 від 10.08.2018 (а.с. 25). Надалі вона не займалась оформленням спадщини у зв`язку із введенням на території України карантину, внаслідок поширення гострої респіраторної хвороби Covid-19, а згодом воєнного стану через військову агресію Росії проти України. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Оцінка суду та норми права, які застосував суд: проаналізувавши доводи позивачки, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були ретельно досліджені, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1220 ЦК України. [PERSON] померла [INFO] . За життя вона заповіт не склала, тому після її смерті її майно спадкується за законом. Її чоловік [PERSON] помер швидше ( [INFO] ), тому її дочка позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері, однак бажає її прийняти та оформити. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, немає. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців не встановлено, однак у зв`язку із погіршенням стану здоров`я після смерті батьків, тривалим лікуванням, що підтверджується описаними вище виписками з медичних закладів, пандемією коронавірусу та військовою агресією, у межах шестимісячного строку не вчинила дій, спрямованих на прийняття спадщини. Тому суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки такі пов`язані з об`єктивними обставинами, через які відповідні дії не були вчинені. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивачка захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не може, прийнявши визнання позову відповідачем та перевіривши, що таке не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що [PERSON] , яка пропустила з поважної причини строк для прийняття спадщини, навела достатні підстави для визначення їй додаткового строку. На переконання суду, трьохмісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини, і тому позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід задовольнити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст. 15, 1216, 1217, 1220, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 13, 81, 206\~ЦПК\~України та

Outcome: approved