Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 079 грн 84 коп. та понесені судові витрати у загальному розмірі 8 422 грн 40 коп.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.03.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 4282054, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 10 500 грн 00 коп.. 10.08.2021 згідно з умов договору відступлення прав вимоги № 06Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 4282054 від 03.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відтак ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 19 079 грн 84 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 8 275 грн 00 коп.; заборгованість за відсотками у сумі 10 804 грн 84 коп.. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.01.2025 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін про судове засідання 11.03.2025. В подальшому судовий розгляд відкладено на 07.04.2025. Судова повістка, копія ухвали направлені відповідачу за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Однак документи повернулися до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою від 02.02.2025. Крім того, при подачі позову до суду позивачем надано докази відправлення копії позову відповідачу. Також виклик відповідача здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України 13.03.2025. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про дату і місце розгляду справи. Таким чином немає перешкод для судового розгляду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного: Суд встановив, що 03.03.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 4282054, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 10 500 грн 00 коп., строком на 30 днів з 03.03.2021 по 2.04.2021, сума до повернення - 10 531 грн 50 коп., складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту -- 00 грн 00 коп., яка нараховується одноразово за ставкою 0,00 % від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 31 грн 50 коп., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. 10.08.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги № 06Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 4282054 від 03.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відтак ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 19 079 грн 84 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 8 275 грн 00 коп.; заборгованість за відсотками у сумі 10 804 грн 84 коп.. Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав у кредит кошти, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 19 079 грн 84 коп.. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України) Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 42649746 від 01.11.2024 про надання правової допомоги укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Стародуб І.В.; детальний опис робіт на загальну суму 6 000 грн 00 коп.; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.11.2024 на суму 6 000 грн 00 коп.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Стародуб І.В.. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 6 000 грн 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у детальному описі робіт на загальну суму 6 000 грн 00 коп.., а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 5 000 грн 00 коп. Підстав для стягнення з відповідача ще 1 000 грн 00 коп. суд не вбачає. Крім того слід стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.. На підставі зазначеного і

Outcome: approved