Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить: Стягнути з\~ [PERSON] (РНОКПП\~-\~ [NUMBER] )\~на користь\~ [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) борг за договором позики у сумі 185\~298,63 (сто вісімдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) доларів США 63 цента. Мотивує вимоги тим, що 21 липня 2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, оформлений розпискою. Відповідно до змісту розписки, відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 175\~000 доларів США. 27 листопада 2021 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою повернути грошові кошти у вищевказаній сумі протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання претензії. Претензію отримано відповідачем 09 грудня 2021 року, про що свідчить його підпис у поштовому повідомленні, а тому, відповідач повинен був повернути грошові кошти до 09 січня 2022 року. У вищевказаний строк відповідач позику не повернув. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року\~ закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явились. \~ \~ \~ \~Представник позивача подала заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її, як його представника, позов підтримала, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, рекомендоване повідомлення повернуто на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21 липня 2015 року [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 175 000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики та його умов [PERSON] було складено розписку, за змістом якої відповідач зобов`язався повернути кошти за першою вимогою. 27 листопада 2021 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою повернути йому грошові кошти у вищевказаній сумі протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання претензії. Претензію було отримано відповідачем 09 грудня 2021 року, про що свідчить його підпис у поштовому повідомленні. А тому, відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти до 09 січня 2022 року. У вказаний строк відповідач позику не повернув. Згідно правового висновку, зробленого у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі №369/3340/16-ц, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми у борг позичальнику. Досліджуючи боргову розписку надану позивачем, судом виявлена справжня правова природа укладеного договору позики. Отже, факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується розпискою складеною відповідачем. Відповідно ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до вимог\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона\~позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона\~позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року справа № 520/11358/15-ц (провадження № 61-7539св21) зроблено висновок, що «тлумачення статей 1046 та 1047\~ЦК України\~свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика\~має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок». Оригінал розписки\~знаходиться у\~позивача,\~який суд\~оглянув у\~судовому засіданні. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача свідчить про неповернення боргу відповідачем. Як зазначає позивач, що до теперішнього часу кошти в розмірі 175 000 доларів США повернуто не було. В порядку п.1\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з огляду на вимогу позивача, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики з урахуванням 3 % річних з простроченої суми за період прострочення (з 09.01.2022 р. по 25.12.2023 р.) в розмірі 185\~298,63 доларів США. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved