Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/14901/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних за користування грошовими коштами, за результатом розгляду якої, 02 квітня 2025 року ухвалено рішення. 01 квітня 2025 року представник [PERSON] - адвокат Муравський В.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав Клопотання про стягнення судових витрат та долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить стягнути з ТОВ «Консалт Солюшенс» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 11500,00 гривень. 08 квітня 2025 року керівник ТОВ «Консалт Солюшенс» - [PERSON] за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування клопотання зазначив, що на думку позивача, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11500,00 гривень є завищеним, неспівмірним із даною категорією справ та не відповідає критерію розумності. Крім того, в долучених представником відповідача додатках відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Враховуючи наведене та актуальні висновки Верховного Суду, представник позивача вважає, що клопотання сторони відповідача про стягнення судових витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 11500 грн., не підлягає задоволенню. В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Представники відповідача та позивача подали заяву про проведення судового засідання за їх відсутності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За вказаних обставин,з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/14901/24, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до матеріалів справи, в судовому засіданні 27 березня 2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення , яке відбудеться 02.04.2025 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/14901/24 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних за користування грошовими коштами. Вирішено питання про розподіл витрат з оплати судового збору. Водночас, питання про розподіл понесених позивачем судових витрат, судом під час ухвалення рішення, не вирішено. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зважаючи на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. В ході розгляду справи, відповідачем та його представником визначено передній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідачем понесені у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу із розрахунку: вартість підготовки відзиву на позовну заяву - 6000,00 грн., Вартість участі в одному судовому засіданні першої інстанції становить 1500,00 грн., вартість будь-яких інших процесуальних документів обговорюється сторонами та фіксується Актах прийому-передачі наданих послуг. Із клопотанням про стягнення судових витрат та долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 01.04.2025 року, тобто з дотриманням процесуального строку на подання до суду відповідних доказів понесення судових витрат. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та /витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У постанові Великої палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. З поданих позивачем документів встановлено, що між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Еквіта» в особі керуючого-партнера Бочкаря Романа Віталійовича укладено Договір про надання правової допомоги, юридичного консультування та юридичного представництва № 59/21 від 08 жовтня 2021 року та додаткову угоду № 1 від 22.11.2023 року до даного Договору. В додатку № 3 до Договору про надання правової допомоги, юридичного консультування та юридичного представництва № 59/21 від 08 жовтня 2021 року, укладеному між АО «Еквіта» та [PERSON] 17.02.2025 року, сторони узгодили, що на виконання умов Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується за дорученням клієнта надати наступну правову допомогу (послуги): 1.1.підготовка процесуальних документів та супровід судового процесу по справі № 202/14901/24 та інших спорів, що пов`язані з даним розглядом; 1.1.1. сторони домовились, що вартість наданої правничої допомоги(гонорару) за Договором є Договірною. Вартість участі в одному судовому засіданні першої інстанції становить 1500,00 грн; вартість участі в одному судовому засіданні другої інстанції становить 1800,00 грн; вартість участі в одному судовому засіданні в Верховному Суді становить 2300,00 грн. Вартість підготовки відзиву на позовну заяву становить 6000,00 грн. Вартість будь-яких інших процесуальних документів обговорюється сторонами та фіксується Актах прийому-передачі наданих послуг. В пункті 3 також визначено, що оплатат гонорару, зазначеного в п.п.1.1.1. в розмірі 7000,00 гривень сплачуються клієнтом на підставі встановленого рахунку до розгляду справи по суті. Відповідно до Акта №В-20 від 27.03.2025 року про приймання виконаних робіт (наданих послуг), складеної та підписаної 27.03.2025 року, керуючий партнер АО «Еквіта» передав, а [PERSON] прийняв правову допомогу на загальну суму 11500 гривень, з яких: підготовка відзиву на позовну заяву - 6000,00 гривень; підготовка заперечень на відповідь на відзив - 4000,00 гривень; участь в судовому засіданні 27.03.2025 року - 1500,00 гривень. АО «Еквіта» надано відповідачу [PERSON] рахунок-фактуру № В-20 від 27.03.2025 року на суму 11500,00 гривень за надання правової допомоги. Згідно з платіжною інструкцією № @2PL702425 від 01.04.2025 року [PERSON] сплатив АО «Еквіта» грошові кошти в сумі 11500,00 гривень, призначення платежу: оплата послуг згідно дог про надання правової допомоги №59/21 вiд 08.10.2021 [PERSON] , [PERSON] . Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в якому зазначено, що сума оплати послуг адвоката є завищеною, а відповідачем не доведено належним чином обґрунтованості обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи. Так, вирішуючи питання розподілу витрат на правову допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial