Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

25 грудня 2024 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (скорочено АТ «ПУМБ») звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просило суд: - стягнути з [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (код ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, будинок 4, місто Київ, 04070) заборгованість у сумі 120763,24 грн. - стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (код ЄДРПОУ 14282829) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. Представник АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено наступні кредитні договори: 1) 17.12.2018 кредитний договір № 2001199126901, за яким позичальнику видано кредит у сумі 27100,00 грн; 2) 09.08.2019 кредитний договір № 1001376627401, за яким позичальнику видано кредит у сумі 40000,00 грн; 3) 18.12.2019 кредитний договір № 40014911799, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20398,00 грн. Позивач свої зобов`язання за Договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Кредитними договорами не виконує належним чином, у зв`язку з чим, станом на 31.10.2024 у [PERSON] утворилася заборгованість 1) по кредитному договору від 17.12.2018 № 2001199126901 у розмірі 44000,96 грн, з яких: 25492,41 грн заборгованість за кредитом, 18508,55 грн заборгованість за процентами; 2) по кредитному договору від 09.08.2019 № 1001376627401 у розмірі 52890,82 грн, з яких: 26599,12 грн заборгованість за кредитом, 10,90 грн заборгованість за процентами, 26280,80 грн заборгованість за комісією; 3) по кредитному договору від 18.12.2019 № 40014911799 у розмірі 23871,46 грн, з яких: 15299,13 грн заборгованість за кредитом, 5,17 грн заборгованість за процентами, 8567,16 грн заборгованість за комісією. Просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості по вищевказаним кредитам в розмірі 120763,24 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 25 грудня 2024 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2024 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. 17.01.2025 з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.01.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/18706/24; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 18.02.2025 на 10:30 год. 18.02.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 01.04.2025 на 10:30. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Згідно з довідкою ф. 20 АТ «УКРПОШТА» судова кореспонденція не вручена адресату та повернута відправнику з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.12.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання останнім Заяви № 40014911799\~ про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування та Паспорт споживчого кредиту, які особисто підписані відповідачем та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.15-16). Кредит видано на загальні споживчі цілі в сумі 20398,00 грн, строк кредитування - 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99%, схема повернення кредиту: ануїтентна (рівними платежами кожного місяця). Сторони погодили графік платежів згідно якого сторони визначили платіжні періоди та розмір внесення платежів. 09.08.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання останнім Заяви № 1001376627401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування та Паспорт споживчого кредиту, які особисто підписані відповідачем та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.17-18). Кредит видано на загальні споживчі цілі в сумі 40000,00 грн, строк кредитування - 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99%, схема повернення кредиту: ануїтентна (рівними платежами). Сторони погодили графік платежів згідно якого сторони визначили платіжні періоди та розмір внесення платежів. 17.12.2018 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання останнім Заяви № 2001199126901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, які особисто підписані відповідачем та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с. 23-24). За даним договором відповідачу було відкрито поточний рахунок у гривнях з видачею кредитної картки, на якій встановлено кредитний ліміт в сумі 20000,00 грн. Річна процентна ставка 47,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту 12557,58 грн, порядок повернення кредиту: за умови виникнення заборгованості у розмірі 10000,00 грн, строк погашення 12 місяців рівними платежами. Рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» було затверджено Публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 06.10.2018 та від12.06.2019), акцептування якої здійснюється шляхом приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування (а.с. 25-61). Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту вбачається, що кредитний ліміт по Договору № 2001199126901 від 17.12.2018 був збільшений до 27100,00 грн з 11.12.2019 (а.с. 67). Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 31.10.2024 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 1001376627401 від 09.08.2019 складає 52890,82 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 26599,12 грн, заборгованість за відсотками 10,90 грн, заборгованість по комісії 26280,80 грн (а.с. 70-73). Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 31.10.2024 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 2001199126901 від 17.12.2018 складає 44000,96 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 25492,41 грн, заборгованість за відсотками 18508,55 грн (а.с. 74-76). Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 31.10.2024 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 40014911799 від 18.12.2019 складає 23871,46 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту -\~ 15299,13 грн, заборгованість за відсотками 5,17 грн, заборгованість по комісії 8567,16 грн (а.с. 77-79). [PERSON] отримав кредитні кошти за договором № 1001376627401 від 09.08.2019 у розмірі 40000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.36856211.50740.8810 від 09.08.2019 (а.с. 68). [PERSON] отримав кредитні кошти за договором № 40014911799 від 17.12.2019 у розмірі 20398,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.39669892.7591.359 від 17.12.2019 (а.с. 69). Згідно виписки про рух коштів за період з 09.08.2019 по 31.10.2024, яка міститься в матеріалах справи по рахунку відповідача, вбачається, що позичальник отримував та користувався кредитними коштами, а також сплачував суми на погашення кредиту (а.с. 80-92). Відповідачу було надіслано вимогу в погашені заборгованості, що підтверджується листом № КНО-44.2.2/683 від 04.11.2024 та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) № 20241104 ПУМБ _880. Однак така вимога відповідачем виконана не була (а.с. 62-66). Отже, [PERSON] передбачені кредитними договорами зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, у загальному розмірі 120763,24 грн. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями суд застосовує наступні норми права. Відповідно до умов Договору № 1001376627401 від 09.08.2019 та договору №\~ 40014911799 від 18.12.2019 під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата у розмірі 3,99% за договором щомісячно від суми кредиту. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. «Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача» - ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 4 червня 2018 року, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд робить висновок, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 17.12.2018 Кредитного договору № 2001199126901. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині. Окрім того, між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням Договору № 1001376627401 від 09.08.2019 та договору №\~ 40014911799 від 18.12.2019. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Відповідач був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині приймається судом як достовірний. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № 1001376627401 від 09.08.2019\~ за основною сумою боргу у розмірі 26599,12 грн та відсотків у розмірі 10,90 грн, а також за договором № 40014911799 від 18.12.2019 за основною сумою боргу у розмірі 15299,13 грн та відсотків у розмірі 5,17 грн. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями, суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів, про що детально вказано вище в даному розділі судового рішення: включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що положення кредитного договору, укладеного між сторонами про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99 % щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Аналогічні за змістом висновки містяться у Постановах Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 727/5461/23 від 13.07.2022 та у справі № 496/3134/19. Відтак, нарахування позивачем заборгованості по комісії за договором № 1001376627401 від 09.08.2019 в розмірі 26280,80 грн та за договором №40014911799 від 18.12.2019 в розмірі 8567,16 є безпідставними. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають частковому задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1723,39 грн (85915,28/120763,24*2422,40).

Outcome: partial