Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 04.08.2024 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 04.08.2024-100000586. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, за останнім виникла заборгованість, яка на дату звернення до суду становить 33200,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - основний борг, 15500,00 грн. -\~проценти, 900,00 грн. -\~комісія, 5000,00 грн.\~ неустойка, 1800,00 грн. доп. комісія. ТОВ "Споживчий центр" просить суд стягнути з [PERSON] на його користь зазначену суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 03.03.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.03.2025 року до суду через систему «Електронний суд» відповідач [PERSON] подав відзив, в якому позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» не визнав. Свою позицію мотивував тим, що кредитор коштів по спірному договору не переказував; позивачем не доведено факту видачі позики кредитором; кредитний договір між позивачем та відповідачем не укладався у будь-якій формі; умови кредитування не підписані сторонами, а отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин; розрахунки заборгованості (процентів, пені, комісій, тощо) надані позивачем, не відповідають вимогам чинного законодавства та правовим висновкам ВСУ. Відповідач просить відмовити в позові через необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог. Згідно з ч. 13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 04.08.2024 року [PERSON] уклав кредитний договір з ТОВ "Споживчий Центр" та отримав кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок у сумі 10000,00 грн. строком на 124 дні. 04.08.2024 року відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е912, підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), де вказав реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів за кредитним договором. За умовами підписаного відповідачем і ТОВ "Споживчий Центр" кредитного договору процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; денна процентна ставка\~загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту, розрахунок денної процентної ставки: 1,47 % = (18200/10000)/124х100%; комісія пов`язана з дорівнює 900 грн; орієнтована реальна річна ставка за кредитом 12185,37 %; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 28200,00 грн. загальні витрати за споживчим кредитом 18200,00 грн.; неустойка 100 грн, що нараховується за кожень день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання; проценти відповідно до ст. 625 ЦК України 365 % річних. Відповідно до даних довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 04.08.2024 року о 10:38:05 на виконання умов договору № 04.08.2024-100000586, позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 10000,00 грн. Згідно з даними довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 04.08.2024-100000586 від 04.08.2024 року, заборгованість [PERSON] складає 33200,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - основний борг, 15500,00 грн. -\~проценти, 900,00 грн. -\~комісія, 5000,00 грн.\~ неустойка, 1800,00 грн. доп. комісія. Проценти за кредитом нараховані за період з 04.08.2024 р. по 05.12.2024 р., тобто в межах строку кредитування (123 дні). Доказів погашення відповідачем вищевказаної заборгованості матеріали справи не містять. Статус ТОВ «Споживчий центр» як фінансової установи підтверджується наданою позивачем копією Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1\~ст.1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527,\~530 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст.634\~ЦПК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також слід зазначити, що відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Надаючи оцінку твердженням відповідача стосовно того, що позивачем не надано доказів належності відповідачу електронного підпису на договорі, не надано доказів акцепту відповідачем пропозиції укласти договір, суд встановив наступне. Як вбачається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), номер телефону [NUMBER] вказаний як основний/фінансовий номер позичальника [PERSON] . Дана пропозиція містить також одноразовий ідентифікатор Е912. Крім того, зі змісту Заявки вбачається, що у ній міститься Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 04.08.2024-100000586 від 04.08.2024 року. Таким чином, судом встановлено, що 04.08.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» було укладено електронний кредитний договір, який підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Е912, який було направлено на його фінансовий номер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що твердження відповідача, повністю спростовуються наданими суду доказами. В свою чергу, відповідач не надав суду доказів того, що кредитні кошти не отримував, ними не користувався або що у нього немає заборгованості за вказаним договором. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 04.08.2024-100000586 від 04.08.2024 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Ухвалюючи рішення у справі, суд також враховує наступне. Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~3\~ЦК України\~загальними засадами\~цивільного законодавства,\~зокрема є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до\~ч. 2 ст. 616 ЦК Українисуд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону \~№ 3498-IX від 22.11.2023), яка набрала чинності 24.12.2023 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Отже, з урахуванням ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та \~ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд визнає, що застосування первісним кредитором при нарахуванні відсотків розміру денної процентної ставки, розмір якої значно перевищує законодавчо встановлений максимальний розмір, є простроченням кредитора, яке безпосередньо сприяло збільшенню розміру збитків останнього. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд визнає, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи наведені вище обставини,

Outcome: partial