Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 04.04.2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 3138, а також додаткові угоди до нього № BL 3138/ BL 3138-К від 04.04.08 року та № BL 3138/ BL 3144-KL від 04.04.08 року. Відповідно до умов додаткової угоди № BL 3138/ BL 3138-К від 04.04.08 року банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 84 500,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит. Згідно п. 3.1. угоди за використання кредитних коштів у межах в встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка у розмірі 14,00% річних. Відповідно до п. 3.2. зазначеної угоди за користування кредитними коштами понад встановлений строк процентна ставка встановлена в розмірі 28,00% річних. Пунктом 2.2. угоди визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, які встановлені графіком погашення кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди № BL 3138/ BL 3144-KL від 04.04.08 року банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 25 500,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит. Згідно п. 5.1. угоди за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка у розмірі 14,00% річних. Відповідно до п. 5.2. даної угоди за користування кредитними коштами понад встановлений строк, та/або у разі прострочення термінів сплати процентів банк нараховує позичальнику пеню у розмір подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. В подальшому 19.11.2009 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 3138. Згідно умов даної додаткової угоди сторони домовилися, що позичальник зобов`язується виконувати свої зобов`язання за індивідуальною угодою № BL 3138/ BL 3138-К від 04.04.2008 року з урахуванням наступного: «п.1.3.2.1. За використання кредитних коштів у межах встановленого строку встановлюється наступна процентна ставка: А) з 19.11.09 по 31.10.10 у розмірі 3,04% річних; Б) з 01.11.10 по 31.10.15 у розмірі 17,69% річних; В) починаючи з 01.11.15 у розмірі 15,25% річних. п. 1.3.2.2. У разі виникнення у Позичальника прострочення у період 01.12.09 по 01.11.10, п. 1.3.2.1. цієї додаткової угоди втрачає чинність, а Позичальник зобов`язується сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами у розмір 15,25% річних. п. 1.3.2.3.1. За користування кредитним коштами понад встановлений строк, банк має право додатково нараховувати пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ п. 1.3.2.3.2. з 01.12.10 за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка у розмірі 30,50% річних". Також 19.11.2009 року укладено додаткову угоду № 3 від 19.11.2009 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 3138. Згідно умов даної додаткової угоди сторони домовилися, що позичальник зобов`язується виконувати свої зобов`язання за індивідуальною угодою № BL 3138/BL 3144-К від 04.04.2008 року з урахуванням наступного: «п. 1.3.3.1. За користування кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка у наступному розмірі: А) з 19.11.09 по 31.10.10 у розмірі 11% річних; Б) з 01.11.10 по 31.10.12 у розмір 117,38% річних; В) починаючи з 01.11.12 у розмірі 115,25% річних. п. 1.3.3.2.1. за користування кредитним коштами понад строк позичальник сплачує пеню у розмір подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення; п. 1.3.3.2.2. Починаючи з 01.12.10 п. 1.3.3.2.1. втрачає свою чинність, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк встановлюється процентна ставка у розмірі: А) якщо прострочення виникло в період з 01.12.10 по 31.10.12 - 34,76% річних; Б) якщо прострочення виникло після 01.11.12 - 30,5% річних". Оскільки позичальник не дотримувався графіків та термінів погашення кредиту, у нього утворилася заборгованість на загальну суму 130 716,05 доларів США, що еквівалентно 1044 813, 39 гривень. За невиконання зобов`язань за індивідуальною угодою № BL 3138/ BL 3138-К від 04.04.2008 року станом на 15.04.2013 року заборгованість позичальника становить 99 236,21 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 793 195,03 гривень, з них: заборгованість по сумі кредиту - 77 930,20 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 622896,09 гривень, відсотки - 20 828,06 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 166 478,68 гривень; підвищені відсотки - 477,95 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 3 820,25 гривень. Також за невиконання зобов`язань за індивідуальною угодою № BL 3138/ BL 3144-КL від 04.04.2008 року станом на 15.04.2013 року заборгованість відповідача становить 31 479,84 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 251 618,36 гривень, з них: заборгованість по сумі кредиту - 25 204,31 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 201 458,05 гривень; відсотки - 5 827,89 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 46 582,32 гривень; підвищені відсотки - 477,64 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 3577,99 гривень. Крім вищенаведеного, одночасно з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача за Кредитним договором було укладено між позивачем та [PERSON] (іпотекодавець - майновий поручитель) Договір іпотеки від 04.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком М.Р. За умовами договору іпотеки іпотекодавець забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з умов Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 3138 від 04.04.2008 року. Згідно п. 1.1. договору іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . Таким чином, ПАТ «Універсал Банк» має право звернутись до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах. Відтак, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором на загальну суму 130 716,05 доларів США, що еквівалентно 1044 813, 39 гривень, а також ухвалити рішення про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах для задоволення вимог банку. 05.10.2015 року позивачем ПАТ "Універсал Банк" подано заяву про збільшення позовних вимог без зміни підстав позову, яка прийнята до розгляду судом та відповідно до якої позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальною угодою № BL3138/BL3138-K від 04.04.2008 року в сумі 99\~236 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті тридцять шість) доларів США 21 цент, яка складається із заборгованості, в тому числі простроченої, по сумі кредиту - 77 930 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять) доларів США 20 центів, відсотків - 20 828 (двадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) доларів США 06 центів, підвищених відсотків - 477 (чотириста сімдесят сім) доларів США 95 центів, а також заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальною угодою № BL3138/BL3144-KL від 04.04.2008 року в cумі 31\~479 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят дев`ять) доларів США 84 центи, яка складається із заборгованості, в тому числі простроченої, по сумі кредиту - 25 204 (двадцять п`ять тисяч двісті чотири) доларів США 31 цент, відсотків - 5 827 (п`ять тисяч вісімсот двадцять сім) доларів США 89 центів, підвищених відсотків - 447 (чотириста сорок сім) доларів США 64 центи. Крім цього, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його на прилюдних торгах для задоволення вимог позивача. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.04.2017 року у зв`язку із смертю відповідача [PERSON] зупинено провадження у справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості до вирішення питання про правонаступництво. В подальшому 16.11.2018 року суд відновив провадження у справі. 23.12.2020 року Франківський районний суд м. Львова залучив після смерті [PERSON] в якості відповідача у справі [PERSON] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова (головуючий - суддя Кузь В.Я.) від 10.02.2021 року цивільну справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. Постановою Львівського апеляційного суду від 18.11.2021 року ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10.02.2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від 04.01.2022 року задоволено самовідвід судді Кузя В.Я. при розгляді цивільної справи за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 року вказану цивільну справу передано для розгляду судді Величку О.В. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 26.01.2022 року цивільну справу за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до провадження судді Величка О.В. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.02.2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . 13.06.2023 року представником позивача АТ «Універсал Банк» подано до суду заяву про зміну предмету позову. У такій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у раніше визначеному розмірі у валюті кредитування - доларах США без визначення еквівалента у національній валюті. Крім цього, зазначає, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але, в разі його порушення боржником, він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Оскільки спадщина фактично передана в натурі спадкоємцю, який, прийнявши спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, в порушення ст. 1297 ЦК України не отримав свідоцтво на неї та не зареєстрував право власності на нерухоме майно, в цей же час фактично володіє спадковим майном і користується ним, а порушення основного зобов`язання не усунуто, кредитор має право на задоволення своїх непогашених вимог шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцю в натурі. Відтак, представник позивача змінив предмет позову шляхом доповнення позовних вимог додатковою вимогою про визнання [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) спадкоємцем після [PERSON] (іпотекодавця), зокрема таким, що успадкував квартиру, яка складається з 2 (двох) кімнат, загальною площею 61,0 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2023 року позовну заяву в частині вимог Акціонерного товариства "Універсал\~Банк" до [PERSON] , [PERSON] залишено без розгляду. Прийнято до розгляду заяву представника позивача від 13.06.2023 року про зміну предмету позову. Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про виключення його з відповідачів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал\~Банк"\~до [PERSON] , [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості. Цією ж ухвалою закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та заяві про зміну предмету позову від 13.06.2023 року. При цьому, наголосив, що [PERSON] існуючу заборгованість не погашає, від виконання своїх зобов`язань систематично ухиляється, попри свої запевнення в бажанні досягти згоди з банком умов останнього не сприймає, дій, спрямованих на сплату боргу, не вчиняє. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представником [PERSON] адвокатом Неофітою Д.Б. неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема від 01.02.2024 року, 05.03.2024 року, 17.05.2024 року, 20.06.2024 року, 16.07.2024 року, 01.10.2024 року, 02.12.2024 року, 20.01.2025 року, 21.01.2025 року, 19.02.2025 року, 03.04.2025 року. Таку поведінку представника відповідача суд розцінює як зловживання своїми правами та вирішує проводити розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] та його представника адвоката Неофіти Д.Б. Разом із тим, відповідачем [PERSON] 26.01.2021 року подано до суду відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву зазначає, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі йому кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому вважає, що розміри заборгованості, зазначені в розрахунках, є неправильними. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Окрім цього, при проведенні розрахунку заборгованості банком застосовано процентні ставки, які не відповідають умовам додаткових угод, відповідно до чого неможливо встановити точну суму заборгованості відповідача. Зазначає про пропуск банком строку позовної давності для звернення до суду із позовом, оскільки розрахунок здійснено з 04.04.2008 року, а з позовом банк звернувся 03.06.2013 року. Окрім того, в попередніх судових засіданнях зазначав, що просив позивача здійснити реструктуризацію боргу, однак, банк відповідачу відмовив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. В судових засіданнях його представник адвокат Сибаль О.Б. зазначив, що у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 130716,05 доларів США, що еквівалентно 1044813,39 грн. і водночас звернути стягнення на предмет іпотеки (квартиру за адресою: [ADDRESS] , площею 61 кв.м., що належить [PERSON] ), шляхом його продажу на публічних торгах. Однак, задоволення одночасно обох вказаних позовних вимог призведе до подвійного стягнення за кредитним та іпотечним договорами. Адже у такому разі позивач отримає і суму боргу за кредитним договором, і кошти від продажу заставленої квартири, що в будь-якому разі перевищуватиме ціну позову (суму боргу). Тому вказані позовні вимоги є взаємовиключними. Окрім того, оскільки на даний час в Україні продовжує діяти воєнний стан, існує заборона на реалізацію права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Відтак, позовна вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах не може бути задоволена. З наведених підстав представник відповідача у судовому засіданні, в якому він був присутній, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши при розгляді справи пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у своїй сукупності та взаємозв`язку, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 04.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», що підтверджується витягом із статуту ПАТ «Універсал Банк» від 15.03.2010 року, а в подальшому - АТ "Універсал Банк", та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 3138. Відповідно до п.1.1 Договору банк зобов`язався надати позичальнику кредитні послуги у валютах, визначених у Договорі, що дорівнюють 130\~000 доларів США. Згідно умов додаткової угоди № BL3138/BL3138-К від 04.04.2008 року банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 84 500,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит. Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. Згідно з п. 3.1 Додаткової угоди за використання кредитних коштів у межах в встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка у розмірі 14,00% річних. За змістом п. 3.2. Додаткової угоди за користування кредитними коштами понад встановлений строк процентна ставка встановлюється в розмірі 28,00% річних. Відповідно до Додатку № 2 до Додаткової угоди № BL3138/BL3138-К від 04.04.2008 року банк надає позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується виконувати свої грошові зобов`язання за Договором № BL 3138. Згідно умов додаткової угоди № BL3138/BL3144-KL від 04.04.2008 року банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 25 500,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит. Пунктом 5.1. зазначеної Додаткової угоди визначено, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка у розмірі 14,00% річних. За змістом п. 5.2. Додаткової угоди за користування кредитними коштами понад встановлений строк, та/або у разі прострочення термінів сплати процентів банк нараховує позичальнику пеню у розмір подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідно до Додатку № 1 до Додаткової угоди № BL3138/BL3144-KL від 04.04.2008 року [PERSON] відкрито позичковий рахунок та надано позичальнику кредит шляхом списання коштів із вказаного позичкового рахунку та перераховано їх на рахунок позичальника. 19.11.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 3138. Згідно умов даної додаткової угоди сторони домовилися, що позичальник зобов`язується виконувати свої зобов`язання за індивідуальною угодою № BL 3138/ BL 3138-К від 04.04.2008 року з урахуванням наступного: «п.1.3.2.1. За використання кредитних коштів у межах встановленого строку встановлюється наступна процентна ставка: А) з 19.11.09 по 31.10.10 - у розмірі 3,04% річних; Б) з 01.11.10 по 31.10.15 - у розмірі 17,69% річних; В) починаючи з 01.11.15 - у розмірі 15,25% річних; п. 1.3.2.2. у разі виникнення у Позичальника прострочення у період 01.12.09 по 01.11.10, п. 1.3.2.1. цієї додаткової угоди втрачає чинність, а Позичальник зобов`язується сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами у розмір 15,25% річних; п. 1.3.2.3.1. За користування кредитним коштами понад встановлений строк, банк має право додатково нараховувати пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ; п. 1.3.2.3.2. З 01.12.10 за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка у розмірі 30,50% річних". 19.11.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 3 від 19.11.2009 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 3138. Згідно умов даної додаткової угоди сторони домовилися, що позичальник зобов`язується виконувати свої зобов`язання за індивідуальною угодою № BL 3138/BL 3144-КL від 04.04.2008 року з урахуванням наступного: «п. 1.3.3.1. За користування кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка у наступному розмірі: А) з 19.11.09 по 31.10.10 у розмірі 11% річних; Б) з 01.11.10 по 31.10.12 - у розмірі 117,38% річних; В) починаючи з 01.11.12 - у розмірі 115,25% річних. п. 1.3.3.2.1. за користування кредитним коштами понад строк позичальник сплачує пеню у розмір подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення; п. 1.3.3.2.2. починаючи з 01.12.10 п. 1.3.3.2.1. втрачає свою чинність, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк встановлюється процентна ставка у розмірі: А) якщо прострочення виникло в період з 01.12.10 по 31.10.12 - 34,76% річних; Б) якщо прострочення виникло після 01.11.12 - 30,5% річних". 04.04.2008 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком М.Р. За умовами договору іпотеки іпотекодавець забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з умов Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 3138 від 04.04.2008 року. Згідно п. 1.1. Договору іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . Окрім того, 19.11.2009 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого [PERSON] 04.04.2008 року та зареєстрованим за № 1134, в якому з урахуванням укладених додаткових угод №№1, 2 ,3 від 19.11.2009 року конкретизовано кредитні зобов`язання [PERSON] , забезпечені іпотекою. Згідно з положеннями ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст.610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст. 1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за індивідуальними угодами № BL3138/BL3138-K від 04.04.2008 року та № BL3138/BL3144-KL від 04.04.2008 року виконав, а саме надав відповідачу [PERSON] передбачені індивідуальними угодами грошові кошти, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Водночас відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед банком не виконав, не дотримувався графіків та термінів погашення кредиту, внаслідок чого у нього станом на 14.09.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 130\~716 доларів США 05 центів. З приводу наявної заборгованості відповідач [PERSON] звертався до позивача для її врегулювання, за наслідком чого рішенням головного кредитного комітету АТ "Універсал Банк" №20221027-78 від 27.10.2022 року було затверджено умови проведення врегулювання, зокрема, щодо мінімального розміру погашення, вивільнення нерухомого майна з-під іпотеки, надання позичальником згоди на укладення договору про відступлення права вимоги факторинговій компанії тощо. Однак, як встановлено в ході судового розгляду, вказане рішення [PERSON] не виконав, умов врегулювання не дотримався, заборгованості не погашав. Заборгованість [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором № BL3138/BL3138-K від 04.04.2008 року, а також розрахунком заборгованості за Кредитним договором № BL3138/BL3144-KL від 04.04.2008 року, здійсненими станом на 14.09.2015 року. Зокрема, заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальною угодою № BL3138/BL3138-K від 04.04.2008 року відповідача [PERSON] становить 99\~236 доларів США 21 цент, та складається із заборгованості, в тому числі простроченої, по сумі кредиту - 77 930 доларів США 20 центів, відсотків - 20 828 доларів США 06 центів, підвищених відсотків - 477 доларів США 95 центів. Окрім того, заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальною угодою № BL3138/BL3144-KL від 04.04.2008 року відповідача [PERSON] становить 31\~479 доларів США 84 центи, яка складається із заборгованості, в тому числі простроченої, по сумі кредиту - 25 204 доларів США 31 цент, відсотків - 5 827 доларів США 89 центів, підвищених відсотків - 447 доларів США 64 центи. Окремо суд зазначає, що у відповідності до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Таким чином, при визначенні зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення зазначає саме розмір іноземної валюти, що підлягає стягненню. Щодо твердження відповідача суд зазначає, що [PERSON] не надано суду жодного доказу, які б свідчили про неправильність розрахунків, наданих позивачем. В матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. Позивачем АТ «Універсал Банк» надано виписку по особовому рахунку відповідача [PERSON] № [NUMBER] за період з 07.04.2008 року до 10.04.2008 pоку, a також виписку по особовому рахунку Відповідача № [NUMBER] за період з 07.04.2008 року до 01.10.2008 року, якими підтверджуються операції з видачі позичальнику кредитних коштів згідно умов кредитних договорів. Крім того, для підтвердження видачі та перерахування кредитних за умовами кредитних коштів надано меморіальні ордери від 07.04.2008 року, 18.04.2008 року та 11.06.2008 року. Щодо пропуску позивачем строку позовної давності суд зазначає, що відповідно до п.6.1 Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3138 від 04.04.2008 року банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення, у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань за цим Договором. В разі прострочення виконання зобов`язань позичальника за будь-якою з кредитних послуг, наданих банком за умовами цього Договору та відповідної Індивідуальної угоди, банк також має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит за всіма кредитними послугами, наданими банком в межах дії цього Договору, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257\~ЦК України). Суд звертає увагу на положення ч.2 ст.1050 ЦК України, згідно яких, якщо договором\~встановлений обов`язок\~позичальника повернути\~позику частинами\~(з\~розстроченням),\~то в\~разі прострочення\~повернення чергової\~частини позикодавець\~має право\~вимагати дострокового\~повернення частини\~позики,\~що залишилася,\~та сплати\~процентів,\~належних йому\~відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Разом із тим, як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором № BL3138/BL3138-K та № BL3138/BL3144-KL останню сплату по кредиту відповідач здійснив 03.11.2010 року та 31.03.2011 року відповідно. Позов АТ «Універсал Банк» зареєстровано в суді 03.06.2013 року, тобто такий подано в межах строку позовної давності, встановленої ЦК України, з чого слідує, що підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності немає. Також суд звертає увагу на те, що відповідно до\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з частиною першою\~статті 7 цього Закону\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Відповідно до\~статті 589 ЦК України, частини першої\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених\~статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в\~статті 590 ЦК України\~й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено\~Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною четвертою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. За змістом частини першої\~статті 39 Закону України «Про іпотеку»\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються, в тому числі, загальний розмір вимог, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, спосіб реалізації предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (ч. 2\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку»). За змістом положень ст.41 Закону України «Про іпотеку»\~реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього\~Закону. Згідно з\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим\~Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку із військовою агресією російської федерації на території України діє воєнний стан, який неодноразово продовжувався. Відповідно до\~Закону України від 15.03.2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України постановила\~розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку»\~доповнити пунктом 5-2 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Таким чином, згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону. Встановивши, що [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № BL 3138 від 04.04.2008 року, а також додатковими угодами № BL3138/BL3138-K та № BL3138/BL3144-KL від 04.04.2008 року, внаслідок чого виникла заборгованість в загальному розмірі 130\~716 доларів США 05 центів, суд дійшов висновку про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи, що на момент ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Викладене узгоджується із правовими висновками, наведеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.06.2022 у справі № 296/7213/15. При цьому, існування законодавчо визначених положень про зупинення на час дії воєнного стану виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не перешкоджає застосуванню судом відповідного засобу захисту прав кредитора, який може бути реалізовано після завершення воєнного стану, враховуючи, що строк, на який зупиняється виконання рішення, обумовленість такого воєнним станом чітко визначені Прикінцевими положеннями Закону України "Про іпотеку", відповідно, таке зупинення відбувається в силу прямих вимог закону на стадії виконання рішення. Разом із тим, представником позивача подано звіт про незалежну оцінку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка проведена 05.05.2023 року. Як вбачається із висновку, ринкова вартість об`єкта оцінки (предмета іпотеки) без ПДВ складає 73\~800 доларів США, що еквівалентно 2\~698\~800 грн. Зважаючи на викладене, суд доходить переконання про обгрунтованість вимог позивача, відтак, в рахунок часткового погашення боргу перед Акціонерним товариством "Універсал Банк" за індивідуальною угодою № BL3138/BL3138-K від 04.04.2008 року в сумі 99\~236 доларів США 21 цент та за індивідуальною угодою № BL3138/BL3144-KL від 04.04.2008 року в сумі 31\~479 доларів США 84 центи необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,0 м.кв., яка успадкована [PERSON] , [INFO] , шляхом її продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Щодо твердження\~представника відповідача\~про подвійність\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~та іпотечним\~договором суд\~звертає увагу\~на позицію\~Великої Палати\~Верховного Суду,\~яка висловлена\~в рамках\~розгляду справи\~№ 921/107/15-г/16 у постанові від 18.09.2018 року, відповідно до якої звернення стягнення на предмет іпотеки є відмінною вимогою від вимоги про стягнення заборгованості, адже порядок задоволення вимог іпотекодержателя врегульовано спеціальною статтею 33 Закону України «Про іпотеку», а не загальними нормами Цивільного Кодексу, які регулюють відносини пов`язані з основним зобов`язанням. На підставі цього суд зазначив, що застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права\~не є подвійним стягненням заборгованості. Суд звертає увагу на той факт, що іпотечний договір від 04.04.2008 року укладено між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.03.2017 року, видане Личаківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області). Після смерті [PERSON] , Третьою Львівською держаною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №422/2017 від 04.07.2017 року. 04.07.2017 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини за законом. Разом із тим, в матеріалах спадкової справи наявний договір про поділ спадщини від 02.07.2018 року, відповідно до якого сторони домовилися, що [PERSON] у власність переходить квартира [ADDRESS] . Відтак, наявні підстави для визнання [PERSON] спадкоємцем після [PERSON] , зокрема таким, що успадкував квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно\~ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ст.141\~ЦПК\~України,\~у\~зв`язку\~із\~задоволенням\~позову, з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3555 грн. 70 коп., сплачена позивачем при зверненні з позовом та зявою про забезпечення позову до суду. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved