Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Представник адвокат Андрусенко І.Я., який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВО №1099179 від 28.02.2025 в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право на завершення приватизації та права на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на: - земельну ділянку площею 0,1662 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Криниця урочище «Чернеча» Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124286500:02:001:0729; - земельну ділянку площею 0,0861 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Криниця урочище «Клин» Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124286500:02:001:0730. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка площею 0,1662 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Криниця урочище «Чернеча» Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124286500:02:001:0729 та земельна ділянка площею 0,0861 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Криниця урочище «Клин» Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124286500:02:001:0730. За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача. Вказану спадщину [PERSON] прийняв, що встановлено рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.11.2019 у справі №603570/19. Інших спадкоємців за законом чи заповітом у [PERSON] не було. Представник позивача зазначає, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності розробленої технічної документації на земельні ділянки та зареєстрованого речового права на них. Позивач як спадкоємець [PERSON] розробив проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок на підставі рішення, яким [PERSON] передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,26 га. На підставі наведеного, вважає, що ефективним способом захисту [PERSON] є визнання за ним права на завершення процедури приватизації на земельні ділянки, які залишились після смерті [PERSON] , а тому з наведених підстав просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою задоволене клопотання представника позивача, щодо витребування в Монастириської державної нотаріальної контори інформації про те, чи заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та надання її завіреної копії, в разі її заведення. 25 березня 2025 року представник позивача на адресу суду надіслав клопотання, згідно з яким просить поновити строк для надання доказів та долучити до матеріалів справи відповідь з ПП «Землі Придністров`я», довідку з Монастириської міської ради від 13.03.2025 №100, виписку з погосподарської книги с. Криниця та копію свідоцтва про народження [PERSON] . В обґрунтування заявленого клопотання представник посилається на відсутність таких у своєму розпорядженні на дату подання позовної заяви до суду, а також вказує, що копія свідоцтва про народження, яка була у його розпорядженні на дату подання позову була нечитабельною. Вказані підстави вважає поважними, а тому просить поновити строк та долучити надані докази до матеріалів справи. Заявлене клопотання просить розглядати без їх з позивачем участі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі. Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, а також додаткові пояснення, в яких зазначають, що з обставинами справи погоджуються, щодо поновлення строку для долучення доказів не заперечують, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засідання суд вирішує заяви та клопотання учасників справи. Згідно ч.\~2\~ст.\~83\~ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч. 1, ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами. Частинами 4,\~5\~ст.\~83\~ЦП України\~встановлено -\~якщо доказ\~не може\~бути поданий\~у встановлений\~законом строк\~з об`єктивних\~причин,\~учасник справи\~повинен про\~це письмово\~повідомити суд\~та зазначити:\~доказ,\~який не\~може бути\~подано;\~причини,\~з яких\~доказ не\~може бути\~подано у\~зазначений строк;\~докази,\~які підтверджують,\~що особа\~здійснила всі\~залежні від\~неї дії,\~спрямовані на\~отримання вказаного\~доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Враховуючи наведене, з урахуванням пояснень представника позивача про необхідність долучення документів до матеріалів справи під час підготовчого засідання та причин неподання їх разом з позовною заявою, вважаю за необхідне надати додатковий строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи копії наступних документів: відповідь з ПП «Землі Придністров`я», довідка з Монастириської міської ради від 13.03.2025 №100, виписка з погосподарської книги с. Криниця, свідоцтво про народження [PERSON] . Також, вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини. Рішенням п`ятої сесії двадцять другого скликання Криницької сільської ради народних депутатів Монастириського районну Тернопільської області №20 від 08 травня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» [PERSON] передана у власність та постійне користування земельна ділянка загальною площею 0,50 га. Згідно з рішенням двадцять другої сесії п`ятого скликання Криницької сільської ради народних депутатів Монастириського районну Тернопільської області №119 від 27 вересня 2009 року «Про внесення змін до рішення Криницької сільської ради від 08 травня 1996 року №20 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» [PERSON] передано безоплатно у власність земельні ділянки площею всього 0,50 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , площею 0,24 га та для ведення особистого селянського господарства (землі сільськогосподарського призначення, угіддя-рілля), урочища - 0,26 га. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.11.2012, виданого Криницькою сільською радою Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] , помер [INFO] , про що 16 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис №09. За життя [PERSON] 05 липня 2011 року склав заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Криницької сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Згідно заповіту усе майно, що буде належати [PERSON] на день його смерті, де б воно не було і з чого б не складалось, а також все, те, що за законом буде йому належати він заповів своєму синові [PERSON] , 1958 року народження. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2019 року у справі №603/570/19, яке вступило в законну силу 13.12.2019 року, встановлений факт прийняття [PERSON] спадщини за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказаний факт також підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою №100 від 13 березня 2025 року, яка видана виконкомом Монастириської міської ради Чортківського району Тернопільської області, згідно з якою [PERSON] , який помер [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживав без реєстрації його син [PERSON] , [INFO] . Те, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 травня 1960 року, яке видане Монастириським райбюро ЗАГС Тернопільської області. Згідно з випискою з погосподарської книги №1 за 2011-2015 роки по особовому рахунку № [NUMBER] домогосподарства [PERSON] , станом на 16 листопада 2012 року на домогосподарстві, яке знаходиться в [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Відсутність інших спадкоємців, які б мали право спадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за законом чи заповітом узгоджується з відповіддю з Монастириської державної нотаріально контори №132/01-16 від 14 березня 2025 року, згідно з якою спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , згідно даних Спадкового реєстру не заводилась. Згідно з відповіддю ПП «Землі Придністров`я» №0875 від 10 березня 2025 року, земельним ділянкам для ведення особистого підсобного господарства, які були передані у власність [PERSON] рішенням двадцять другого скликання п`ятої сесії Криницької сільської ради від 08 травня 1996 року №20 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» із внесеними змінами відповідно до рішення Криницької сільської ради від 27 вересня 2009 року №119 «Про внесення змін до рішення Криницької сільської ради від 08.05.1996 №20 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», на підставі розробленої технічної документації, були присвоєні наступні кадастрові номери: - земельній ділянці площею 0,1662 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Криниця урочище «Чернеча» Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124286500:02:001:0729; - земельній ділянці площею 0,0861 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Криниця урочище «Клин» Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124286500:02:001:0730. Вказане також узгоджується з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3200181092024 від 07 лютого 2024 року та №НВ-7400130542024 від 08 лютого 2024 року. Відповідно дол. Даних, які містяться у витягах за №НВ-9947638322025 та №НВ-9947637842025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 19.02.2025, нормативна грошова оцінка земельних ділянок з кадастровими номерами 6124286500:02:001:0730 та 6124286500:02:001:0729 становить 2154,98 грн та 1671,54 грн відповідно. Відповідно до листа Монастириської державної нотаріальної контори №99/01-16 від 27 лютого 2025 року [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії, щодо оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 0,26 га, яка була передана [PERSON] , через не розроблення технічної документації останнім на вказану земельну ділянку та відсутності реєстрації речового права на неї. За змістом ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини четвертої статті 82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 10.01.2025 № 362/643/21 визначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17)). Як встановлено судом, згідно рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2019 року у справі №603/570/19 встановлений факт прийняття [PERSON] (позивач у справі) спадщини за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини п. г ч. 1 ст.\~81\~Земельного кодексу\~України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до статті 125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету\~Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, визначено «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Окрім того, у вищезазначеній постанові зазначається - якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. За змістом ч. ч. 9, 10 ст.\~79-1\~ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Через відсутність правовстановлюючого документу на вказані земельні ділянки позивач не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] не набув права власності на земельні ділянки згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивач має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування та в подальшому право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст.\~5\~ЦПК України вважаю, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] права на завершення приватизації та права на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на: - земельну ділянку площею 0,1662 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Криниця урочище «Чернеча» Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124286500:02:001:0729; - земельну ділянку площею 0,0861 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Криниця урочище «Клин» Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124286500:02:001:0730.

Outcome: approved