Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

14 березня 2024 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. (т.1\~а.с.1-6) Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року дану позовну заяву було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. (т.1\~а.с.31) В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 листопада 2011 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено угоду № 380004 про придбання останньою через організовану систему «Авто Так» автомобіля «Chevrolet Captiva», поточна ціна якого встановлюється в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку відповідних платежів. 27 березня 2012 року, на виконання умов вказаної угоди, [PERSON] отримала автомобіль «Chevrolet Captiva», вартість якого зобов`язалась оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні Чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. 13 березня 2012 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого останні зобов`язались солідарно відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] зобов`язань за угодою від 16 листопада 2011 року № 380004. З грудня місяця 2011 року по березень місяць 2023 року [PERSON] добровільно сплатила ТОВ «АВТО ПРОСТО» 81 внесків із 120 щомісячних внесків, або 60,3364 % зі 100 %. Починаючи з квітня місяця 2023 року [PERSON] припинила сплачувати внески, що призвело до виникнення заборгованості в загальній сумі 349\~239,31 грн., з яких: 253\~207,66 грн. - чисті внески в розмірі 39,6636 % від останньої відомої поточної ціни автомобіля (638 388 грн.), 96\~031,65 грн. - внески в оплату послуг, із розрахунку (638 388 грн. х 0,321429 % + 20 % ПДВ) х 39 несплачені внески. На підставі викладеного ТОВ «АВТО ПРОСТО» просить суд стягнути солідарно зі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за угодою від 16 листопада 2011 року № 380004 в сумі 496\~368,69 грн., з яких: 349\~239,31 грн. - сума основного боргу за угодою, 24\~090,79 грн. - 3% річних, 123\~038,59 грн. - інфляційне збільшення, та стягнути витрати по сплаті судового збору. (т.1 а.с.1-6) З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. (т.1 а.с.40) 28 травня 2024 року від представника відповідачки [PERSON] адвоката Бровка О.О. надійшла заява про перенесення розгляду справи. (т.1 а.с.52) 29 травня 2024 року від представника відповідачки [PERSON] адвоката Бровка О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачка сплатила повний розмір зобов`язання перед позивачем за угодою від 16 листопада 2011 року № 380004. У відзиві останній зазначив, що незважаючи на те, що відповідачка навіть здійснила суттєву переплату вартості транспортного засобу, з якої до теперішнього часу є незрозумілим, скільки було враховано позивачем в рахунок вартості транспортного засобу та в рахунок інших внесків, позивач продовжує вимагати подальшу сплату коштів в рахунок надання послуг, направлених на отримання транспортного засобу, які по суті були надані відповідачці ще у 2012 році в момент отримання транспортного засобу. Відповідно до умов вказаної угоди, станом на день її підписання, вартість транспортного засобу становила 243 900 грн., а відповідачкою на теперішній час вже сплачено 471\~649,56 грн. Проте, надмірно отримавши кошти позивач намагається стягнути з відповідачки ще додаткові кошти в рахунок штучної заборгованості, посилаючись на продовження строку дії вказаної угоди. Вказані дії позивача є недобросовісними та такими, що засвідчують намір отримати неправомірну необґрунтовану вигоду за рахунок відповідачки, оскільки оціночна вартість автомобіля «Chevrolet Captiva» з урахуванням зносу та року випуску станом на 2023 рік не може складати розраховану самим же позивачем вартість, яка за незрозумілих обставин лише зростає з часом. Також, від представника відповідачки надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ТОВ «АВТО ПРОСТО», треті особи без самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , про визнання угоди нікчемною, в якій останній просить визнати нікчемною ст.1, ст.5 та ст.7 угоди № 380004 від 16 листопада 2011 року та стягнути судові витрати по справі. Окрім цього, від представника відповідачки надійшли клопотання про витребування доказів та клопотання про проведення експертизи. (т.1 а.с.а.с.54-70, 71-78, 114-116, 117-118, 119-120) В підготовчому засіданні 04 червня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до розгляду та відкрито провадження за зустрічною позовною заявою [PERSON] \~до ТОВ «АВТО\~ПРОСТО»,\~треті особи\~без самостійних\~вимог:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~про визнання\~угоди нікчемною та об`єднано її у спільне провадження з позовом ТОВ\~«АВТО ПРОСТО»\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості. (т.1 а.с.а.с.132-133, 134) 19 червня 2024 року від представника позивача за первісним позовом представника відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви та задовольнити первісний позов в повному обсязі. В обґрунтування відзиву він зазначив, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» діяло відповідно до чинного законодавства та умов підписаної зі [PERSON] . Угоди з Додатками, з якими остання погодилась. Умови Угоди та принципи діяльності ТОВ «АВТО ПРОСТО» відповідають закону та договору та є обов`язковими для сторін, учасників правовідносин, що виникли. Також зазначив, що доводи представника відповідачки за первісним позовом (представника позивачки за зустрічним позовом) щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу є недоведеними, належно необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, від представника позивача за первісним позовом представника відповідача за зустрічним позовом надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи та заперечення проти клопотання про витребування доказів. (т.1 а.с.а.с.141-148, 150-151, 153-154) В підготовче засідання 02 серпня 2024 року з`явились представник відповідачки за первісним позовом представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бровко О.О., в режимі відеоконференції представник позивача за первісним позовом представник відповідача за зустрічним позовом, інші сторони по справі в засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було долучено до матеріалів справи відзиви, продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та за клопотанням адвоката Бровка О.О. відкладено розгляд справи на 27 серпня 2024 року для повторного виклику інших сторін по справі. (т.1 а.с.161-162) В підготовче засідання 27 серпня 2024 року з`явились представник відповідачки за первісним позовом представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бровко О.О., в режимі відеоконференції представник позивача за первісним позовом представник відповідача за зустрічним позовом, інші сторони по справі в засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні за клопотанням адвоката Бровка О.О. було відкладено розгляд справи на 25 вересня 2024 року для отримання відповіді про місце реєстрації [PERSON] (т.1 а.с.170-171) В підготовче засідання 25 вересня 2024 з`явились представник відповідачки за первісним позовом представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бровко О.О., в режимі відеоконференції представник позивача за первісним позовом представник відповідача за зустрічним позовом, інші сторони по справі в засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було ухвалено відмовити у витребуванні платіжних документів, задовольнити частково витребування платіжних доручень зобов`язати надати їх копії, відмовити у витребуванні оригіналу договору, задовольнити витребування оригіналу сводного реєстру, відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів від ПрАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО», відмовити у задоволенні клопотання про проведення експертизи та оголосити перерву до 09 жовтня 2024 року. (т.1 а.с.180-181) В підготовче засідання 09 жовтня 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим та неможливістю проведення засідання в режимі відеоконференції, розгляд справи було відкладено на 14 листопада 2024 року. (т.1 а.с.188) 30 жовтня 2024 року від представника позивача за первісним позовом представника відповідача за зустрічним позовом надійшли пояснення. (т.1 а.с.197-199) В підготовче засідання 14 листопада 2024 року з`явились представник відповідачки за первісним позовом представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бровко О.О., в режимі відеоконференції представник позивача за первісним позовом представник відповідача за зустрічним позовом, інші сторони по справі в засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було долучено до матеріалів справи пояснення та за клопотанням адвоката Бровка О.О. оголошено перерву до 03 грудня 2024 року для ознайомлення з поясненнями. (т.2 а.с.1-3) 03 грудня 2024 року від представника відповідачки за первісним позовом представника позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвоката Бровка О.О. надійшло клопотання про не дослідження копії сводного реєстру під час розгляду справи по суті. (т.2 а.с.13-14) В підготовче\~засідання 03\~грудня 2024\~року сторони\~по справі\~не з`явились,\~повідомлялись про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи належним\~чином.\~Від представника\~позивача за\~первісним позовом\~представника відповідача\~за зустрічним\~позовом та\~від представника\~відповідачки за\~первісним позовом\~представника позивачки\~за зустрічним\~позовом [PERSON] \~ адвоката\~Бровка О.О.\~надійшли заяви\~про проведення\~засідання за\~їх відсутності\~та в\~яких вони\~просили призначити\~справу до\~судового розгляду. Оскільки всі\~дії з\~підготовки справи\~до розгляду\~в судовому\~засіданні були\~виконані 03\~грудня 2024\~року ухвалою\~суду\~було\~закрито підготовче\~провадження\~у\~даній цивільній\~справі\~та\~призначено справу\~до\~судового\~розгляду по\~суті\~на\~13\~січня 2025 року. (т.2 а.с.а.с.19-20, 21) В судове засідання 13 січня 2025 року з`явились представник відповідачки за первісним позовом представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бровко О.О., в режимі відеоконференції представник позивача за первісним позовом представник відповідача за зустрічним позовом, інші сторони по справі в засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку сторін щодо позовної заяви та зустрічної позовної заяви та оголошено перерву до 06 лютого 2025 року. (т.2 а.с.32-33) В судове засідання 06 лютого 2025 року з`явились представник відповідачки за первісним позовом представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бровко О.О., в режимі відеоконференції представник позивача за первісним позовом представник відповідача за зустрічним позовом, інші сторони по справі в засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було досліджено письмові докази та оголошено перерву до 27 лютого 2025 року для підготовки до судових дебатів. (т.2 а.с.40-42) Судове засідання 27 лютого 2025 року не відбулось через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 31 березня 2025 року. (т.2 а.с.49) В судове засідання 31 березня 2025 року з`явились представник відповідачки за первісним позовом представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бровко О.О., в режимі відеоконференції представник позивача за первісним позовом представник відповідача за зустрічним позовом, інші сторони по справі в засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було ухвалено закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, заслухано промови у судових дебатах та ухвалено перейти до стадії прийняття рішення, яке буде оголошено 10 квітня 2025 року. (т.2 а.с.56-57) Представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги первісної позовної заяви та відмовити у задоволенні позовних вимог зустрічної позовної заяви. Представник відповідачки за первісним позовом представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бровко О.О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «АВТО ПРОСТО» та просив задовольнити позові вимоги зустрічної позовної заяви. Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2011 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] була укладена угода № 380004 про надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами угоди, додатку № 1 та додатку № 2, які є невід`ємними частинами угоди. (т.1 а.с.7) Додатком № 1 до угоди № 380004 встановлено 120 внесків за автомобіль «Chevrolet Captiva», ціна автомобіля 243\~90\~грн., плата за послуги, пов`язані зі вступом до системи 3% + ПДВ, що становить 8\~780,40 грн., щомісячний чистий внесок 0,8333%, щомісячний внесок в оплату послуг 0,5% +ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу 0,065%, плата за послуги, пов`язані з видачою автомобіля за системою 3% + ПДВ. (т.1 а.с.8) Додатком № 2 до угоди № 380004 встановлено, що: система АвтоТак - це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобіля у порядку та на умовах, визначених угодою; повний внесок - це щомісячний платіж, який складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті учасником в порядку та строк , визначені угодою. внесок в оплату послуг - частина щомісячного повного внеску, який є оплатою послуг Авто Просто, розмір кожного з яких складає зазначений в додатку № 1 відсоток від поточної ціни автомобіля; поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою. графік внесків - загальна кількість повних внесків, необхідна для повної оплати автомобіля, послуг з обслуговування та адміністрування системи Авто Так, що надаються Авто Просто, та страхових платежів. Пунктом 1.2 додатку № 2 до угоди № 380004 встановлено, що система Авто Так функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можливо придбати за рахунок чистого фонду групи. Пунктом 2.1 додатку № 2 до угоди № 380004 встановлено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом усього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО постачальником. Пунктом 2.3. додатку № 2 до угоди № 380004 встановлено, що учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески згідно з графіком внесків. Відповідно до п.2.5.1. додатку № 2 до угоди № 380004 після одержання права на отримання автомобіля учасник, який здійснював оплату повних чистих внесків, зобов`язаний зробити вибір: а) сплатити Половинні Чисті внески, що не були сплачені, разом із і в той самий строк, що й внески, які залишаються до завершення Графіка внесків. У такому випадку Учасник щомісяця сплачує відповідний Повний внесок та відсоток Чистих внесків, не сплачений під час оплати Половинних Чистих внесків, розділений на кількість внесків, які залишаються до завершення Графіка внесків. Розмір відсотку щомісячного Внеску в оплату послуг АВТО ПРОСТО та Внеску в оплату Страхового платежу, встановлені в даній Угоді для Повного внеску, не збільшується в жодному разі. б) до отримання автомобіля одноразово сплатити всі несплачені половинні чисті внески. Після здійснення такого платежу учасник надалі сплачує повні внески згідно з звичайною системою розрахунку, встановленою угодою. (т.1 а.с.9-11) 13 березня 2012 року, на виконання умов вказаної угоди, [PERSON] обрала автомобіль «Chevrolet Captiva», колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , що підтверджується актом вибору автомобіля. (т.1 а.с.12) 27 березня 2012 року [PERSON] зареєструвала право власності на автомобіль «Chevrolet Captiva», легковий універсал - В, номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . (т.1 а.с.13) Так, поточну ціну автомобіля та вартість наданих послуг [PERSON] зобов`язалась оплатити шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. З грудня місяця 2011 року по березень місяць 2023 року [PERSON] добровільно сплатила 81 внесків із 120 щомісячних повних внесків, або 60,3364 % із 100 %, що підтверджується розрахунком платежів, наданим ТОВ «АВТО ПРОСТО» до позовної заяви. (т.1 а.с.20) Починаючи з квітня місяця 2023 року [PERSON] припинила сплачувати внески, що призвело до виникнення заборгованості в загальній сумі 349\~239,31 грн. (39 щомісячні повні внески або 396636 %), з яких: 253\~207,66 грн. - чисті внески (39,6636 % від поточної ціни автомобіля 638 388 грн.); 96\~031,65 грн. - внески в оплату послуг, із розрахунку (638 388 грн. х 0,321429 % + 20 % ПДВ) х 39 несплачені внески, що також підтверджується з наявного в матеріалах справи розрахунку. Документ під назвою «Сводный реестр цен для ООО «Автопросто», наданий ТОВ «АВТО ПОСТО» до позовної заяви, не приймається судом до уваги, оскільки на ухвалу суд про витребування оригіналу вказаного документу, всупереч ст.81 ЦПК України, останній не був наданий ТОВ «АВТО ПРОСО» до суду. (т.1 а.с.19) 13 березня 2012 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого співпоручителі [PERSON] та [PERSON] зобов`язались відповідати перед кредитором ТОВ «АВТО ПРОСТО» в повному обсязі за виконання боржником [PERSON] зобов`язань, що виникають з угоди № 38004 від 16 листопада 2011 року. В разі невиконання [PERSON] зобов`язань за угодою, остання та співпоручителі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель та кредитор узгодили, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших передбачених угодою платежів, що підлягають сплаті боржником. На момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 325\~245 грн. (т.1 а.с.14-15) 27 березня 2012 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено договір застави, за умовами якого для забезпечення вимог щодо виконання [PERSON] своїх зобов`язань, передбачених угодою № 38004 від 16 листопада 2011 року, [PERSON] передає ТОВ «АВТО ПРОСТО» в заставу автомобіль, визначений в п.1.2 цього договору. На момент підписання договору застави вартість предмета застави складає 259 900 грн. (т.1 а.с.16-17) При вирішенні позовних вимог за первісним позовом по суті суд виходить з наступного. Частиною першою ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ст.16 ЦК України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має паво вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи з вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст.598 ЦК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що договір, укладений між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] , складається з угоди № 380004 від 16 листопада 2011 року, Додатку № 1 (анкети учасника) та Додатку № 2 (Правила функціонування системи придбання в групах Авто Так). Додатки підписані сторонами і є невід`ємними частинами угоди. Текст угоди та текст Додатку № 2 містять детальне та зрозуміле описання послуг, що надає ТОВ «Авто Просто». Предметом угоди № 380004 від 16 листопада 2011 року є надання послуг, спрямованих на придбання автомобіля, а не продаж самого автомобіля. За угодою про надання послуг за системою «Авто Так» послуги почали надаватися з моменту підписання угоди за визначеними в Додатку № 1 цінами у відсотках від взаємно обраного критерію - ціни автомобіля, що діє в місяці сплати. Такий спосіб визначення ціни погоджений між учасником [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» шляхом підписання угоди. Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах «Авто Так» (Додаток № 2 до угоди). Розмір оплати послуг встановлений у відсотках, а не в твердій сумі. ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] в статті 2 Додатку № 2 до угоди погодили, що розмір кожного повного щомісячного внеску визначатиметься у відсотках до встановленої щомісячно виробником чи імпортером актуальної ціни автомобіля. Також відповідно до термінології, поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою. Угодою не передбачено можливості зміни ціни послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО», оскільки ціна послуг погоджена між учасниками у відсотках від взаємно обраного критерію та складає узгоджений відсоток від поточної ціни автомобіля на весь період дії угоди між сторонами, а саме: щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 % від поточної ціни автомобіля, щомісячний внесок в оплату послуг - 0,5 % від поточної ціни автомобіля, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065 % від поточної ціни автомобіля. Тобто судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в угоді від 16.11.2011 року та у додатках до неї сторони погодили здійснення щомісячних платежів, виходячи з поточної ціни автомобіля (яка встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних та інших внесків, визначених угодою) на час платежу, які мають здійснюватися відповідно до графіку. Як вже встановлено судом, з квітня 2023 року [PERSON] припинила сплачувати щомісячні повні внески, що вказує про порушення нею умов договору. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача за первісним позовом про стягнення зі [PERSON] заборгованості за угодою № 380004 від 16.11.2011 р. є обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» має право вимагати від [PERSON] , як учасника системи, який прострочив виконання зобов`язань, та від [PERSON] , [PERSON] , як співпоручителів учасника системи, повернення суми заборгованості за угодою № 380004 від 16 листопада 2011 року про надання послуг, спрямованих на придбання автомобіля. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути солідарно з відповідачів за первісним позовом заборгованість за угодою № 38004 від 16 листопада 2011 року в загальному розмірі 496 368 грн. 69 коп., з яких: 349 239,31 грн. - сума основного боргу за угодою, 24 090,79 грн. - 3% річних, 123 038,59 грн. - інфляційне збільшення. При вирішенні зустрічних позовних вимог суд виходить з наступного. В ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (ч.3 ст.215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов). Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч.2 ст.215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків. Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Нікчемний правочин (ч.2 ст.215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)). Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах. Тлумачення ч.1 ст.203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20)). Відповідно до ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем за зустрічним позовом не надано суду достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження як нікчемності, так і недійсності ст.ст.1, 5, 7 угоди № 380004 від 16.11.2011. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем за зустрічним позовом не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів за первісним позовом в рівних частках на користь позивача понесені ним судові витрати - по 2\~481 грн. 84 коп. з кожного. У зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову судові витрати позивача за зустрічним позовом відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved