Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Даний позов мотивований тим, що 22 жовтня 2021 року АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір №2037831895 відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» надало відповідачу кредит у сумі 27400,00 грн, на споживчі потреби з відсотковою ставкою 40% річних за користування кредитом. АТ «ОТП БАНК» виконало умови кредитного договору та перерахувало на рахунок відповідача кошти в сумі 27400,00 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 21.06.2024 р. становить 47575,19 грн, з яких: 25456,33 грн, - тіло кредиту; 22118,86 грн, - заборгованість по відсотках за користування кредитом. 21 червня 2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 21/06/24, за яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2037831895 від 22 жовтня 2021 року у розмірі 47575,19 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9200 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило. Суд на підставі ст.\~280\~ЦПК\~України проводив заочний розгляд даної справи. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд на підставі ст.\~280\~ЦПК\~України проводив заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у\~справі доказів\~у їх\~сукупності,\~суд приходить\~до наступного\~висновку: Судом встановлено, що 22 жовтня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] у письмовій формі було укладено Кредитний договір №2037831895, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти в сумі 27400,00 грн на споживчі потреби з відсотковою ставкою 40%. Дата остаточного повернення кредиту 22 жовтня 2025 року (а.с. 5-6). Окрім цього, [PERSON] було власноручно підписано Паспорт споживчого кредиту, Орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Анкету заяву та Анкету заяву на отримання кредиту/опитувальний лист (а.с. 7-10). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] згідно кредитного договору №2037831895 від 22 жовтня 2021 року за період з 22.10.2021 по 21.06.2024 (а.с. 22-24). 21 червня 2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №21/06/24 (а.с. 12-17), відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнту право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведений в реєстрі боржників. Згідно платіжної інструкції №3073 від 21.06.2024, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» здійснило оплату ціни права вимоги згідно договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024 (реєстр боржників №1) на суму 6050700,06 грн (а.с. 21). Згідно акту приймання-передачі реєстру Боржників №1 до договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024, АТ «ОТП БАНК» передав, а новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» прийняв реєстр з боржниками в кількості 12199 (а.с. 20). Згідно Реєстру боржників №1 до договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2037831895 від 22 жовтня 2021 року (а.с. 18-19). Після встановлення зазначених обставин справи, суд зазначає наступне: Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.1\~ст.\~513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 517\~ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526\~ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що свої зобов`язання перед [PERSON] АТ «ОТП БАНК» виконало у повному обсязі, надавши йому кредитні кошти за договором №2037831895 від 22 жовтня 2021 року. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у справі в повній мірі не виконав, заборгованість не погасив. Відповідно до наданого розрахунку загальний розмір заборгованості за кредитним договором №2037831895 від 22 жовтня 2021 року, станом на 21.06.2024 р. становить 47575,19 грн, з яких: 25456,33 грн, - тіло кредиту; 22118,86 грн, - заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с. 25). Перехід права вимоги за кредитним договором від АТ «ОТП БАНК» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» підтверджено належними та допустимими доказами. Отже, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача, становить 47575,19 грн, який і підлягає стягненню з відповідача. З приводу стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9200 грн, суд зазначає наступне. Оцінюючи обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд враховує, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3\~ст.133 ЦПК України). Суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На виконання вимог ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, позивачем до позову додано: договір № 03-07/24 від 03.07.2024 року про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»; Акт №1 приймання передачі наданих послуг від 15 липня 2024 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 9000 гривень (первинна консультація 0,5 год. 1000,00 грн, правовий аналіз наявних документів у замовника по справі 2 год. 4000,00 грн, підготовка позовної заяви 2,1 год. 4200,00 грн), платіжну інструкцію №4956 від 01 жовтня 2024 року, відповідно до якої ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» сплатило адвокату Литвиненко Оксані Ігорівні, згідно договору № 03-07/24 від 03.07.2024 року, 9200 грн (а.с. 26-29). Згідно з п. 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009\~у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст. 3, ст. 59 Конституції України\~покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. За змістом положень\~статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved