Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

[PERSON] 07.08.2024 року звернулася до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про оголошення особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). В обґрунтування заяви зазначила, що є онукою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Ордеру №385, Серія 4, виданий виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатів м.Дніпропетровська, [PERSON] на сім*ю, яка складалася з 4-х осіб: [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка) було видано ордер на право зайняття квартири [ADDRESS] . Відповідно до Довідки №10826 про склад сім*ї або зареєстрованих у житловому прміщенні/будинку осіб від 18.10.2019 року за адресою: [ADDRESS] до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON] (зареєстрована 18.01.2000, знято з реєстрації 03.04.2019, померла [INFO] ), [PERSON] (зареєстрована 02.02.1999), [PERSON] (зареєстрований 16.07.1984), [PERSON] (зареєстрований 28.06.1991), [PERSON] (зареєстрована 24.03.1998). [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] , яка є матір*ю заявниці та донькою [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] -рідний дядько та відповідно син [PERSON] , помер [INFO] . Станом на зараз в квартирі [ADDRESS] зареєстровано дві особи: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як відомо зі слів рідних, з 1992 року [PERSON] зник, покинув свою дружину із дітьми та більше на зв*язок не виходив. Оскільки [PERSON] не було з 1992 року, усі господарчі справи бабуся вела від свого імені, укладала договори із відповідними службами. Дідусь зник близько 30 років тому, родиною здійснені усі можливі та доступні засоби його розшуку, однак жодних результатів це не дало, ніяких відомостей про його можливе місце знаходження немає. Оголошення дідуся безвісно відсутнім необхідно для оформлення квартири належним чином, усіх необхідних договорів на надання послуг, зняття його з реєстраційного обліку, оскільки факт його реєстрації несе додаткові витрати на утримання майна у зв*язку з чим вимушена звернутися до суду. У зв*язку з викладеним просить оголосити [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім. Ухвалою судді від 20.08.2024 року прийнято заяву до розгляду і відкрито провадження в порядку окремого провадження. Ухвалою судді від 20.08.2024 року витребувано докази. В судовому засіданні представник заявниці-адвокат Ільїн О.М. заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з*явився. Письмово просили розглядати справу у відсутності їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.293 ЦПК України окреме провадження-це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов*язується з наступним вирішенням спору про право. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,-залишає заяву без розгляду, що передбачено ч.4 ст.315 ЦПК України. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з*ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз*яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов*язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб*єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов*язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб*єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих, чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов*язується із наступним вирішенням спору про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що « у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов*язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб*єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Важливе значення має вимога про обов*язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факуту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.7). [PERSON] є онукою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.10-12). [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] (а.с.22). Ордер на право зайняття квартири [ADDRESS] 27.09.1983 року отримав [PERSON] на сім*ю з 4 осіб: [PERSON] -основний квартиронаймач, [PERSON] -дружиина, [PERSON] -син та [PERSON] -дочка (а.с.9). [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] , помер [INFO] . Згідно Акту від 17.09.2016 року, виданого КП «ЖЄП №25» [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] не проживає з 28.02.1992 року. Факт відсутності [PERSON] за місцем його проживання з 1992 року також підтвердили в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді Державної міграційної служби України від 20.08.2024 року, у період з 1992 року по теперішній час [PERSON] , [INFO] у встановленому законодавством порядку до територіальних органів ДМС та їх територіальних підрозділів не звертався (а.с.57). Згідно інформації Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України від 26.08.2024 року [PERSON] , [INFO] , як одержувач пенсії та інших соціальних виплат на обліку не перебуває (а.с.58). Згідно інформації Державної податкової служби України від 23.08.2024 року станом на 22.08.2024 року фізична особа [PERSON] , [INFO] у Державному реєстрі не зареєстрований (а.с.60-61). Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Приймаючи до уваги викладене, відсутність відомостей за місцем проживання [PERSON] з 1992 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та наявність правових підстав для її задоволення.

Outcome: approved