Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), 10.12.2024 звернулась до Миронівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень щомісяця, але не менше 50% від\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття дитини сина [PERSON] , [INFO] , до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 24 листопада 2015 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №205 серії [NUMBER] , виданим 24.11.2015 року (а.с.10) . Від шлюбу\~мають дитину\~ малолітнього\~сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2018 року, виданного Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис за №1365 (а.с.11) . Позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем погіршилося, тому, що мають різні погляди на життя і протягом останніх кількох років, однією сім`єю з відповідачем не проживає, з того часу шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, спілкування відсутнє. Зрозуміла, що у них відсутні спільні інтереси, окрім дитини. Відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає. Згідно з ухвалою суду від 03.02.2025 у даній справі, відкрито провадження у справі та призначено її\~до\~судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, повідомлена налезним чином про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, подала до суду заяву про розгляд справи без\~її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.42) 07 лютого 2025 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. Відповідач у судове засідання не з`явився, копію ухвали\~про відкриття\~спрощеного провадження\~та копію\~позовної заяви\~з додатками\~йому вручено про що свідчать розписки, наявні у матеріалах справи від 20.02.2025 та від 11.03.2025. (а.с.38, 41). Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення судового рішення , ухваленого за відсутності учасників справи є дата складення його повного тексту. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи, дійшов такого висновку. З матеріалів\~справи вбачається,\~що\~від спільного\~шлюбу сторони\~мають \~дитину \~сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2018 року, виданного Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис за №1365. (а.с. 11). [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: будинок під номером [ADDRESS] . За вказаною адресою вона фактично проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними витягу з реєстру територіальної громади за № 2024/014049130/14-24/178, від 20.11.2024 (а.с. 26). Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991\~pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Відповідач не оспорював тих обставини, що згоди щодо утримання дитини сторонами не досягнуто, та що дитина проживає з позивачем. Оскільки обов`язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. Визначаючи потребу у стягненні аліментів у розмірі 6000,00 грн. позивач навела орієнтовний перелік витрат на предмети та послуги першої необхідності, які необхідні для утримання дитини впродовж місяця. Відповідач, будучи обізнаним з підставами за обґрунтуванням позовних вимог, не вказав обставин, передбачених ст. 182 СК України, які мають істотне значення та мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів. Батьки несуть відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Суд враховує, що відповідач заперечень проти визначеного позивачем розміру аліментів не надав, не подав доказів на спростування тверджень позивача про можливість сплати ним зазначеного розміру аліменів. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує вікові матеріальні потреби дитини, її стан здоров`я та матеріальне становище відповідача. До позовної заяви позивач додала медичні документи, щодо стану здоров`я дитини: медичний висновок №5 від 01.04.2024 про наявне захворювання, довідка № 6 про потребу дитини-інваліда у домашньому догляді, форма індивідуальної парограми реабілітації дитини-інваліда, епікриз, виписаний з медичної карти стаціонарного хворого № 2958 від 17.08.2018. Із останнього вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю. Також, позивач додала квитанції про понесені витрати на дитину, зокрема, її харчування. Окрім цього, судом встановлно, що відповідач має у власності нерухоме майно у вигляді житлового приміщення, кімнати № [NUMBER] , загальною площею 17.7 м2, що розташована в [ADDRESS] . Інші відомості щодо матеріального становища суду не надані. За вказаних осбтавин, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 6000 грн. забезпечить найкращі інтереси дитини та не становитиме надмірний тягар для відповідача, а тому позов підлягає задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved