Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», кредитодавець, позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник), про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1243-0550 від 21.07.2023 в розмірі 42\~500,00 грн. та судових витрат. Заявлені вимоги\~обгрунтовує тим,\~що 21.07.2023\~між ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» та\~\~ [PERSON] \~за допомогою\~веб-сайту\~creditkasa.com.ua,\~який є\~сукупністю інформаційних\~та телекомунікаційних\~систем ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС»,\~в рамках\~якої реалізуються\~технології обробки\~інформації з\~використанням технічних\~і програмних\~засобів і\~які у\~процесі обробки\~інформації діють\~як єдине\~ціле,\~було укладено\~електронний договір\~про відкриття\~кредитної лінії\~№ 1243-0550.\~За умовами\~зазначеного договору\~відповідач отримав\~кредит у\~вигляді відкриття\~кредитної лінії\~для задоволення\~особистих потреб з сумою 8 500,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 18 днів, зниженою % ставкою - 2,50% в день, стандартною % ставкою -\~3,00 % в день. Звертає увагу суду на той факт, що відповідач в загальній кількості 17 рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У\~зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за вказаним договором, відповідач станом на 25.11.2024 має заборгованість по кредиту в розмірі 84 235,00 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена)\~ 8 500,00 грн., заборгованості за нарахованими процентам (прострочена)\~- 75 735,00 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про застосування до позичальника програми лояльності та частково списати нараховані проценти у сумі 41 735,00 грн. за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 42 500,00 грн. Враховуючи зазначене, позивач просить суд у цьому позові стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом\~ 8 500,00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами\~34 000,00 грн, що разом становить 42 500,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, перше судове засідання для розгляду справи по суті було призначене на 23 січня 2025 року о 11:55 год. Ухвалою від 21 січня 2025 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Представник відповідача\~ [PERSON] \~- адвокат Нємцова Ольга Вячеславівна\~подала відзив, в якому вказала, що за місцем реєстрації [PERSON] не проживає - фактичне місце його проживання м. Дніпро та зазначила, що відповідач вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необгрунтованими, з заявленою до стягнення загальною сумою заборгованості не погоджуються з наступних підстав. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Укр Кредит Фінанс»). Оскільки умови договорів приєднання розроблюються кредитором, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України вважає, що споживач послуг лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статей\~11,\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~ до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону про несправедливі умови в договорах,\~зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відтак, укладений кредитний договір за своєю структурою налічує 11 розділів, викладених, у друкованому форматі, на 10 сторінках формату А4. На першому аркуші у розділі 2 «Предмет договору», розташованому одразу після найменування сторін та р. 1 «Визначення термінів» у форматі таблиці жирним шрифтом зазначено наступні умови кредитування: - дата видачі кредиту 21.07.2023 року; - останній календарний день першого базового періоду 07.08.2023 року; - сума кредиту 8500, 00 грн.; нараховані проценти 3\~825,00 грн; - разом до сплати 12\~325 грн. Вказує на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначило, що вказані вище положення договору діють лише у випадку повного погашення заборгованості у базовий період, а сама таблиця дане твердження не містить. В той час як реальні умови нарахування відсотків за користування кредитними коштами викладені прописом у п. 4.8 4 розділу розташованому на 4 сторінці. Із наведеного зазначає, що позивач як фінансова установа скористався необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такій спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно, у зв`язку зі специфічними умовами та структурою самого договору. З урахуванням наведеного вважають, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають. Зазначає, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом в сумі 34 000,00 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права як споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.\~3\~п. 6, ст.\~509\~ч. 3 та ст.\~627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. З огляду на приписи ч. 4\~ст. 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту З мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. З, ч. З ст.\~509\~та ч. 1-2 ст.\~627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення. У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. З огляду на викладене, вважають, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 34\~000,00 грн. не є співрозмірною сумі кредиту 8\~500,00 грн., тому простять позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково в сумі 12\~325,00 грн. з урахуванням принципу добросовісності, розумності та балансу договірних відносин між сторонами. Справу розглянути за відсутності відповідача та його представника. 23.01.2025 засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Представник відповідача зверталася до суду 21.01.2025 з заявою про відкладення (перенесення) судового засідання призначеного на 23.01.2025, у зв`язку з тим, що нею зроблено пропозицію щодо мирного врегулювання спору так як відповідач визнає позовні вимоги частково та 06.03.2025 про відкладення (перенесення) судового засідання призначеного на 07.03.2025, у зв`язку із її відрядженням. Станом на 09.04.2025 сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у суду наявне клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~та\~його представник\~- адвокат Нємцова О.В.\~у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно та своєчасно. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~ \~ \~ \~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Повноваження позивача на здійснення фінансових послуг підтверджуються відомостями, що містяться у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи. Судом встановлено, що 21.07.2023 року, о 20 годині 34 хвилині, між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1243-0550 (далі кредитний договір) в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет на веб-сайті Товариства: https://creditkasa.com.ua/ надав необхідну інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення усіх граф відповідної форми, які необхідні для укладення договору, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір. За умовами договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зобов`язалося надати [PERSON] \~суму кредитних коштів для задоволення власних потреб у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу зазначених позичальником, в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, передбаченому цим договором. Цей договір містить реквізити сторін, зокрема прізвище, ім`я та по батькові відповідача, номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу місця проживання, електронну адресу, номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (пароль) А1964. Згідно п. 4.1. договору, розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 8 500,00 гривень. Дата надання/видачі кредиту: 21.07.2023 (п.4.2. договору). Строк кредитування становить 300 календарних днів, дата повернення кредиту 15.05.2024 року, строк договору є рівним строку кредитування, в частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.4.12. договору). За змістом п. 4.10. договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою 3 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Пільгова процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (п.10.1 договору). Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див. п.5.3. договору) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту 21.07.2023; останній календарний день першого базового періоду 07.08.2023, сума кредиту 8\~500,00 грн, нараховані проценти за користування кредитом 3\~825,00 грн., разом до сплати 12\~325,00 грн. (п.2.3. договору). Базовий період складає 18 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (п.4.8. договору). Згідно п. 4.13. договору, реальна процентна ставка за договором складає 756335% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 85\~000,00 грн., та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14. Договору) До кредитного договору позивачем надано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «СreditКasa» затверджених наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 40-П від 15.06.2023р. які є пропозицією укласти Електронний договір, у розумінні ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~та визначають порядок і умови надання кредитодавцем - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» грошових коштів у Кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між кредитодавцем і позичальником, які є сторонами договору; паспорт споживчого кредиту з умовами, відображеними в кредитному договорі та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1142-5346 (Графік платежів за Договором) яка є невід`ємною частиною даного договору, які підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А6406 21.07.2023. Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні\~Закону України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме перерахував [PERSON] через партнера АТ КБ "ПриватБанк" з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, суму кредиту у розмірі 8 500,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується відповідною довідкою ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та листом АТ КБ "ПриватБанк". Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 41 735,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 42 500,00 грн. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок відповідача кредитні кошти в розмірі 8 500,00 грн., а з боку відповідача по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що відповідно до\~статті 611 ЦК України\~тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом. За змістом\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4\~статті 203 ЦК України). Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII\~(надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону № 675-VIII\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4\~статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина 5\~статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 Закону № 675-VIII). Згідно з частиною 8\~статті 11 Закону № 675-VIII\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону № 675-VIII\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог\~законів України"Про електронні документи та електронний документообіг"та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, згідно встановлених судом фактичних обставин справи, 21.07.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1243-0550 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка), грошових коштів у розмірі 8 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00 % від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 15.05.2024 року. Між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, за умовами укладеного сторонами договору кредиту від 21.07.2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало [PERSON] суму кредиту 8 500,00 грн., а останній зобов`язувався повернути гроші у повному обсязі протягом 300 днів до 15.05.2024 (пункт 4.12. кредитного Договору). Відповідно до п.п. 4.10., 10.1. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка - 3,00 %, пільгова процентна ставка 2,50 %, знижена процентна ставка - 2,50 %. Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування. Згідно з нормою\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З довідки про укладений договір вбачається, що в кінці першого активного періоду - 07.08.2023 зі зниженою відсотковою ставкою 2,5 відсотка, відповідачем не було сплачено суми основного боргу та відсотків, внаслідок чого настав другий прострочений період тривалістю до 15.05.2024 та застосована відсоткова ставка 3,0 відсотка, в кінці якого відповідачем сума боргу та відсотки також сплачені не були. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Відповідно до пункту 8.5 кредитного договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. 15.05.2024 року настав строк, передбачений Договором для повернення відповідачем кредиту у розмірі 8 500,00 грн., але він його не повернув, що визнав та не заперечував проти стягнення з нього кредиту в указаному розмірі, про що вказав у відзиві на позов. Тому, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] кредиту у розмірі 8 500,00 грн., як основного боргу по кредиту за договором про відкриття кредитної лінії, підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо боргу по сплаті процентів за користування кредитом суд зазначає наступне. Договором про відкриття кредитної лінії чітко передбачені умови сплати відповідачем процентів за користування кредитом (дві фіксовані процентні ставки: 2,5 та 3,0; чіткі строки і порядок їх застосування і сплати), і за цими умовами, які повністю дотримані позивачем при розрахунку розміру боргу відповідача за процентами, їх несплачений розмір станом на 15.05.2024 року дійсно склав 75 735,00 грн., з чим повністю погоджується суд, однак відповідно до положень\~ст. 13 ЦПК України\~розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог\~34 000,00 грн. Суд не може погодитись із аргументами відповідача та його представника про те, що вказані проценти за користування кредитом були нараховані позивачем з порушенням умов договору. Оскільки, строк повернення кредиту за Договором, який уклав відповідач із позивачем, був визначений, як 15.05.2024 року, то до цього моменту має місце тільки правомірне користування відповідачем чужими грошовими коштами (кредитом), який надав позивач, і відповідно проценти, які нараховував позивач і, які повинен був сплачувати відповідач, є процентами саме за правомірне користування кредитом. І будь-які платежі, як на умовах, передбачених ст.625 ЦК України, так і на умовах договору, як за порушення виконання чи прострочку виконання грошового зобов`язання із повернення кредиту чи сплаті процентів за користування кредитом, позивач теж не нараховував і до стягнення не заявляє. Позивач нарахував і вимагає сплати відповідачем виключно процентів за користування кредитом за час правомірного користування ним. Дійсно, позивач застосував різні процентні ставки у різні періоди, але обидві процентні ставки (2,5 та 3 проценти) були застосовані на умовах договору, яким було передбачено застосування ставки 2,5 проценти при сплаті процентів за правомірне користування кредитом кожен 18 календарний день (за умови їх сплати), або 3 проценти, якщо правомірне користування кредитом продовжується, але проценти за 18 календарний день користування кредитом не сплачено. Такі умови договору не визнавались не дійсними, і суд не бачить підстав для того, аби стверджувати, що такі умови договору про сплату процентів за правомірне користування кредитом, є процентами за неправомірне користування кредитом. Суд звертає увагу, що відповідно до п. 8.2. договору про відкриття кредитної лінії у разі несвоєчасного повернення отриманого кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2 проценти від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення в силу положень\~ст. 625 ЦК України. Крім цього, згідно з п. 8.3. вказаного договору сукупна сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань позичальником, не може перевищувати половини кредиту (50 процентів суми кредиту). Як наслідок, є безпідставними посилання відповідача та його представника на несправедливість даної умови договору відповідно до п. 5 ч. 3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно з якою встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, є несправедливою умовою договору. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, та доводи приведені в відзиві цього не спростовують. Зустрічного позову про визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору відповідач не подавав. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 1243-0550 від 21.07.2023, укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення, із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Законів України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, а докази зворотного суду не представлені. Статтею 611 Цивільного кодексу України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, відповідач не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний повернути кредитні кошти згідно узгоджених сторонами умов. На підставі викладеного, та розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 1243-0550 від 21.07.2023 в розмірі 42 500,00 грн. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 43388 від 11.12.2024 в сумі 2\~422,40 грн., який відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved