Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

11.11.2024 року позивач звернувся в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавцем заповіт не посвідчувався. На підставі заяви позивача про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було заведено спадкову справу № 182 до майна померлої [PERSON] та винесено постанову про відмову у видачі відповідного свідоцтва, у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Павловичі Локачинського району Волинської області. Позивач у судове засідання не з`явилась. Разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не прибув також, через підсистему Електронний суд подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копії матеріалів спадкової справи № 182 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 16.01.2020 року (а. с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги №07 за 2024 рік, довідкою Затурцівської сільської ради № 53 від 02.02.2024 року та технічним паспортом на будинок (а.с. 8-12). Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , при вирішенні питання про її прийняття спадкоємцями застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема, Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР). Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Родинні стосунки позивача та спадкодавця підтверджуються копією свідотва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 16.01.2020 року, з якого вбачається, що [PERSON] була його матір`ю (а.с. 6). Таким чином, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті його матері [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, позаяк проживав та був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Затурцівської сільської ради № 53 від 02.02.2024 року, та копією паспорта із відміткою про реєстрацію [PERSON] (а.с.4, 5, 8). Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину чи претендували на спірне спадкове майно, не встановлено. 07.05.2001 року в Локачинській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу до майна померлої [PERSON] за № 182. 24.10.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. Постановою нотаріуса від 24.10.2024 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] , у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 26). Таким чином, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тому суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за законом і за ним необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Отже, позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved