Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстровано 27 липня 2019 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 461. На обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що з 27 липня 2019 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 461. Від шлюбних стосунків сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів. Зазначила, що мають різні погляди і розуміння сімейного життя. На цьому підґрунті між подружжям виникали сварки, взаємні образи, які призвели до погіршення стосунків, припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Проживають окремо. Вважає подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони цього не бажають. Спору майнового характеру на даний час не мають. Оскільки шлюб носить формальний характер, подальше його збереження суперечить її інтересам та інтересам дитини, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 березня 2025 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. 01.04.2025 позивачка через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність за наявними в матеріалах справи доказах. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. 14.04.2025 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність. Зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу; шлюбно-сімейні відносини з позивачкою припинені з 21 березня 2025 року, мешкають окремо з того ж часу, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу вважає неможливим. Зазначає, що спору про майно не має. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 липня 2019 року, який зареєстровано Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 461. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, мешкають окремо, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.\~3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~

Outcome: approved