Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 02 січня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості. 2. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача покликається на те, що 24 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 79168826, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Згідно з п.1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, і сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачено ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщеними на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі. На виконання умов договору кредиту позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 4200 грн. строком на 30 днів шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , котрий був наданий відповідачем та міститься в реквізитах договору позики. В подальшому, 11.08.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено додаткову угоду №79168826 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79168826 від 24.07.2024 р. За умовами п. 1 Додаткової угоди №79168826 від 11.08.2024 р. на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-комунікаційної системи, позикодавець збільшив суму наданої позичальнику позики на 6000 грн. Таким чином, сторони погодили суму позики -10200 грн.; строк договору 30 днів; дату повернення позики (останній день) - 22.08.2024 р.; розмір процентів: базова процентна ставка у день 0,68 %, процентна ставка на прострочену позику у день 2,70%, розмір процентів на позику річний 1028,44%, орієнтовна загальна вартість позики - 11546,40 грн. В свою чергу, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. Вказує, що у зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до розрахунку заборгованості за договором №79168826 від 24.07.2024 р., станом на дату здійснення розрахунку заборгованість [PERSON] становить 16503,60 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом 10200 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами 1346,40 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику 4957,20 грн. Посилаючись на наведені обставини, представник позивача просила позов задовольнити. Стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою судді Кременецького районного суду від 03 січня 2025 року цивільну справу №601/10/25 передано за територіальною підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 28 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 12 лютого 2025 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 26 лютого 2025 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено 13 березня 2025 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено 09 квітня 2025 року. 5. У судове засідання представник позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» не з`явився, надіслав суду клопотання, згідно якого просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. 6. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема згідно трекінгу поштового відправлення № 0610230236910 судова кореспонденція була вручена одержувачу особисто. Відзиву на позовну заяву суду відповідач не надав. 7. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 8. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. Судом встановлено,\~що 24\~липня 2024\~року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79168826, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Як вбачається зі змісту договору, такий підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «03601» Також, 24.07.2024 р. відповідачем було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту. 8. Згідно п. 1 вказаного Договору, позикодавець ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. За умовами п. 2 Договору позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 4200,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 23.08.2024 р. базова процентна ставка у день 0,68 %, процентна ставка на прострочену позику у день 2,70%, орієнтовна загальна вартість позики становить 5056,80 грн. 9. Підписанням Договору позики № 79168826 від 24.07.2024 р., відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documcnts-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, (на умовах повернення позики в кінці строку позики), розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documcnts-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п.п. 5.1, 5.3 Договору). 10. Згідно із п. 16 договору у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п. 2 договору. 11. Відповідно до п.п. 20, 21 Договору, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням ІТС, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію». Підписаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 12. Відповідно до довідки про укладення договору (ідентифікацію), підтверджено, що відповідач [PERSON] був ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 13. 11.08.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено додаткову угоду №79168826 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79168826 від 24.07.2024 р. За умовами п. 1 Додаткової угоди №79168826 від 11.08.2024 р. на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-комунікаційної системи, позикодавець збільшив суму наданої позичальнику позики на 6000 грн. 14. На виконання умов договору ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 10200 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , який надано позичальником та міститься в реквізитах договору, що підтверджується відповідними довідками фінансової установи про успішний переказ коштів від 24.07.2024 р. в сумі 4200,00 грн., від 11.08.2024 р. в сумі 6000 грн. 15. У встановлений договором строк, відповідач не повернув вищевказані кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 16503,60 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 10200 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами 1346,40 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику 4957,20 грн., що підтверджується розрахунком долученим до матеріалів справи. ІV. Оцінка Суду. 16. Відповідно до вимог статті 2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 17. У відповідності до частини другої статті 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 18. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 19. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 20. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 21. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України). 22. Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 23. За правилом ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 24. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 25. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N 127/33824/19. 26. Згідно з ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 27. Частиною 1 ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. 28. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 29. Частиною 1 ст.\~1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. 30. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 31. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 32. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). 33. Згідно з ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 34. Відповідно до ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 35. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 36. Положеннями ст.\~12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 37. Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на мобільний номер телефону [PERSON] . Відповідно до положень Закону України\~"Про\~електронну комерцію" вказаний договір позики №79168826 прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 38. Згідно з нормою ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 39. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима відповідачем матеріали справи не містять. 40. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 41. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 42. Згідно ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 43. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач [PERSON] , станом на дату звернення позивача із заявою до суду, не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики №79168826 від 24.07.2024 р. та додаткової угоди №79168826 від 11.08.2024 р., у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість. 44. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 45. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). 46. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). 47. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). 48. У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. 49. Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 50. Отже, за встановлених судом обставин, позивачем доведено, що між сторонами у виниклому спорі 24 липня 2024 року було укладено Договір позики № 79168826 та Додаткову угоду до договору позики, [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 10200,00 грн. та зобов`язався сплачувати проценти у розмірі та в строк, визначених Договором, а тому позовні вимоги ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки відповідач неналежно виконував свої зобов`язання як позичальник. Натомість [PERSON] не спростував доводів позивача про те, що ним кредит в розмірі 10200,00 грн. не отримувався та він цими коштами не користувався, а отже не повинен нести відповідальності за невиконання умов договору позики № 79168826 від 24 липня 2024 року, та Додаткової угоди № 79168826 до договору позики від 11 серпня 2024 року, що є обов`язком відповідача у виниклих правовідносинах та відповідає принципу змагальності цивільного судочинства. 51. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» заборгованості за договором позики № 79168826 від 24 липня 2024 року, та Додаткової угоди № 79168826 до договору позики від 11 серпня 2024 року в розмірі 16503,60 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 52. Згідно з частиною 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на повне задоволення заявлених позивачем вимог, понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 53. Вирішуючи вимоги про стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 54. Відповідно до ч. 1 ст.\~133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 55. Згідно положень с. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 56. Згідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій). 57. На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» від 03.08.2023 р., додаткову угоду № 2 до вищевказаного договору від 31.10.2024 р., акт приймання-передачі справ наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №03-08/2023 від 25.11.2024 р., копію платіжної інструкції про оплату позивачем наданих правничих послуг від 28.11.2024 р. Таким чином, представником позивача надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді. 58. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Разом з тим, відповідачем [PERSON] не заявлялося клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правову допомогу. 59. Суд зазначає, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 60. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. 61. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 62. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. З урахуванням висновків Верховного Суду та правових висновків Великої Палати Верховного Суду з указаного процесуального питання, понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved