Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Адвокат Ганчева Марія Андріївна, яка діє в інтересах заявника [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи [PERSON] , Міністерство оборони України, [INFO] . Просить суд, встановити факт, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2017 року до 2023 року. В обґрунтування заяви зазначено, що у 2016 році заявниця [PERSON] познайомилась з [PERSON] , [INFO] , з яким почала спільне проживання з 2017 року, тобто вже більше 7 років. Вони безперервно жили разом, мали спільний побут і бюджет. З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, через окупацію м. Бердянська та Бердянського району, де вони проживали, заявниця та її цивільний чоловік виїхали до м. Запоріжжя на підконтрольну Україні територію, де орендували квартиру та продовжили спільне проживання як подружжя, але без реєстрації шлюбу. На початку жовтня 2022 р. [PERSON] мобілізувався до лав Збройних Сил України, але стосунки із заявницею не припинялись. [INFO] у них народилась донька, [PERSON] , про що Олександрівським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис №632 від 05 вересня 2023 р. та видано свідоцтво про народження [NUMBER] . У жовтні 2023 р. [PERSON] мав прибути до Запоріжжя у відпустку, яку хотів провести зі своє сім`єю - заявницю та їхньою донькою, та зареєструвати шлюб у встановленому законом порядку, але загинув, отримавши поранення, не сумісне з життям на Херсонському напрямку. Заявниця є членом сім`ї загиблого військовослужбовця в розумінні Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2024 р. № 714). Згідно з п. 9 цієї постанови до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 4 цього Порядку, належать: діти, зокрема усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їх батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); онуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (яким) загибла (померла) особа проживала однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови шо цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Тобто, заявниці надано право на отримання частини одноразової грошової допомоги після загибелі свого цивільного чоловіка, але для цього факт їхнього проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно встановити рішенням суду. Даний факт підтверджується: договором оренди квартири [ADDRESS] від 24.07.2023 p., згідно з яким [PERSON] орендував квартиру [ADDRESS] ; довідкою від 11.09.2023 р. №2304-5002950714 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з якою заявниця фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ; довідкою від 29 квітня 2024 р. вих. №2024/18/04-1, яка підтверджує аналогічне; довідкою Приморської міської військової адміністрації від 20 червня 2024 р. №01-13/478, відповідно до якої заявниця постійно мешкала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; спільними фото, зробленими у різні періоди часу; скрін-шотами листування між заявницею та загиблим; довідкою про рух коштів по картці заявниці за період з 01.01.2023 р. по 31.10.2023 р. (місяць загибелі [PERSON] ), згідно з якою останній перераховував заявниці гроші: - 06.10.2023 - 20050 грн - 03.10.2023 - 3015 грн - 01.10.2023 - 502 грн - 14.09.2023 - 100 грн 02.09.2023 - 45350 грн - 14.08.2023 - 100 грн - 20.06.2023 - 201 грн - 13.06.2023 - 1407 грн - 11.06.2023 - 2010 грн - 01.06.2023 - 502 грн - 05.05.2023 - 9045 грн - 03.05.2023 - 80050 грн - 01.02.2023 - 15050 грн - 22.01.2023 - 5025 грн. 16 серпня 2024 року суддею винесено ухвалу про прийняття заяви, відкриття провадження та призначення справи до розгляду по суті в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні. 10.02.2025 р. від представника заінтересованої особи Міністерство оборони України до суду надішли письмові пояснення, в яких зазначено наступне. Згідно з ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1613-IV (зі змінами) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності Виходячи цього, для встановлення факту необхідна наявність обов`язкових умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення в особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01 січня 2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: - має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом); відсутній спір про право. Згідно з ч. 6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 5 постанови від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: (1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; (2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; (3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; (4) встановлення Факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тобто, справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду в порядку окремого провадження за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчює факт, шо має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Виходячи з цього, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. Наявність спору про право повинно встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. | Таким чином, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження у справі, так і в процесі розгляду справи. Ключовою ознакою окремого провадження є безспірність. Відтак, у разі встановлення судом під час розгляду справи у порядку окремого провадження можливості виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у будь-якої особи внаслідок підтвердження наявності такого юридичного факту, про який просить заявник, суд має залишити таку заяву без розгляду на підставі існування спору про право і роз`яснити учасникам справи, що вони мають право звернутися до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявниця, зазначає, що це необхідне для отримання одноразової грошової допомоги за загибель військовослужбовця при виконанні завдань з захисту Батьківщини та оформлення спадщини. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється у порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Згідно з п. 1, пп. 1, п. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особами, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у р загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЗУ № 2011-ХІІ право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно з абз. 1, 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168) сім`ям загиблих військовослужбовців виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової допомоги, передбаченої Постановою № 168, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-12 Постанови № 168, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , безпосередньо впливатимем права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання однорази грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право. Виходячи з цього, Міністерство оборони України заперечує проти розгляду заяви про встановлення юридичного факту, а саме факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у порядку окремого провадження на підставі існування спору про право. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного Кодексу сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» віх 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ч.2 ст. З Сімейного кодексу України та п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкуванжн» №7 від 30.05.2008 року сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім' ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю суд бере до уваги: - показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту; - документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання); - фотографії певних подій; - документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази). Під час звернення до суду заявником не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що заявниця з [PERSON] постійно спільно проживали саме з 2017 року як вказує заявниця, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з [PERSON] . Довідка №2024/18/04-1 від 29 квітня 2024 р. про фактичне проживання осіб, яку долучено заявницею є підтвердженням проживання заявниці з [PERSON] - в ньому чітко зазначено, що за адресою [ADDRESS] з 25.08.2023 року по [INFO] (тобто всього два місяці) фактично мешкали [PERSON] та [PERSON] , проте не може свідчити про наявність між заявницею та [PERSON] відносин як чоловіка та дружини. Посилання заявниці на свідчення сусідів є не допустимим доказом, адже свідків зі сторони заявниці на підтвердження того, що сторони проживали однією сім`єю у вказаний період, можуть носити узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту проживання сторін за однією адресою та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю у в розумінні статті 3 СК України. Отже, як вбачається з заяви [PERSON] та наданих нею доказів не можна дійти висновку про наявність спільних обов`язків саме як подружжя. Враховуючи вищенаведене, представник заінтересованої особи просить суд прийняти рішення, яким в задоволенні заяви [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [INFO] , Міністерство Оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити в повному обсязі; розгляд справи здійснювати за відсутності представника Міністерства оборони України за наявними матеріалами, відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] адвокат Щаслива М.О. заяву підтримала, вважала вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінка та чоловіка без реєстрації шлюбу законною та обґрунтованою. Заперечувала проти залишення заяви [PERSON] без розгляду за клопотанням Міністерства оборони України, оскільки вважала, що спір про право у даній справі відсутній. Заінтересовані особи - [PERSON] та [INFO] у судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за їх відсутності не надали, правом на подання відзиву на заяву не скористалась. Про дату, час та місце судового засідання [PERSON] була повідомлена в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток на останню відому адресу місця її реєстрації, повідомленням через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud0808, а також, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Заява підтверджується письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , згідно з яким [INFO] народилася [PERSON] , про що Олександрівським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис №632 від 05 вересня 2023 р. В свідоцтві батьком дитини вказаний - [PERSON] . (а.с.13) договором оренди квартири [ADDRESS] від 24.07.2023 p., згідно з яким [PERSON] орендував квартиру [ADDRESS] . (а.с.9-11) довідкою від 11.09.2023 р. №2304-5002950714 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з якою заявниця [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) довідкою Приморської міської військової адміністрації від 20 червня 2024 р. №01-13/478, відповідно до якої заявниця [PERSON] постійно мешкала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.17) довідкою ОСББ «Нижньодніпровська-18» від 29 квітня 2024 р. вих. №2024/18/04-1, згідно з якою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [INFO] ) дійсню проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с.16) спільними фото, зробленими у різні періоди часу, скрін-шотами листування між заявницею та загиблим. Вказаними фото та скріншотами підтверджується факт спільного проведення дозвілля, відпочинку та проживання [PERSON] разом [PERSON] . Також, матеріали справи містять фото, зроблені безпосередньо під час несення військової служби, які направлялися [PERSON] заявниці. (а.с.18-39) довідкою про рух коштів по картці заявниці за період з 01.01.2023 р. по 31.10.2023 р. (місяць загибелі [PERSON] ), згідно з якою останній перераховував заявниці гроші: - 06.10.2023 - 20050 грн - 03.10.2023 - 3015 грн - 01.10.2023 - 502 грн - 14.09.2023 - 100 грн 02.09.2023 - 45350 грн - 14.08.2023 - 100 грн - 20.06.2023 - 201 грн - 13.06.2023 - 1407 грн - 11.06.2023 - 2010 грн - 01.06.2023 - 502 грн - 05.05.2023 - 9045 грн - 03.05.2023 - 80050 грн - 01.02.2023 - 15050 грн - 22.01.2023 - 5025 грн. (а.с.40-48) Сповіщенням сім`ї № 65 від 02.05.2024 р., яким було повідомлено про те, що матрос [PERSON] [INFO] (в/ [NUMBER] ) під час виконання бойового завдання [INFO] загинув, отримавши поранення несумісне з життям. Це сповіщення є підставою для подання документів на призначення пенсії, матеріальної допомоги і надання пільг в установленному законодавством порядку.(а.с.14) Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є близькою подругою та кумою завниці [PERSON] , вони разом навчалися в однієї школі. До окупації м. Бердянська в 2022 році вона проживала у Бердянському районі Запорізької області в місті Приморськ. [PERSON] з 2017 року до 2023 року проживала однією сімє`ю з [PERSON] до окупації в Бердянському районі, після 2022 року - у місті Запоріжжі. В 2023 році, коли вони переїхали до міста Запоріжжя, в них народиась донька [PERSON] . Весь цей час [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, планували одружитись, але не встигли, оскільки [PERSON] загинув на війні, перебуваючи в лавах ЗСУ. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він є рідним братом [PERSON] , до 2022 р. він проживав в місті Бердянську. Його брат з 2017 року до 2023 року проживав однією сімє`ю [PERSON] . Після окупації, брат з дружиною переїхали з Бердянського району до міста Запоріжжя, де мешкали в квартирі [ADDRESS] . Весь цей час [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, планували одружитись, але не встигли, оскільки [PERSON] загинув на війні, перебуваючи в лавах ЗСУ. Таким чином, судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Також, відсутні докази перебування сторін у інших зареєстрованих шлюбних відносинах. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно зі частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Велика Палата Верховного Суду у справі № 560/17953/21 у постанові від 18.01.2024 зробила такі висновки: «94. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий. 102. У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. 103. Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 104. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. 105. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 106. При цьому між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. 107. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. 108. Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України. 117. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі N 287/167/18-ц (провадження N 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі N 290/289/22-ц (провадження N 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.». Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення представника заявниці та оцінивши покази допитаних у судовому засіданні свідків, суд уважає, що вимоги підлягають задоволенню, адже: - факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі: свідоцтвом про народження спільної дитини [PERSON] [INFO] довідкою з місця проживання; показами свідків, у тому числі рідного брата загиблого матроса; фактом наявності у володінні заявниці всіх особистих документів [PERSON] , а також відсутністю у період спільного проживання інших зареєстрованих шлюбних відносин; спільними фото, зробленими у різні періоди часу, скрін-шотами листування між заявницею та загиблим; довідкою про рух коштів по картці заявниці. - встановлення факту, про який просить заявниця суд, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, що вбачається з Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2024 р. № 714), а саме: право заявниці на отримання частини одноразової грошової допомоги після загибелі свого чоловіка. - заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, зник безвісти, і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення; в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку з чим суд уважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з загиблим [PERSON] з 2017 року по дату його загибелі, їхнім взаємним стосункам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.12 Порядку № 975, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 4 цього Порядку, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Що стосується аргументів Міністерства оборони України про неможливість встановлення такого факту в окремому провадженні, то суд дослідивши матеріали справи, не знайшов підстав для залишення заяви без розгляду, адже наявність спору про право на отримання одноразової грошової допомоги між заявницею та Міністерством оборони України суд не вбачає. Міністерством оборони наявність такого спору не доведено. При цьому, суд застосовує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 560/17953/21 (п. 106), де ВП ВС виснувала, що між [PERSON] та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач (міністерство) не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Ураховуючи викладене вище, суд уважає, що дана справа мала бути розглянута саме в окремому провадженні, а не в позовному, та заява підлягає задоволенню як підставна та обгрунтована. При цьому, суд зауважує, що в якості заінтересованої особи у справі залучено матір загиблого [PERSON] - [PERSON] , яка будучі особою, якій надано право на отримання одноразової грошової допомоги, протягом усього розгляду справ не висовила заперечнь з приводу заяви [PERSON] . Необхідність встановлення факту спільного проживання для можливого подання заявницею заяви на отримання одноразової грошової допомоги після загибелі [PERSON] чи для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial