Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до Юріївської об`єднаної територіальної громади в особі Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області \~про визнання\~ дійсним договору\~ купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~зазначивши в обґрунтування\~позову,\~що 26.12.2000\~він на\~підставі договору \~купівлі-продажу\~№ 12/37-НД, \~укладеного на\~ Павлоградській товарній\~ біржі, придбав у КСП «Заповіт Леніна» житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано за позивачем в КП «Павлоградське МБТІ» 02.01.2001. Звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач дізнався, що наразі неможливо здійснити реєстрацію на підставі договору, який не посвідчений нотаріально, а укладений на товарній біржі. Оскільки КСП\~«Заповіт Леніна»\~як юридична\~особа припинена,\~на теперішній\~час нотаріальне\~посвідчення\~договору\~\~купівлі-продажу\~нерухомого\~майна неможливо.\~Разом з\~тим,\~сторони виконали\~всі зобов`язання\~за договором\~від 26.12.2000,\~тому [PERSON] змушений звернутись до суду та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 12/37-НД житлового будинку. 25.03.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, в позові просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Юріївської селищної\~ради Павлоградського\~району Дніпропетровської\~області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи за відсутності представника, не заперечував проти задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає позов таким, що належить задовольнити. Судом встановлено, що 26.12.2000\~на Павлоградській товарній біржі між Колективним сільськогосподарським підприємством «Заповіт Леніна», з одного боку, та [PERSON] \~, з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким останній придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,6 м?, житловою площею 42,9\~м?. Відповідно до довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації»\~ № 19693 від 07.03.2025 станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 12/37-НД від 26.12.2000 зареєстровано за реєстровим номером 7-204 за позивачем. Маючи намір\~зареєструвати право\~власності на\~вказаний будинок\~у Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно,\~позивач звернувся\~до державного\~реєстратора,\~однак останній\~роз`яснив,\~що укладений\~на Павлоградській\~товарній біржі\~договір купівлі-продажу\~нерухомого майна\~№ 12/37-НД від 26.12.2000 не можна вважати документом, що підтверджує його право власності на нерухомість, адже він не посвідчений нотаріально, як того вимагають відповідні норми цивільного законодавства. Разом з тим, через припинення діяльності КСП «Заповіт Леніна» на теперішній укладений договір купівлі-продажу неможливо посвідчити нотаріально. Оскільки правовідносини між сторонами договору виникли у грудні 2000 року, застосуванню підлягають норми чинного на той час законодавства ЦК УРСР\~1963 року. Статтею 47 ЦК УРСР\~була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином. Частиною 2 статті 47 ЦК УРСР визначалось, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Відповідно до\~ст.ст. 224, 227 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язувався передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язувався прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.\~Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягав нотаріальному посвідченню, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягло недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Вимоги договору купівлі-продажу сторонами виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, проведена державна реєстрація договору купівлі-продажу, позивач ще з 08 квітня 1992 року проживає в житловому будинку та зареєстрував своє місце проживання. Оскільки [PERSON] виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, ним здійснено оплату за придбане майно грошовими коштами, які КСП «Заповіт Леніна» одержав до підписання договору, що виходить з п. 3 угоди, тому на думку суду позивач на підставі ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР та ст. 49 Закону України «Про власність» набув право власності на житловий будинок та правомірно володіє ним. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо через неможливість нотаріального посвідчення договору в зв`язку з припиненням діяльності колективного сільськогосподарського підприємства, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку, тому вважає можливим задовольнити вимоги позивача та визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 12/37-НД від 26.12.2000. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує заяву позивача про залишення за ним витрат на сплату судового збору.

Outcome: approved