Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0033327 від 05 жовтня 2004 року дійсно належить [PERSON] , який помер [INFO] у с. Сімер Перечинського району Закарпатської області. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] ,\~ після смерті якого у спадок залишився сертифікат на право на земельну частку (пай). [INFO] померла його мати [PERSON] . Наразі він має намір оформити спадщину за покійним батьком, однак збираючи необхідний пакет документів ним було виявлено ряд розбіжностей у правовстановлюючих документах. Так, при видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЗК № VІІІ 072846 від 29 листопада 2004 року була допущена помилка при написанні по батькові його батька, а саме вказано « [PERSON] ». Також згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0033327 від 05 жовтня 2004 року по батькові його батька зазначено з помилкою, а саме « [PERSON] ». Така ж помилка зазначена і у свідоцтві про спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Ганчак Е.О. 04 жовтня 2004 року. Оскільки через виявлені розбіжності він не може оформити спадщину, тоді як одержати чи відновити документи через смерть батька неможливо, тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник Перечинської міської ради Закарпатській області як заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області помер батько заявника [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області\~ 02 жовтня 2006 року, актовий запис № 22. У свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , виданому повторно 21 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області, зазначено, що 26 липня 1968 року виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , актовий запис № 18. Разом з цим, у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори Ганчак Е.О. 04 жовтня 2004 року та зареєстрованому в реєстрі за № 850, зазначено, що спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] син, що проживає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із права власності на земельну ділянку частку пай, посвідченого сертифікатом серії ЗК № 0033327, виданого Перечинською райдержадміністрацією на підставі розпорядження цієї ж адміністрації за № 146 від 12 червня1997 року на землі, що перебувають у колективній власності КСГП ім. Івана Франка, розміром дві цілих і одна десята ум.кад.га, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку пай за № 46 - 18 червня 1997 року; а також права власності на майновий пай члена КСГП, посвідченого свідоцтвом серії [NUMBER] , виданого Перечинською селищною радою, на майновий фонд КСГП ім. І.Франка, на підставі списків осіб, які мають право на майновий пай цього ж КСГП, затвердженого зборами співвласників 11 лютого 2002 року. Крім цього, як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0033327, такий видано [PERSON] члену КСГП ім. Івана Франка (смт Перечин Перечинського району Закарпатської області), яка проживає у [ADDRESS] , на підставі рішення Перечинської райдержадміністрації від 12 червня 1997 року № 146, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, які перебуває у колективній власності КСГП ім. Івана Франка розміром 2,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказаний сертифікат зареєстровано 18 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 46. У подальшому право на земельну частку (пай) передано [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 жовтня 2004 року, про що 05 жовтня 2004 року головою Перечинської районної державної адміністрації зроблено відповідний запис у вищевказаному сертифікаті. Як вбачається із поданої заявником [PERSON] заяви, розбіжності у зазначенні по батькові його батька (« [PERSON] » та « [PERSON] ») у вказаних документах створюють для нього перешкоди у оформленні спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа Перечинська міська рада Закарпатської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved