Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

12 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовано позов тим, що позивач познайомився з відповідачем у 2010 році, а в кінці цього року сторони стали спільно проживати, вести спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . У 2019 році сторони стали проживати за місцем реєстрації відповідача у квартирі [ADDRESS] . [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , у свідоцтві про народження якої батьком зі слів матері записаний [PERSON] . [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , батьком якої в свідоцтві про народження зі слів матері також записаний [PERSON] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зі слів матері записаний [PERSON] . У період спільного проживання сторони шлюб не зареєстрували, а тому дані в актові записи про народження дітей вносилися відповідно до вимог чинного законодавства зі слів матері. Факт батьківства позивача підтверджується тим, що діти визнають позивача як батька, він піклується про дітей, забезпечує їх матеріально, приймає активну участь у їх розвитку та вихованні, до початку бойових дій проживав разом із відповідчем та дітьми, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов; залучено до участі в справі в якості третіх осіб Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, [INFO] , [INFO] . В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Представник третьої особи - [INFO] подав пояснення, в яких зазначив, що визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Сторони не спробували врегулювати питання визнання батьківства в позасудовому порядку шляхом звернення із спільною заявою до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Крім того, разом із позовною заявою до суду необхідно надати докази, які підтверджують батьківство позивача. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Представник третьої особи - Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради подала пояснення, в яких зазначила, що [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті та починаючи з 01 липня 2021 року і по теперішній час отримує допомогу на дитину, яка виховується у багатодітній сім?ї. У період з 01 листопада 2012 року до 30 червня 2022 року їй було призначено державну допомогу на дітей одиноким матерям, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити. Додатково вказав, що клопотання про призначення судової експертизи позивачем не заявляється, оскільки відповідач та діти перебувають за межами України і зявитися в Україну для відібрання біологічних зразків не мають можливості. Через перебування відповідача закордоном сторони також не можуть врегулювати дане питання в позасудовому порядку. Після перерви позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомили. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Представник [INFO] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які достовірно підтверджують батьківство позивача, зокрема відсутній висновок експертизи. Представники третіх осіб: [INFO] та Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явилися, просили справу розглянути за їх відсутності. Заслухавши доводи представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать копія актового запису про народження № 2806 від 13 листопада 2012 року (а.с. 82) та копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про народження № 2122 від 05 листопада 2019 року (а.с. 83) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать копія актового запису про народження № 2272 від 11 грудня 2020 року (а.с. 81) та копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 16). Із копій актових записів про народження № 2806 від 13 листопада 2012 року, № 2122 від 05 листопада 2019 року та № 2272 від 11 грудня 2020 року слідує, що державна реєстрація народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] була проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України із заначенням відомостей про батька зі слів матері. Згідно із копією довідки № 18-05/9900 від 09 липня 2024 року, виданою Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради, [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті та їй відповідно до чинного законодавства, починаючи з 01 липня 2021 року і до 31 грудня 2026 року призначено допомогу на дитину, яка виховується у багатодітній сім?ї, [PERSON] , [INFO] ; з 01 листопада 2012 року до 30 червня 2022 року - державну допомогу на дітей одиноким матерям, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; з 01 серпня 2015 року до 30 червня 2022 року державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с. 50). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є тіткою відповідача, суду показала, що у 2009 році позивач та відповідач стали спільно проживати. У 2012 році у них народилася [PERSON] . Свідок з матір`ю відповідача ходили їх відвідувати. Свідок була на хрестинах у всіх дітей. У свою чергу, позивач та відповідач приходили на свята до них, завжди були разом, приводили своїх дітей до свідка. Армяни живуть у звичайному цивільному шлюбі. Позивач кохав відповідача, купував їй всі речі, відповідач завжди була гарно одягнена. [PERSON] не працювала, сиділа з дітьми, позивач повністю забезпечував сім`ю і дітей. Позивач визнавав своє батьківство відносно дітей. Вони весь час жили разом. Відповідач вкінці березня виїхала за межі України. Зараз вона перебуває у Німеччині. Також, у свідка є фотографії, на яких позивач разом із дітьми, вона робила їх особисто. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою сторін та працює в пологовому будинку, суду, зокрема, показала, що у 2009-2010 роках позивач та відповідач зустрічалися. Свідок бачила біля під`їзду, як позивач приходив до відповідача. Коли народилася дитина позивач також приїздив у пологовий будинок. Позивач забирав відповідача з пологового будинку після народження дітей. Всі діти схожі на позивача, чорняві. Спочатку сторони жили на орендованій квартирі, потім переїхали до батька позивача, а пізніше переїхали на [PERSON] . Після народження третьої дитини сторони переїхали жити на проспект Л. Лук`яненка. Свідок приходила до них та бачила їх всіх разом. Позивач визнавав батьківство, піклувався про всіх дітей, купував все необхідне. Позивач дуже любить дітей, казав, що ще будуть народжувати. [PERSON] ще думала чи народжувати третю дитину, а позивач сказав їй, що звичайно треба народжувати. Частина перша статті 32 Конституції України закріплює, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Згідно зі статтею 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із статтею 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 591/6441/14-ц зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed