Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернувся [PERSON] з посиланням на те, що між ним та [PERSON] , 27 листопада 2021 року було зареєстровано шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». У шлюбі у них народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] У його дружини [PERSON] від попереднього шлюбу є двоє дітей: неповнолітня [PERSON] , [INFO] , малолітній [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про народження дітей їх батьком значиться [PERSON] , який помер. У них з дружиною склалася нормальна, повноцінна сім`я, вони створили позитивну атмосферу, мають спільні погляди на шлюб та сім`ю, не нехтують сімейними цінностями, не виникають сварки. Він здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Діти вважають і називають його своїм батьком, він турбується, піклується про дітей та створює всі належні умови для їх розвитку, утримує та виховує і ставиться до них, як до своїх рідних дітей. Він здоровий і протипоказань для усиновлення немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої та непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, має постійну роботу, працює касиром у ПП «БОДІКОМ» з 16.04.2025 року та отримує щомісячно заробітну плату, яку витрачає на утримання сім`ї. Крім того, має земельну ділянку розміром 0,25 га та утримує в підсобному господарстві бройлерів, несучих курей, кролів та вирощує овочі та фрукти. Для виховання та розвитку дітей створено належні умови за місцем проживання їх родини за адресою: [ADDRESS] , діти вважають його за батька та хочуть носити його прізвище та не заперечують проти усиновлення. Згідно висновку Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області (Білоцерківська районна військова адміністрація Київської області, орган опіки та піклування) від 04.03.2025 року № 06-23/632 усиновлення ним, заявником, є доцільним та відповідає інтересам дітей. Його дружина, мати дітей, не заперечує проти їх усиновлення ним (заявником) та усвідомлює правові наслідки своєї згоди. Діти надали свою згоду на їх усиновлення ним, вони здорові та усвідомлюють свої дії. Заявник [PERSON] просить суд визнати його усиновителем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , та внести зміни в актовий запис про народження останніх, у графі прізвище кожної дитини записати « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » та « [PERSON] », в графі батько кожної дитини, вказати його батьком. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви, підтвердила обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Білоцерківської РДА Бальоха А. І. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Ставищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибув, вказаний відділ подав до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника відділу (а. с. 67-68). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, учасників по справі, заслухавши думку дітей, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває з 27.11.2021 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (до одруження [PERSON] ), [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Лисичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 275 (а. с. 15). Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а. с. 16) [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 22), та малолітнього [PERSON] , [INFO] ( а. с. 25). Відповідно до свідоцтв про народження (а. с. 22, 25) батьком дітей є [PERSON] , який помер [INFO] у віці 33 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно 4 липня 2020 року (а. с. 30). Мати дітей [PERSON] надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення [PERSON] її дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , вказана заява засвідчена приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області 11 лютого 2025 року, зареєстрована в реєстрі за № 285 (а. с. 29). Актом обстеження умов проживання від 18.02.2025 р., який складений головним спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області О. Клочко, начальником вказаної служби у справах дітей та сім`ї [PERSON] та завідувачем сектору із надання соціальних послуг вказаної селищної ради Мокрицькою Л., встановлено, що родина [PERSON] проживає у найманому житловому будинку за адресою [ADDRESS] площею 78 кв. метрів, в якому є 4 житлові кімнати, кухня, коридор та веранда. Будинок старий але сім`я за ним доглядає, проводить ремонти. Сім`я [PERSON] складається з 5 осіб: [PERSON] , [PERSON] та троє дітей. Найменша дитина у сім`ї [PERSON] , [INFO] , є спільною дитиною, а двоє старших [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від попереднього шлюбу. [PERSON] бажає всиновити двох старших дітей. Діти теж бажають, щоб [PERSON] їх всиновив (а. с. 31). Згідно договору найму житлового приміщення, довідки Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 11.02.2025 в будинку в [ADDRESS] , який належить [PERSON] , проживають її дочка [PERSON] зять [PERSON] та троє онуків (а. с. 32, 33). Згідно пояснень [PERSON] вказаний будинок, в якому вони проживають із заявником та дітьми, фактично належить її матері [PERSON] . Діти [PERSON] та [PERSON] подали до служби у справах дітей та сім`ї Білоцерківської райдержадміністрації заяви від 26.02.2025, в яких висловили свою згоду, щоб їх усиновив [PERSON] ( а. с. 23, 26). Згідно висновків про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 14.02.2025 року діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є практично здоровими ( а. с. 24, 27). Встановлено, що на даний час заявник [PERSON] працює у ПП «БОДІКОМ» з 16.04.2024 на посаді касира, його дохід за квітень 2024 року - березень 2025 року становить 83076 грн. Згідно довідки Ставищенської селищної ради від 14.02.2025 заявник [PERSON] за місцем проживання в [ADDRESS] веде підсобне господарство, вирощує домашню птицю, кролів та вирощує овочі та фрукти (а. с. 18). Відповідно до висновку про стан здоров`я особи [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном дітей (а. с. 19). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості» МВС України [PERSON] станом на 11лютого 2025 року на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває ( а. с. 21). Відповідно до висновку Білоцерківської районної військової адміністрації Київської області від 04 березня 2025 року за № 06-23/652 [PERSON] може бути усиновлювачем, а усиновлення ним неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дітей (а. с. 9-11). Згідно частини третьої статті 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно зі статтею 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 171 СК України враховується думка дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. При цьому Закон України «Про охорону дитинства» визначає, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У контексті віку дитини при її опитуванні ВС у постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц (провадження № 61-29942св18) зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю. Аналогічної позиції притримується і судова практика. Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №357/17852/15-ц визначено, що найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Так, в судовому засіданні було встановлено, що діти [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , бажають, щоб заявник [PERSON] їх усиновив та був їх батьком, оскільки в них дуже добрі стосунки, вони його люблять, а він дбає про них, вони називають його татом. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випаду, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини першої статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина. Малолітньою вважається дитина у віці до чотирнадцяти років, неповнолітньою - до 18 років. Частинами 2 та 3 статті 211 СК України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Стаття 217 Сімейного кодексу України передбачає можливість надання згоди батьків на усиновлення дитини. Визначено такі важливі аспекти: усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків; згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною; згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку; письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Сімейного кодексу України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище осіб, які бажають усиновити дитину, їх сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких заявники бажають усиновити дитину; взаємовідповідність осіб, які бажають усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ці особи опікуються вже дитиною; особу дитини та стан їх здоров`я; ставлення дитини до осіб, які бажають її усиновити ( ч. 1 ст. 224 СК України ). При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 229 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Також, згідно частини 2 статті 231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Крім того, судом враховано, що мати дитини не заперечувала проти такого усиновлення заявником. До того ж, як встановлено в судовому засіданні, заявник та мати дітей [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, разом проживають однією сім`єю та виховують спільну дитину від шлюбу. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що між заявником та дітьми склалися дружні, добрі стосунки. Заявник відноситься до них, як до своїх дітей, а діти до заявника ставиться як до батька, бажають бути усиновленими. Зазначене було підтверджено також і з боку матері дітей [PERSON] .. Заявник в судовому засіданні підтвердив, що він зі станом здоров`я дітей ознайомлений, а також і з правовими наслідками усиновлення. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Виходячи зі змісту статті 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст. 212 Сімейного кодексу України, наявність яких виключала б для заявника можливість бути усиновлювачем неповнолітньої та малолітньої дитини - відсутні. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що усиновлення дітей [PERSON] є доцільним та таким, що відповідатиме їх найвищим інтересам, підстав, передбачених у сімейному законодавстві, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи, а заявник скористався таким правом та просив внести зміни в актових записах про народження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , записавши його батьком, суд вважає, що це відповідає інтересам дітей, а тому є підстави для задоволення заяви і в цій частині. За ч. 1 ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. За змістом ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Понесені заявником судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення віднести, відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України за рахунок заявника. Відтак, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявником судового збору за подання ним до суду заяви про усиновлення дитини, слід залишити за останнім, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved