Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) 54 687,25 доларів. Також, просить стягнути з [PERSON] на свою користь 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 13420,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 536,80 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за розпискою від 17.11.2020 року, що написав [PERSON] , останній винен [PERSON] 66 900,00 доларів США за автомобіль BMW 740, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , яким відповідач користується протягом 5,5 років. Окрім цього, як зазначено у розписці, відповідач зобов`язується розрахуватися до 15.03.2021 року, розписку пише по власному бажанню, так як хоче щоб автомобіль залишився у нього. Вказує і на те, що позивач є належним користувачем такого автомобіля від дня його реєстрації, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 20.12.2011 року на такий автомобіль, згідно особливої відмітки, в якому [PERSON] має право користування. Відповідно, позивачу належать майнові права на нього. В подальшому, при настанні вказаної у розписці дати, до якої відповідач зобов`язався повернути грошові кошти в розмірі погодженої вартості автомобіля, такі сплачено не було. Борг так само повернено не було, що станом на сьогодні залишається без змін. Неодноразові зустрічі та прохання позивача щодо сплати відповідачем обумовлених грошових коштів залишилися безрезультатними. Зазначає, що у 2023 році згаданий автомобіль марки BMW модель 740D, д.н.з [NUMBER] , відповідачем було передано позивачу, так як надалі на сплату грошових коштів за автомобіль позивач очікувати не міг та мав потребу в терміновому отриманні коштів для сімейних потреб. Звертає увагу суду на те, що автомобіль, яким відповідач користувався більш ніж 8 років, вже значно знецінився через вік та втрату товарних властивостей, зношення, амортизацію тощо, та при його продажу позивач вже не зможе розраховувати на отримання від продажу суми вартості автомобіля, яку зобов`язаний був сплатити позивач за купівлю. За заявою [PERSON] було проведено оцінку вартості транспортного засобу, за результатами якої складено звіт №14-10.23 від 10.10.2023 року про оцінку вартості транспортного засобу, згідно висновку якого вартість транспортного засобу BMW 740D, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату оцінки становить 446 409,00 грн., офіційний курс гривні щодо іноземної валюти долар США на дату 10.10.2023 року (дата оцінки) становив 36,5527 грн. за 1 долар США. Тобто, на цей день визначена звітом вартість транспортного засобу у доларах США дорівнює (еквівалентно): 446 409,00 грн / 36,5527 = 12212,75 доларів США. Відповідно, різниця вартості автомобіля, належна до сплати відповідачем на користь позивача за розпискою від 17.11.2020 року, складає: первісні 66 900,00 доларів США - 12 212,75 = 54 687,25 доларів США. Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, виходячи з такого. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу за номером [NUMBER] зазначено, що одноосібним власником автомобіля марки BMW, модель 740DF0, рік випуску 2011 p., vehicle identification number (ідентифікатор ТЗ): VIN- [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . 14.03.2024 року представник відповідача, адвокат Марчук Г.О., звернувся з адвокатським запитом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запоріжській областях (Філії ГСЦ МВС). 19.03.2024 року Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запоріжській областях (Філії ГСЦ МВС) надав відповідь на адвокатський запит, в якому зазначив наступне: згідно інформації Єдиного державному реєстрі транспортних засобів станом на 18.03.2024 року транспортний засіб BMW 740, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993 см.куб., VIN- [NUMBER] , зареєстровано 20.12.2011 року та по теперішній час за [PERSON] ; станом на 18.03.2024 року в ЄДРТЗ відсутня інформація про співвласників вищевказаного транспортного засобу; відповідно до інформації ЄДРТЗ станом на 18.03.2024 року після реєстрації зазначеного транспортного засобу 20.12.2011 року за [PERSON] ніяких реєстраційних дій не проводилось. На [PERSON] зазначений транспортний засіб не перереєстровувався. Відповідач наголошує на тому факті, що позивач, будучи належним користувачем транспортного засобу, передав відповідачу в безоплатне та безстрокове користування автомобіль BMW 740, д.н.з. [NUMBER] . Мета такої передачі автомобіля полягає в наступному. Позивач та відповідач здійснювали господарську діяльність, укладали господарські договори, їх виконували, постійно перебували на зв`язку чи в діловій переписці, вирішували спільно всі поточні господарські питання, які виникали при виконанні господарських договорів. Позивач неодноразово бував у місті Львові та області, відповідач підшуковував для позивача площадки, земельні ділянки, об`єкти нерухомості, які розглядалися позивачем для інвестування. Така робота потребувала пересувань по області. У зв`язку з цим позивачем було надано відповідачу в безоплатне безстрокове користування автомобіль BMW 740, д.н.з. [NUMBER] , з метою використання автомобіля в робочий час для потреб господарської діяльності. Також відповідач не використовував наданий йому в безоплатне користування транспортний засіб в особистих цілях, такої потреби не було. Для забезпечення побутових потреб сім`ї використовувався автомобіль, який належить дружині відповідав [PERSON] . Таким автомобілем є PEUGEOT 605, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач наголошує на неприйнятності вимоги позивача про відшкодування частини вартості автомобіля. Як до написання розписки, так і після написання розписки (здійснення пропозиції) про придбання автомобіля умови використання транспортного засобу відповідачем не змінилися жодним чином, а саме: такий автомобіль використовувався відповідачем виключно на підставі усного договору безоплатного користування. Жодних письмових договорів про платне використання автомобіля сторони не підписували та не погоджували будь який в інший спосіб. Окрім цього, зазначає, що під час безоплатного користування транспортним засобом відповідач наїздив орієнтовно від сорока до п`ятдесяти тисяч кілометрів, що є незначним використанням моторесурсу транспортного засобу для такого типу автомобіля. Відповідач підтверджує, що таке бажання в нього дійсно виникло. Більше того, вони разом із позивачем обговорили та погодили вартість автомобіля, після чого позивач запропонував відповідачу написати розписку в тому, що погоджена вартість є прийнятною, а також про строки розрахунку за автомобіль, що і було зроблено. Проте від укладення самого договору купівлі-продажу (переоформлення автомобіля) позивач ухилявся, посилаючись то на те, що в нього немає часу, то на те, що він не є власником, відповідно, потрібно, щоб договір укладала (переоформляла автомобіль) його матір, тобто власник транспортного засобу, з якою він ще не говорив, але обов`язково поговорить в найближчому майбутньому. Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що написання розписки від 17.11.2020 року відповідачем [PERSON] не заперечується, так само як і факт багаторічного користування автомобілем BMW 740, д.з.з. [NUMBER] . Посилання представника відповідача на штучність спору та неналежність позивача є намаганням уникнути відповідальності (обов`язку) у вигляді сплати боргу. Більше того, до нього пред`явлено позов саме кредитором, [PERSON] , на підставі розписки, згідно якої існує обов`язок відповідача сплатити кошти позивачу. Зазначає, що визначальним є не право вимоги як власника автомобіля, а право вимоги кредитора за розпискою. Так як у обумовлений розпискою строк кошти не сплачені, то право кредитора є порушеним власності на майно, положень щодо державної реєстрації транспортних засобів не є доцільним, та є спробою підмінити дійсні правові відносини, які розглядаються судом у цій справі. Вважає, що наведена представником відповідача практика Верховного Суду не стосується правових відносин за даною справою. Окрім цього, звертає увагу суду на те, що беззаперечним є те, що право позивача [PERSON] є порушеним, адже відповідачем у вказаний в розписці від 17.11.2020 року строк (до 15.03.2021 року) не було сплачено грошових коштів на користь позивача як кредитора за розпискою. Окремо відмічає, що стосовно ТОВ "ШЕД-5", єдиним засновником, власником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) якого є [PERSON] , відкрите виконавче провадження №59356729 від 13.06.2019 року (незавершене), стягувачем в якому є ТОВ "ТК "Дніпротранснафта" в особі директора [PERSON] (позивач). Відповідно до розпорядження керівника апарату Личаківського районного суду м.Львова № 16 від 12.07.2024 року у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади судді Личаківського районного суду м. Львова у зв`язку з подання заяви про відставку, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справ виникла необхідність здійснити повторний автоматизований розподіл усіх невирішених справ, що перебували у провадженні судді, станом на 09.07.2024 року. З метою забезпечення розгляду справ у визначеним законом строки, призначено повторний автоматизований розподіл усіх невирішених справ, матеріалів, що перебували у провадженні судді Гирича С.В., станом на 09.07.2024 року. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості передана судді Личаківського районного суду Нору Н.В. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.07.2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до свого провадження. У судове засідання з`явилися представник позивача адвокат Мироненко Д.В., представника відповідача адвокат Марчук Г.О., інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. \~ \~ \~ \~Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч.1ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої\~статті 48 ЦПК України\~сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами\~ЦПК України\~не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись\~у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~У пункті 114 постанови Великої Палати верховного суду від 28 вересня\~2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу,\~в позові слід відмовити». Судом встановлено, що за розпискою від 17.11.2020 року, оформленою у вигляді простого письмового договору, між позивачем [PERSON] з одного боку і відповідачем [PERSON] з другого боку, 17.11.2020 року було складено письмовий договір, оформлений в вигляді розписки наступного змісту: «Я, [PERSON] паспорт [NUMBER] виданий Личаківським РВ у м.Львові ГУДМС у Львівській обл. личаківським РО в м.Львові ГУ ГМСУ у Львівській області 21 січня 2014, прописпний вул. Лисенка, дім 35 кв 8, 15 травня 1985 р. [INFO] ІПН [NUMBER] . Я винен [PERSON] 66900$ (шістдесят шість дев`ятсот доларів США) за автомобіль BMW 740, [NUMBER] , який належить [PERSON] , яким я користуюсь протягом 5,5 років, зобов`язуюсь розрахуватись до 15 березня 2021 року. Розписку пишу по власному бажанню, так як хочу щоб цей автомобіль зостався в мене. При свідках… Кредитор [PERSON] . Цей документ в 2-х аркушах А4, перший і другий аркуш посвідчений своїм підписом: Підпис. 17.11.2020. Учасники згоди: Кредитор: [PERSON] . Підпис. Свідки:.. Позичальник [PERSON] . Підпис». До матеріалів цивільної справи долучено адвокатський запит від 14.03.2024 року, з якого вбачається, що представник відповідача, адвокат Марчук Г.О., звернувся з адвокатським запитом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запоріжській областях (Філії ГСЦ МВС). З відповіді на адвокатський запит від 19.03.2024 року, який надав Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запоріжській областях (Філії ГСЦ МВС), вбачається таке: - згідно інформації Єдиного державному реєстрі транспортних засобів станом на 18.03.2024 р. транспортний засіб BMW 740, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993 см.куб. VIN- [NUMBER] , зареєстровано 20.12.2011 р. та по теперішній час за [PERSON] ; - станом на 18.03.2024 р. в ЄДРТЗ відсутня інформація про співвласників вищевказаного транспортного засобу; - відповідно до інформації ЄДРТЗ станом на 18.03.2024 р. після реєстрації зазначеного транспортного засобу 20.12.2011 р. за [PERSON] ніяких реєстраційних дій не проводилось. На [PERSON] зазначений транспортний засіб не перереєстровувався. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд дійшов до переконання, що у даному випадку\~[PERSON] є неналежним позивачем у справі, оскільки, як вбачається з доданих до матеріалів цивільної справи доказів, позивач не є власником транспортного засобу BMW 740, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993 см.куб., VIN- [NUMBER] , окрім цього, відсутня інформація про співвласників вищевказаного транспортного засобу та після реєстрації зазначеного транспортного засобу 20.12.2011 року за [PERSON] ніяких реєстраційних дій не проводилось, а отже, позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу. З приводу позики, оформленого у вигляді розписки від 17.11.2020 року, між [PERSON] та [PERSON] , вищезазначеного змісту, то суд дійшов такого висновку. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1\~ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За умовами домовленості між сторонами цього спору одна сторона (позивач) передав у власність другій стороні (позичальникові - відповідач) грошові кошти, визначені родовими ознаками, позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, гроші передані. Згідно\~зі ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Такі правові висновки про застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. Таким чином, враховуючи контекстуальний зміст усього досліджуваного документа,\~в розписці від 17.11.2020 року міститься інформація: «Я, [PERSON] паспорт [NUMBER] виданий Личаківським РВ у м.Львові ГУДМС у Львівській обл. личаківським РО в м.Львові ГУ ГМСУ у Львівській області 21 січня 2014, прописпний вул. Лисенка, дім 35 кв 8, 15 травня 1985 р. [INFO] ІПН [NUMBER] . Я винен [PERSON] 66900$ (шістдесят шість дев`ятсот доларів США) за автомобіль BMW 740, [NUMBER] , який належить [PERSON] , яким я користуюсь протягом 5,5 років, зобов`язуюсь розрахуватись до 15 березня 2021 року. Розписку пишу по власному бажанню, так як хочу щоб цей автомобіль зостався в мене. При свідках… Кредитор [PERSON] . Цей документ в 2-х аркушах А4, перший і другий аркуш посвідчений своїм підписом: Підпис. 17.11.2020. Учасники згоди: Кредитор: [PERSON] . Підпис. Свідки:.. Позичальник [PERSON] . Підпис», тобто таке відносини позики не регулюють. Досліджуючи справжню правову природу договору позики, суд дійшов висновку про те, що\~метою цих правовідносин були не позикові зобов`язання. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Окрім цього, позивач просить стягнути судові витрати, понесені позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 147 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не підлягають до відшкодування відповідачем.

Outcome: dismissed