Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У грудні\~2024\~року ТОВ\~«Коллект Центр»\~звернулось до\~суду із\~позовом до [PERSON] \~про\~стягнення 39812\~грн 16 коп заборгованості\~за\~договором №23179 від 10 червня 2019\~року.\~Позовні вимоги\~обґрунтовуються тим,\~що 10 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №23179, сума кредиту становить 12500 грн. 09 січня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №09-01/2020, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило право грошової вимоги зокрема і щодо боржника [PERSON] - ТОВ «Вердикт Капітал», в свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги №29-11/2022 від 29 листопада 2022 року, в тому числі за договором про споживчий кредит №23179 від 10 червня 2019\~року. Відповідачем не виконано свого зобов`язання за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором станом на 06 грудня 2024 року становить 39812 грн 16 коп, з якої 12359 грн 72 коп тіла кредиту, 24572 грн 44 коп процентів, нарахованих на дату відступлення права вимоги, 2880 грн-пеня. Представник позивача Ткаченко М.М. позов підтримує, просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, стягнути судові витрати, які складаються із 2422 грн 40 коп судового збору та 13000 грн витрат на правничу допомогу, проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, про що заперечення під час судового розгляду відсутні. Положеннями ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію представника позивача [PERSON] щодо можливості ухвалення заочного рішення в судовому засіданні встановлені підстави згідно з ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини\~та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У судовому\~засіданні встановлено,\~що 10 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладений договір про споживчий кредит №23179, сума кредиту становить 12500 грн, річна процентна ставка по кредиту-370 %, річних від суми кредиту, строк кредиту-29 тижнів, сплата суми кредиту та процентів здійснюється 1 раз на 7 календарних днів відповідно до погодженого сторонами Графіку платежів з 17 червня 2019 року по 30 грудня 2019 року. 09 січня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №09-01/2020, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило право грошової вимоги до боржника [PERSON] -ТОВ «Вердикт Капітал», в свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги №29-11/2022 від 29 листопада 2022 року відступило ТОВ «Коллект\~Центр» право вимоги за кредитним договором №23179 від 10 червня 2019\~року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] .. Вказані обставини відповідачем [PERSON] станом на 08 квітня 2025 року не спростовані. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності кредитного договору від 10 червня 2019 року та договорів про відступлення прав вимоги від 09 січня 2020 року та від 29 листопада 2022 року,- станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст.514\~ЦК\~України набув\~прав кредитора\~по договору\~від 10\~червня 2019\~року,\~позивальником по\~якому є відповідач [PERSON] .. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] станом на 06 грудня 2024 року має заборгованість за договором №23179 від 10 червня 2019\~року у розмірі 39812 грн 16 коп, з якої 12359 грн 72 коп тіла кредиту, 24572 грн 44 коп процентів, нарахованих на дату відступлення права вимоги, 2800 грн - пеня. Докази на спростування вищезазначеного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по кредитному договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредити та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, останній не виконує умови кредитного договору ні первинним, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов вказаного кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за змістом ч.2 даної статті-боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2422 грн 40 коп судового збору в порядку ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При вирішенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн судом враховується наступне. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Представництво позивача ТОВ «Коллект Центр» здійснюється адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року. Згідно наданого витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 29 листопада 2024 року адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надані послуги щодо усної консультації з вивченням документів (вартість 4000 грн), складання позовної заяви про стягнення боргу (вартість 9000 грн), вартість послуг становить 13000 грн. Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 13000 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 4000 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved