Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

10 січня 2025 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовною заявою Слов`янської окружної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області, повноваження якої наразі виконує Святогірська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області до [PERSON] про витребування земельної ділянки. В обґрунтування\~своїх вимог\~представником позивача\~зазначено, що Слов`янською окружною прокуратурою під час вивчення питання законності безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок комунальної форми власності сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Краматорського району Донецької області виявлено факт порушення вимог Земельного кодексу України при наданні Хрестищенською сільською радою Слов`янського району Донецької області протягом 2020 року у приватну власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 529-СГ від 29.01.2020 [PERSON] затверджено проєкт землеустрою та надано безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 1424281000:02:000:0619 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області за межами населених пунктів. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 03.02.2020 на підставі наказу № 529-СГ від 29.01.2020 за [PERSON] зареєстровано право власності на зазначену ділянку. Таким чином, [PERSON] використав право на отримання земельної ділянки безоплатно у власність у межах норм, визначених ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України. У подальшому, рішенням Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 25.09.2020 № 7/45-543 [PERSON] затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності та передано безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439 загальною площею 0,3000 га розташовану по [ADDRESS] (на теперішній час с. Хрестище Святогірської територіальної громади Краматорського району Донецької області). На підставі вказаного рішення, 14.01.2021 державним реєстратором Слов`янської міської ради Мицько Н.С. в Державному реєстрі речових прав на нерухове майно зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.05.2024 рішення Хрестищенської сільської ради від 25.09.2020 № 7/45-543 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439 площею 0,3000 га безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] », було визнано незаконним та скасовано. У зв`язку з чим, земельна ділянка з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439 підлягає витребуванню з незаконного володіння [PERSON] на користь Святогірської міської територіальної громади повноваження якої наразі виконує Святогірська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд витребувати у [PERSON] на користь власника земельної ділянки відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області, повноваження якої наразі виконує Святогірська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,3000 га, вартістю 9809,30 грн., з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439, що розташована на території Святогірської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області. Відповідно до ухвали суду від 13 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 січня 2025 заяву про застосування заходів забезпечення позову задоволено, накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0,3000 га з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439, яка знаходиться на території [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2270859814242), власником якої є [PERSON] , шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі дії щодо відчуження майна. Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Представник керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області в судовому засіданні, участі не приймав, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області, повноваження якої здійснює Святогірська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні участь не приймав, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні участь не приймав, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було подано клопотання, яке зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Донецькій області 16 січня 2020 року про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області за межами населених пунктів, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства безоплатно у власність земельну ділянку кадастровим номером 1424281000:02:000:0619 площею 2,0000 га пасовищ. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 29 січня 2020 року №529-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області за межами населених пунктів та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі пасовищ площею 2,0000 га, (кадастровий номер 1424281000:02:000:0619) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області за межами населених пунктів. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 03.02.2020 на підставі наказу № 529-СГ від 29.01.2020 за [PERSON] зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку за кадастровим номером 1424281000:02:000:0619. Таким чином, [PERSON] використав право на отримання земельної ділянки безоплатно у власність у межах норм, визначених ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України Рішенням Хрестищенської сільської\~радиСлов`янського району\~Донецької областівід 25.09.2020 № 7/45-543 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] », затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] площею\~0,3000\~га Хрестищенської\~сільської радиСлов`янського району Донецької області, та передано безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер 1424282400:03:000:0439, [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] загальною площею 0,3000 га із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 339400700 від 17.07.2023 слідує, що 14 січня 2021 року [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1424282400:03:000:0439. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.05.2024. визнано незаконним та скасовано рішенням Хрестищенської сільської\~радивід 25.09.2020 № 7/45-543 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] »,\~яким затверджено\~проект землеустрою\~та передано\~безоплатно у\~власність земельну\~ділянку,\~кадастровий номер\~1424282400:03:000:0439\~ [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] загальною площею 0,3000 га із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області. Зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] \~правом безоплатного\~отримання у\~власність земельної\~ділянки для\~ведення селянського\~господарства скористався\~двічі,\~отримавши для\~ведення особистого\~селянського господарства\~земельну ділянку\~29\~січня 2020\~року площею\~2,0000\~га (кадастровий\~номер 1424281000:02:000:0619)\~із земель\~сільськогосподарського призначення\~державної власності,\~що перебувають\~у запасі,\~на території\~Дмитрівської сільської\~ради Слов`янського\~району Донецької\~області за\~межами населених\~пунктів та\~25\~вересня 2020\~року площею\~0,3000\~га (кадастровий\~номер 1424282400:03:000:0439)\~із земель\~запасу сільськогосподарського\~призначення комунальної\~власності Хрестищенської\~сільської ради\~Слов`янського району\~Донецької області.Отримання [PERSON] \~за рішенням\~Хрестищенської сільської\~радиСлов`янського району\~Донецької областівід 25.09.2020 № 7/45-543 повторно безоплатно земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3000 га із земель запасу комунальної власності суперечить діючому законодавству. За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене рішення суду сторонами не оскаржувалося, та набрало законної сили 24.06.2024. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 3 частини 1 статті 1311 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» Menchinskaya v. Russia, заява № 42454/02). У частинах 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Наведеним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України, зокрема у частині четвертій статті 56 цього Кодексу визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Також згідно з ч. 5 ст. 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Системне тлумачення ч. 4, 5 ст. 56 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави зробити висновок про те, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Отже прокурор, звертаючись до суду, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу, а іншою - відсутність такого органу. Відповідно до ст. ст. 5,6 Закону України «Про Державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю. До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Звертаючись до суду із даним позовом, прокурор зазначає, що про виявлені порушення та намір звернутися до суду Слов`янська окружна прокуратура повідомила листом Святогірську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області 22 листопада 2024 року, на який від 26.11.2024 отримала відповідь у листі № 3071/01.01-12, про те що Святогірська міська військова адміністрації Краматорського району Донецької області із позовом про витребування земельної ділянки за кадастровим номером 1424282400:03:000:0439 не зверталась та звертатись не буду. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельної ділянки у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. У разі відсутності органу або відсутності у нього повноважень на здійснення такого захисту, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень. Сам факт не звернення до суду міської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. З огляду на викладене, прокурор наділений повноваженнями на підписання такої позовної заяви, подання її до суду та ведення справи в суді, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19) та від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Держава є самостійним суб`єктом права власності на землю, яка реалізує це право через органи державної влади на землі державної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт «б»). Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, поряд з іншим, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в»). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. При вирішенні позовних вимог щодо витребування спірної ділянки суд враховує наступне. З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 529-СГ від 29.01.2020 [PERSON] затверджено проєкт землеустрою та надано безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 1424281000:02:000:0619 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області за межами населених пунктів. Крім того, рішенням Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 25.09.2020 № 7/45-543 [PERSON] затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності та передано безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439 загальною площею 0,3000 га розташовану по [ADDRESS] (на теперішній час с. Хрестище Святогірської територіальної громади Краматорського району Донецької області). На підставі вказаного рішення, 14.01.2021 державним реєстратором Слов`янської міської ради Мицько Н.С. в Державному реєстрі речових прав на нерухове майно зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.05.2024 рішення Хрестищенської сільської ради від 25.09.2020 № 7/45-543 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439 площею 0,3000 га безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] », було визнано незаконним та скасовано. У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Так, за змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Нормами глави 29 ЦК України передбачені такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України (пункт 21 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року). Засади захисту права власності, зокрема, передбачають право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). У зв`язку з вищевикладеним, судом встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1424282400:03:000:0439 вибула із комунальної власності внаслідок незаконного повторного використання відповідачем права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду, тобто поза волею власника цих земельних ділянок територіальної громади. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Підстав для скасування заходів забезпечення позову з огляду на задоволення позовних вимог суд не вбачає. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 3028,00 грн. та 1514,00 грн., який з урахуванням задоволених позовних вимог, має бути відшкодований позивачеві за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved