Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (далі - позивач, ТОВ "Коллект Центр") звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами №945485 від 28.09.2021, №2954009257-127436 від 28.09.2021, №7691421 від 13.06.2021 в розмірі 38 555, 33 грн, а саме: за договором №945485 від 28.09.2021 в розмірі 16 992, 32 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000, 00 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 11 900, 00 грн.; - інфляційні втрати в розмірі 80, 00 грн; - 3% річних в розмірі 12, 32 грн. за договором №2954009257-127436 від 28.09.2021 в розмірі 12 581, 00 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 000, 00 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 10 581, 00 грн.; за договором №7691421 від 13.06.2021 в розмірі 8 982, 01 грн,з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 700, 00 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 4 983, 90 грн.; - інфляційні втрати в розмірі 243, 07 грн; - 3% річних в розмірі 55, 04 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028, 00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та відповідачем укладено Договір №2954009257-127436 28.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агентство необхідних кредитів" та відповідачем укладено Договір №945485. 13.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс" та відповідачем укладено Договір №7691421. 25.01.2022 було укладено договір №25/01/2022/1 відповідно до якого "1 Безпечне Агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №945485. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №945485. Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до відповідача за договором №945485. 18.01.2022 було укладено договір №18-01/22 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2954009257-127436. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2954009257-127436. Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2954009257-127436. 27.08.2021 було укладено договір №27/08-1 відповідно до якого ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7691421. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7691421. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача задоговором №7691421. Відповідач зобов`язання за договорами належним чином не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 01.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.03.2025 від представника відповідача надійшли письмові пояснення, згідно яких визнає позов частково в розмірі 18 036, 33 грн, а саме: за договором №945485 від 28.09.2021 в розмірі 6 592, 32 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000, 00 грн;- заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 1 500, 00 грн.;- інфляційні втрати в розмірі 80, 00 грн; - 3% річних в розмірі 12, 32 грн. за договором №2954009257-127436 від 28.09.2021 в розмірі 2 462, 00 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 000, 00 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 462, 00 грн.; за договором №7691421 від 13.06.2021 в розмірі 8 982, 01 грн,з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 700, 00 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 4 983, 90 грн.; - інфляційні втрати в розмірі 243, 07 грн; - 3% річних в розмірі 55, 04 грн. В обгрунтування вказує, що нарахування відсотків за договорами №945485 від 28.09.2021 та №2954009257-127436 від 28.09.2021 проводилося поза межами визначеного сторонами строку кредитування, а відтак зазнаені вимоги є безпідставними. Крім того, представник відповідача просить суд, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем розстрочити виконання рішення терміном на 12 місяців. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 28.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та відповідачем укладено договір позики №2954009257-127436 Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору позики №2954009257-127436 Товариство надає Позичальнику кредит в сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за строк користування кредитом. Згідно з п. 1.18 договору позики №2954009257-127436 «строк користування кредитом (кредитними коштами) період з дати отримання по дату в яку Позичальник зобов`язаний повернутии кредит у відповідності до п.п. 2.3 цього договору. Відповідно до п. 2.3 договору позики №2954009257-127436 строк період користування кредитними коштами складає 14 днів та починається з 28.09.2021 та закінчується 12.10.2021 року (включно). За користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики. Відповідно до додатку №1 до Договору позики №2954009257-127436 «Графік розрахунків» плата за користування кредитом строком на 14 днів становить 462,00 грн 18.01.2022 було укладено договір №18-01/22 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2954009257-127436. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2954009257-127436. Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2954009257-127436. 28.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агентство необхідних кредитів" та відповідачем укладено договір позики №945485 Відповідно до п. 2 договору позики №945485 Товариство надало відповідачу позику в сумі 5000,00 грн. строком на 30 днів. Базова процентна ставка за користування позикою (її частиною) за день 2,00%. 25.01.2022 було укладено договір №25/01/2022/1 відповідно до якого "1 Безпечне Агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №945485. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №945485. Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до відповідача за договором №945485. 13.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс" та відповідачем укладено договір позики №7691421. Відповідно до п. п. 1.3., 1.4, 1.5 договору №7691421, сума кредиту становить 3 700, 00 грн. Кредит надається строком на 30 днів. Термін (дата) повернення кредиту - 13.07.2021. За змістом п. 1.6, 1.7 договору №5797334, з 1-го по 30-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,9900%. Відповідно до п. 1.7. сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1.6 та повернення кредиту у визначений у п. 1.5 термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 13 календарних днів (пролонгований строк Б). Під час пролонгованого строку (Строку Б) позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % за кожен день пролонгованого строку (Строку Б). 27.08.2021 було укладено договір №27/08-1 відповідно до якого ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7691421. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7691421. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача задоговором №7691421. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ "Про електрону комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електрону комерцію2, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості: - за договором №7691421 від 13.06.2021 в розмірі 8 982, 01 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 700, 00 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 4 983, 90 грн.; - інфляційні втрати в розмірі 243, 07 грн; - 3% річних в розмірі 55, 04 грн.; - за договором №945485 від 28.09.2021 в розмірі 5 000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту; - за договором №2954009257-127436 від 28.09.2021 в розмірі 2 000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, інфляційних втрат та 3% річних за договорами №945485 від 28.09.2021 та №2954009257-127436 від 28.09.2021 суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджені сторонами строки кредитування, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитних договорів, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитних договорів, а саме: за договором №945485 від 28.09.2021 в розмірі 1 500, 00 грн; за договором №2954009257-127436 від 28.09.2021 в розмірі 462, 00 грн. Крім того, за змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Судом встановлено, що зобов`язань за договорами відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати та 3% річних. Суд погоджується з вірністю здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, а відтак такі вимоги підлягають до задоволення. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 18 036, 33 грн, а саме: за договором №945485 від 28.09.2021 в розмірі 6 592, 32 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000, 00 грн;- заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 1 500, 00 грн.;- інфляційні втрати в розмірі 80, 00 грн; - 3% річних в розмірі 12, 32 грн. за договором №2954009257-127436 від 28.09.2021 в розмірі 2 462, 00 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 000, 00 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 462, 00 грн.; за договором №7691421 від 13.06.2021 в розмірі 8 982, 01 грн,з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 700, 00 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 4 983, 90 грн.; - інфляційні втрати в розмірі 243, 07 грн; - 3% річних в розмірі 55, 04 грн. За наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 414, 07 грн. Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як слідує з матеріалів справи, 01.07.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024 (надалі - договір). Відповідно до п.1.1 договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 2 договору передбачено обов`язки адвокатського об`єднання. Відповідно до п.3.1.4. договору клієнт приймає на себе наступні зобов`язання: оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору. Відповідно до п.4.1. вартість послуг узгоджується сторонами формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. До вказаного договору долучено прайс-лист, у якому детально розписано види послуг та їх вартість. Згідно заявки на надання юридичної допомоги №236 від 14.08.2024, підписаної сторонами за договором, було визначено наступний обсяг роботи та його вартість: усна консультація з вивчення документів - 4000, 00 грн із розрахунку вартість години - 2000, 00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу - 9000, 00 грн із розрахунку вартість години 3000, 00 грн. Загальна вартість послуг становить 13000, 00 грн. У позовній заяві міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого, витрати на професійну правничу допомогу складатимуть 13 000,00 грн. Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, а також те, що вказана категорія справи відноситься до малозначних справи, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 4 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така сума, відповідає критерію розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, може розстрочити виконання рішення. Вирішуючи клопотання представника відповідача, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону, суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання. З огляду на матеріальне становище відповідача та відповідно відсутність фінансової можливості одразу сплатити усю суму заборгованості, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial