Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Коцюба Надія Ярославівна звернувся в суд з позовом до\~\~Головного управління Дрежгеокадастру в Тернопільській області, в якому просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України, площею 0,2287 га. за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] із закриттям запису в Поземельній книзі. Позовні вимоги мотивовані\~\~тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2021 року, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 травня 2022 року, зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, а саме: визнано недійсним та скасувано рішення сесії Великоберезовицької селищної ради №117 від 28.07.2011 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 0,2287 га по [ADDRESS] ; визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 6125255200:03:001:0299; скасувано державну реєстрацію в державному реєстрі прав власності речового права на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] . Зважаючи на скасування судовим рішенням від 05 жовтня 2021 року речового права [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га. по [ADDRESS] за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299, слід вважати, що суд припинив (скасував) усі речові права, зареєстровані відносно даного нерухомого майна. Згідно цього, 09.05.2024 позивач [PERSON] звернувся із відповідною заявою про виконання судового рішення та відповідно скасування кадастрового номеру земельної ділянки, яка належала відповідачу [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Однак, 24.05 2024 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області заявнику [PERSON] було надано відповідь, що у судовому рішенні від 05 жовтня 2021 року у справі № 1915/9059/12 не йдеться про скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299, що належала [PERSON] у Державному земельному кадастрі та відповідно відсутні передбачені ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299 у Державному земельному кадастрі. [PERSON] з метою виконання судового рішення та належного оформлення права власності та відповідної реєстрації із присвоєнням кадастрового номеру на свою земельну ділянку площею 0,232 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , яку він придбав у [PERSON] , звернувся із замовленням на виготовлення технічної документацїї із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розробника документації, який відповідає вимогам Закону про землеустрій. Однак, [PERSON] інженером-землевпорядником Тернопільської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» було повідомлено, що згідно публічної кадастрової карти у Державний земельний кадастр не внесено змін щодо земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на землю, який був скасований судовим рішенням. В результаті чого ця ділянка накладається на земельну ділянку право власності на яку позивач хоче зареєструвати та присвоїти їй кадастровий номер. А відтак здійснити встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, належній [PERSON] та оформлення права власності із відповідною реєстрацією речового права за [PERSON] на вказане нерухоме майно не є можливим. За таких підстав [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом свого права щодо виконання судового рішення і усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та просить суд скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності, яий скасований судовим рішенням, площею 0,2287 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] із закриттям запису в Поземельній книзі. 03.01.2025\~Судом зареєстрований\~відзив на\~позовну заяву поданий представником відповідача, через систему «Електронний суд», який мотивний тим, що позов до задоволення не підлягає оскільки, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Отже, вимога про скасування реєстрації земельної ділянки фактично має на меті припинення існування такої ділянки у наявному розмірі як об`єкту цивільного права і, відповідно, впливає на припинення прав особи, за якою зареєстроване таке право. Тому, виходячи зі змісту зазначеної норми, законодавець передбачив, що ухвалення зазначеного судового рішення обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням судовим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). На час видачі державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] у 2011 році діяв Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174, зареєстровано в Міністрерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962 (далі - Тимчасовий порядок), який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 07.07.2012 N 408. Відповідно до даного Тимчасового порядку державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК. Державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299, здійснено 23.12.2011 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленого СПД [PERSON] . Нормами ч.3 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Тому, вважає що Позивачем не наведено ніяких доказів щодо порушення його прав з боку Головного управління, не зазначено обставин порушення останнім його прав та не наведено нормативного обґрунтування протиправності дій Головного управління. З огляду на викладене, вважаємо, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області не є належним Відповідачем у даній справі. \~ \~ \~ \~16.01.2025\~Судом зареєстрована\~відповідь на\~відзив подана представником позивача, яка мотивована тим, що у відзиві Відповідач не спростував обставини справи, твердження і аргументи Позивача та норми чинного законодавства України по суті позовних вимог. У Відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав та їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки. Але при цьому відповідачем не взято до уваги, що судовим рішенням від 05 жовтня 2021 року у справі № 1915/9059/2012, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 травня 2022 року, яким вирішено зустрічний позов [PERSON] задоволити частково, а саме: - \~ \~ \~ \~Визнати недійсним та скасувати рішення сесії Великоберезовицької селищної ради №117 від 28.07.2011 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 0,2287 га по [ADDRESS] . - \~ \~ \~ \~Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 6125255200:03:001:0299; - \~ \~ \~ \~Скасувати державну реєстрацію в державному реєстрі прав власності речового права на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] . В частині скасування державної реєстрації в державному реєстрі прав власності речового права на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданого на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] , позивач [PERSON] звернувся до державного реєстратора і рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 1915/9059/2012 від 05 жовтня 2021 року виконано. Відповідно речове право [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299 є скасоване судовим рішенням та про це відповідно внесені відомості до державного реєстру прав власності речового права. Згідно наведеного вище та виходячи з приписів судового рішення, яке набрало законної сили, земельна ділянка у наявному розмірі як об`єкт цивільного права, яка належала [PERSON] , припинила своє існування. Проте, на день подання позовної заяви в Державному земельному кадастрі України земельна ділянка за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299 є зареєстрованою. Оскільки відповідач ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області відмовляється скасувати державну реєстрацію на спірну земельну ділянку із закриттям відповідного запису у Поземельній книзі, обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права, за захистом якого він звертається до суду, є належним та ефективним, відповідає змісту порушеного права та інтересу позивача та призведе до реального відновлення інтересів [PERSON] щодо виконання судового рішення та належного оформлення права власності та відповідної реєстрації права власності із присвоєнням кадастрового номеру на його земельну ділянку площею 0,232 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , та попередить загрозу порушення його прав на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку. Судовим рішенням від 05 жовтня 2021 року у справі № 1915/9059/2012 речові права [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299 скасовані, а відповідач зобов`язаний у відповідності до вимог законодавства скасувати і державну реєстрацію даної земельної ділянки. Проте ні самостійно, ні за заявою позивача [PERSON] відповідачем ГУ «Держгеокадастр» в Тернопільській області цього не здійснено. А відтак відповідач ГУ «Держгеокадастр» а Тернопільській області є належним відповідачем у даній справі. Відповідно до вищенаведеного, Відзив відповідача жодним чином не спростовує позовних вимог, а викладені у Відзиві заперечення на позовну заяву є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.12.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 11.02.2025 постановлено залучити до участі в справі в якості третіх осіб - [PERSON] та Великогаївську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області, що відображено в протоколі судового засідання. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених позові та відповіді на відзив, просили суд позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила, з підстав зазначених у відзиві на позов. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] , щодо задоволення позову заперечив. Представник третьої особи Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 05 жовтня 2021 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 травня 2022 року, вирішено зустрічний позов [PERSON] задоволити частково, а саме: - Визнати недійсним та скасувати рішення сесії Великоберезовицької селищної ради №117 від 28.07.2011 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 0,2287 га по [ADDRESS] . - Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 6125255200:03:001:0299. - Скасувати державну реєстрацію в державному реєстрі прав власності речового права на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] . 09.05.2024 [PERSON] звернувся із відповідною заявою про виконання судового рішення та відповідно скасування кадастрового номеру земельної ділянки, яка належала відповідачу [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. 24.05.2024 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області заявнику [PERSON] було надано відповідь, що у судовому рішенні від 05 жовтня 2021 року у справі № 1915/9059/12 не йдеться про скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299, що належала [PERSON] у Державному земельному кадастрі та відповідно відсутні передбачені ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299 у Державному земельному кадастрі. У зв`язку із цим, [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою щодо роз`яснення рішення суду в тій частині, які саме речові права припинені (скасовані) на земельну ділянку за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299 та просив роз`яснити суд чи є вказане рішення, підставою для скасування в Державному земельному кадастрі України кадастрового номеру земельної ділянки 6125255200:03:001:0299, що належала [PERSON] , та яким чином дане судове рішення має бути виконано в цій частині. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2024 року у задоволенні заяви [PERSON] про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2021 року у цивільній справі № 1915/9059/2012 відмовлено та зазначено, що судове рішення є чітким, зрозумілим та не допускає кілька варіантів його тлумачення, а у заяві [PERSON] фактично порушено питання про внесення у рішення суду нових даних, які не були предметом розгляду у даній цивільній справі. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.10.2021 року у справі № 1915/9059/2012 скасовано державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, а не державну реєстрацію земельної ділянки. Вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299 не були предметом розгляду у даній цивільній справі, рішення за такою вимогою судом не ухвалювалося. Так, Судом встановлено, що земельну ділянку площею 0,232 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , [PERSON] придбав у [PERSON] згідно Договору купівлі продажу земельної ділянки від 25.05.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С.Й. за реєстровим № 3393. Також із придбанням цієї земельної ділянки, [PERSON] придбав у [PERSON] і жилий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться на цій земельній ділянці, згідно Договору купівлі-продажу жилого будинку від 25.05.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С.Й. за реєстровим № 3390. Дані обставини підтверджуються копіями договорів купівлі-продажу земельної ділянки та будинку, які містяться в матеріалах справи. Продавцю [PERSON] земельна ділянка належала на праві приватної власності згідно Державного акту на праві приватної власності від 12 квітня 2000 року серії IV-ТР № 032956 виданого Великоберезовицькою селищною радою 12 квітня 2000 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 598 із відповідним планом погоджених зовнішніх меж цієї земельної ділянки. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особамає право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних праву разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16 зробив наступний правовий висновок: «Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом». Статтею 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про захист цього права від цієї особи. А ухвалене судове рішення буде підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 450/4001/19. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що [PERSON] з метою виконання судового рішення від 05.10.2021 та належного оформлення права власності та відповідної реєстрації із присвоєнням кадастрового номеру на земельну ділянку площею 0,232 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , яку він придбав у [PERSON] , звернувся із замовленням на виготовлення технічної документацїї із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розробника документації, який відповідає вимогам Закону про землеустрій. Однак, як стверджує позивач, інженером-землевпорядником Тернопільської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» було повідомлено, що згідно публічної кадастрової карти у Державний земельний кадастр не внесено змін щодо земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на землю, який був скасований судовим рішенням. В результаті чого, ця ділянка накладається на земельну ділянку право власності на яку позивач хоче зареєструвати та присвоїти їй кадастровий номер. А відтак здійснити встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, належній [PERSON] та оформлення права власності із відповідною реєстрацією речового права за [PERSON] на вказане нерухоме майно не є можливим. В частині скасування державної реєстрації в державному реєстрі прав власності речового права на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданого на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] , позивач [PERSON] звернувся до державного реєстратора і рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 1915/9059/2012 від 05 жовтня 2021 року виконано. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості відомості по земельній ділянці за кадастровим номером 6125255200:03:001:0299 відсутні. Частиною 1 ст. 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлюється, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно статті 5 3У «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 цього Закону Державний земельний кадастр є державною власністю. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим законом, згідно ч. 5 ст. 5 Закону. Як вказано в ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У сттатті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» надається визначення терміну «Кадастровий номер» та процедуру його надання. В ч.1 ст.16 Закону «Про Державний земельний кадастр» встановлюється, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі згідно ч.2 ст.16 Закону. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки, як зазначено ч. 4 ст. 16 Закону, визначається Кабінетом міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Порядок ведення земельного кадастру, який затверджений постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 року, визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру. Так, п.10 Порядку передбачено, що відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення. Згідно п.66.67 Порядку ведення земельного кадастру до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами вносяться відомості (зміни до них), зазначені у пунктах 21-25 цього Порядку, про об`єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Також, Суд зауважує, що документом Державного земельного кадастру, згідно ст.25 Закону України "Про Державний земельний кадастр" є Поземельна книга, яка містить такі відомості про земельну ділянку - кадастровий номер; площа; місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; дата державної реєстрації земельної ділянки; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2012 № 1051. Згідно Порядку №1051 (пункту 50) дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Згідно з п. п. 60, 61 Порядку № 1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, Суд доходить обґрунтованого висновку, що оскільки судовим рішенням скасовано державну реєстрацію в державному реєстрі прав власності речового права на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] , а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволеню, шляхом скасування державної реєстрації на вказану земельну ділянку із закриттям відповідного запису у Поземельній книзі, оскільки лише в такому разі це призведе до повного виконання судового рішення та належного захисту порушених прав позивача.

Outcome: approved