Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,70 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності КСП ім. Калініна с. Бучая Новоушицького району Хмельницької області у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка у свою чергу прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №033377. Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , якій належала земельна частка (пай) у КСП ім. Калініна с. Бучая, яку вона успадкувала після смерті [INFO] рідної сестри [PERSON] . Вказує, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), а саме втрату сертифіката, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала (арк.спр.37,57). Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.39,56). Процесуальні дії у справі 19 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 18 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом 02 червня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Калініна с. Бучая видано державний акт серії ХМ 009, яким передано у колективну власність 1 374,9 га землі згідно з планом (арк. спр. 19-21). У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 009, прізвище [PERSON] прописане за № 440 (арк.спр.22-23). Відповідно до запису за №377 від 19 лютого 1997 року Книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) бувшого КСП ім.\~Калініна с.\~Бучая на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №033377, розмір паю 2,70 в умовних кадастрових гектарах (арк.спр.16-17). Вказана обставина також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, де окрім іншого, зазначено про те, що взамін сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не видавався (арк. спр. 15). Грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП ім.\~Калініна с.\~Бучая на день видачі сертифікату становить 10 592 грн, розмір паю - 2,70 умовних кадастрових гектарів (арк. спр. 15). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №033377, виданий [PERSON] втрачений, про що міститься запис у газеті «Сімейна газета» (арк. спр. 27). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.7). [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована одна [ADDRESS] [NUMBER] , Кам`янець-Подільського (Новоушицького) району Хмельницької області, про що свідчать довідки від 24 травня 2024 року, видані Новоушицькою селищною радою (арк. спр. 9,10). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк.спр.26,50-51). Згідно даних довідки №110 від 24 травня 2024 року, виданої Новоушицькою селищно радою, у фактичне управління та розпорядження спадковим майном після смерті [PERSON] вступила [PERSON] , яка здійснювала догляд за житловим будинком, обробляла земельну ділянку та розпоряджалась особистими речами померлої (арк. спр.12). [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] були рідними сестрами, що встановлено рішенням Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року. Рішення набрало законної сили 28 грудня 2024 року (арк. спр.24-25). 31 серпня 2012 року [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] , тобто позивачу (арк. спр. 44 на звороті). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом\~про смерть (арк. спр.8). [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS] , про що свідчить довідки від 26 червня 2024 року (арк. спр. 11, 13). Даними спадкової справи №410-2015 підтверджується, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась позивач [PERSON] та їй 25 квітня 2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 40-49). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 03 лютого 2025 року (арк. спр.14). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI так норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 524, 530, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї.\~Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини (ст.\~1268,\~ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК України).\~З огляду\~на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність КСП ім. Калініна та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] перебувала у членах КСП та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ 033377. Відповідно право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку прийняла її рідна сестра [PERSON] в порядку статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємець за законом другої черги шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач [PERSON] , в порядку статті 1269 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, шляхом подачі заяви нотаріусу у визначений законом строк. До складу спадщини увійшло, в тому числі і право на земельну частку (пай), успадковане після смерті [PERSON] . Відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б могли претендувати на спадщину, а Новоушицька селищна рада здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення, в тому числі колишнього КСП ім.\~Калінінас. Бучая, Новоушицька селищна рада є належним відповідачем у справі. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Тому,

Outcome: approved