Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилається на те, що вони з відповідачем [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Дочка на цей час досягнула повноліття, навчається в Криворізькому державному педагогічному університеті. Термін навчання - до 30 червня 2028 року. У зв`язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги від батьків. Дочка проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки на час навчання у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до закінчення навчання. Процесуальні дії у справі. 27 січня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 29 січні 2025 року позовну заяву залишено без руху. 05 лютого 2025 року недоліки усунуто. 07 лютого 2025 року отримано інформацію стосовно відповідача щодо його зареєстрованого місця проживання. 07 лютого 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, залучено третю особу. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи без їх участі. Третя особа пояснень щодо позову не надала. Відповідач позов визнав частково, просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки в період навчання у розмірі 1/5 частини доходу. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є позивачка та відповідач. 13 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] є студенткою 1 курсу фізико-математичного факультету Криворізького державного педагогічного університету на денній формі, за державним замовленням, навчання з 01 вересня 2024 року, термін закінчення навчання - 30 червня 2028 року. Позивачка проживає разом з повнолітньою дочкою, яка у зв`язку з навчанням знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надає. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до положень ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав аналогічні роз`яснення щодо визначення осіб, які мають право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Висновок суду. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. При визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан учасників справи, потребу повнолітньої дочки у коштах на харчування, одяг та взуття, на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя тощо. При цьому, суд враховує, що повнолітня дочка навчається за денною формою здобуття освіти, у зв`язку з чим не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Батько в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки в період навчання не надає. Відповідач позов визнав частково. Відповідачем не надано належних та достатніх доказів, які свідчать про наявність у нього підстав, що унеможливлюють сплачути аліменти на утримання повнолітньої дочки в період начання в тому розмірі, у якому просить позивачка. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч.1 ст. 263 ЦПК України). Отже, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог - стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно і до закінчення терміну її навчання та такий розмір аліментів, на переконання суду, буде відповідати реальним потребам повнолітньої дочки. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 968,96 грн, оскільки позовна заява подана в електронній формі. З огляду на викладене та

Outcome: approved