Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

В лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду з вище зазначеним позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої тривалим розслідуванням кримінального провадження № 12022243460000290. Просить стягнути з держави Україна на його користь 5000000,00 гривень моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб держави Україна, що призвело до порушення його конвенційного права на ефективний засіб юридичного захисту внаслідок надмірної тривалості відповідного кримінального провадження. На обґрунтування свого позову вказав, що незважаючи на очевидність кримінального правопорушення та особу, яка його вчинила, а саме [PERSON] , персональні дані щодо котрого були встановлені одразу після його затримання, службові і посадові особи Хмельницької обласної прокуратури та ГУНП в Хмельницькій області вважають, що кримінальне правопорушення вчинено невідомою особою. Вважає, що надзвичайна тривалість досудового розслідування у справі, яка не є занадто складною, є очевидною, розслідування триває більше двох з половиною років і є неефективним. Надмірна тривалість кримінального провадження №12022243460000290 призвела до його моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, підрив ділової репутації. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви заявив клопотання про слухання справи у його відсутність. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності позивача в судовому засіданні. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив і просив в його задоволенні відмовити. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що заходи у кримінальному провадженні №12022243460000290 насправді неможливо завершити з огляду на ігнорування потерпілим викликів до органу розслідування. Близько десяти разів він не з`явився для проведення слідчої дії одночасного допиту зі [PERSON] , однак без проведення зазначеної слідчої дії завершити розслідування не є можливим. Водночас моральна шкода позивачем ніяк не обґрунтована та документально не підтверджена. Позивачем не доведено розмір шкоди та причинний зв`язок цієї шкоди з діями відповідача. Позивач подав до суду заперечення на відзив, в якому зазначив, що ГУНП в Хмельницькі області затягує досудове розслідування в часі з метою унеможливлення притягнення винуватця, відомого з моменту вчинення кримінального правопорушення, до кримінальної відповідальності. Досудове розслідування проступків має здійснюватися у строк до одного року. Просить позов задовольнити з огляду на не доведення відповідачем відсутності своєї вини і наявності підстав для зменшення розміру відшкодування. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволенню з таких мотивів. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2024 у справі № 686/3517/24 встановлено, що 06 червня 2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №12022243460000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України, згідно фабули якого 06.06.2022 року близько 12 год. 37 хв. невстановлена особа перебуваючи в дворі будинку на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків спричинила [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої частини голови . На підтвердження відсутності факту бездіяльності і надмірної тривалості кримінального провадження відповідач надав суду довідку відділу дізнання по кримінальному провадженню № 12022243460000290, в котрій, зокрема, зазначено, що в ході розслідування допитано потерпілого [PERSON] , надано запит до КНП «ХОЦЕМД та МК ХОР», у відповідь на який отримано копію карти виїзду ЕМД від 06.06.2022 №231; надано запит до УПП в Хмельницькій області, на який отримано відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які були присутні на місці події; оглянуто відеозапис із нагрудних камер працівників УПП; надано запит до УПО в Хмельницькій області, у відповідь на який отримано відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які були присутні на місці події; оглянуто відеозапис із нагрудних камер працівників УПО; допитано в якості свідка поліцейських УПО [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2024 у справі № 686/3517/24 встановлено, що 30 червня 2022 року постановою дізнавача СД ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, який здійснював досудове розслідування кримінального провадження, кримінальне провадження №12022243460000290 від 06.06.2022 року закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Обґрунтовуючи прийняте рішення, дізнавач вказав, що діяння не можна кваліфікувати за\~ст. 125 КК України, оскільки на його думку дане правопорушення відноситься до дрібного хуліганства, відповідальність за яке передбачена\~ст. 173 КУпАП. Зазначеною ухвалою скаргу [PERSON] постановлено задовольнити, а постанову дізнавача СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 30.06.2022 року про закриття кримінального провадження №12022243460000290 від 06.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.125 КК України\~ скасувати. Представник відповідача пояснив, що під час продовження досудового розслідування в межах кримінального провадження № 12022243460000290 в лютому 2024 року опитано [PERSON] , в квітні 2024 повторно допитано [PERSON] , проведено слідчий експеримент за участі потерпілого [PERSON] , за результатами проведення слідчого експерименту призначено додаткову судово-медичну експертизу. Для проведення одночасного допиту [PERSON] та [PERSON] здійснювався неодноразовий виклик потерпілого [PERSON] та [PERSON] .. Однак на неодноразові виклики дізнавачем потерпілий [PERSON] не з`являється, причини своєї неявки не повідомляє, що унеможливлює проведення відповідної слідчої дії. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.02.2025 у справі № 686/3517/24 було вирішено клопотання позивача про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні №12022243460000290, в якому позивач просив встановити у кримінальному провадженні №12022243460000290 від 06.06.2022 року строк до 30 квітня 2025 року, який є необхідним і обґрунтованим для здійснення (проведення) всіх слідчих і процесуальних дій в кримінальному провадженні №12022243460000290 і достатній для закінчення досудового розслідування шляхом направлення обвинувального акту до суду. В зазначеній ухвалі встановлено, що: «СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022243460000290 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. У вказаному кримінальному провадженні, про підозру жодній особі не повідомлено. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч.1). Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судовогопровадження\~суд (ч.2). Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом (ч.6). При цьому, згідно ч.1,2ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. Пунктом 21 ст. 7 КПК передбачено одну із загальних засад кримінального провадження - «розумність строків», правова реалізація якої спрямована на захист сторін від затягування кримінального процесу. Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленомустаттею 615цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо проступку у яких особі не повідомлено про підозру кримінально процесуальним законом не встановлено. Відповідно до ч.8 ст.615 КПК України, у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року, тобто, згідно зі ст.12 КК України, вказаний злочин є кримінальним проступком. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 р., який було неодноразово продовжено. Тому строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершився.». В зазначеній ухвалі також міститься висновок слідчого судді про те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав, що обумовлюють необхідність встановлення більш коротких строків для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування. У задоволенні відповідного клопотання позивача цією ухвалою було відмовлено. Таким чином, надмірна тривалість кримінального провадження, стверджувана позивачем у даній справі, відсутня, а саме її позивач зазначає як підставу заподіяння йому моральної шкоди. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з\~частинами 1,\~2\~ст.\~23\~ЦК України,\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода полягає у моральних стражданнях, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, підрив ділової репутації. Однак, як стверджує представник відповідача, позивач не виконує свого обов`язку з`явитися за викликом до органу досудового розслідування, при цьому позивач не деталізує, як саме досудове розслідування унеможливлює для нього здійснювати звичайну щоденну діяльність і який підривний вплив чинить на його ділову репутацію. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174ЦК України відповідно. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У справі не встановлено, що мала місце надмірна тривалість кримінального провадження, яка завдала б позивачеві моральної шкоди. За таких обставин суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed