Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Зміст позовних\~вимог та\~позиції учасників\~справи У лютому 2025 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»(далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовна заява мотивована тим, що 21 січня 2022 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») в електронній формі був укладений кредитний договір № 103222479, відповідно до умов якого [PERSON] у безготівковій формі, шляхом перерахування на реквізити платіжної карти надано кредит у розмірі 6 100 гривень, а остання зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісію. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №103222479 у розмірі 13\~343,75 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6 100 грн, заборгованість за відсотками 6\~633,75 грн, заборгованість за комісією 610 грн. Крім того 26 грудня 2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») був укладений кредитний договір № 22420-12/2021, який було підписано [PERSON] електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору Відповідно до умов кредитного договору клієнту було надано фінансовий кредит, на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 4 000 грн, який позичальник зобов`язаний був повернути та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах визначених у договорі. 08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 08 грудня 2022 року до договору факторингу № 08122022 від 08 грудня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8\~490 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4 000 грн, заборгованість за відсотками - 4 490 грн. Відповідач не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків ні на рахунки первинних кредиторів ТОВ «Мілоан, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ». З урахуванням\~викладеного,\~позивач \~як правонаступник\~боргових зобов`язань\~відповідача за\~кредитними договорами, просив стягнути з відповідача заборгованість за: -кредитним договором № 103222479 від 21 січня 2022 року в розмірі 13\~343,75 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6 100 грн, заборгованість за відсотками 6\~633,75 грн, заборгованість за комісією 610 грн; -кредитним договором № 22420-12/2021 від 26 грудня 2021 року в розмірі 8\~490 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4 000 грн, заборгованість за відсотками - 4 490 грн. Відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив, в якому позов визнала частково. Зокрема визнала факт укладення 21 січня 2022 року між нею ТОВ «Мілоан» кредитного договору № 103222479. Отримання кредитних коштів у розмірі 6\~100 грн не оспорила. Водночас не погодилась із розміром нарахованих відсотків, вказавши що між сторонами було погоджено строк кредитування 15 днів та відсотки за користування кредитом 1,25% від фактичного залишку кредиту на добу. Вважає, що позивач безпідставно просить стягнути з неї заборгованість за користування кредитом поза межами строку кредитування. Зазначила, що заборгованість за кредитним договором повинна складати 7\~853,75 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6\~100 грн, заборгованість за відсотками - 1\~143,75 грн, заборгованість за комісією 610. Щодо кредитного договору № 22420-12/2021 від 26 грудня 2021 року також визнала обставину укладення цього договору між нею та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ». Отримання кредитних коштів у розмірі 4000 грн не оспорила. Однак вказала на безпідставне нарахування відсотків за користування кредитом. Зазначила, що у п. 1.2 договору сторони погодили строк кредиту 30 днів, тобто до 24 січня 2022 року, відсоткову ставку 0,50% від суми кредиту на добу, а отже із врахуванням тіла кредиту 4\~000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 600 грн, а тому вимогу про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 4 490 грн вважає безпідставною. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Пер`ян А.А. надіслала до суду відповідь на відзив, у якому вважає твердження відповідача стосовно неправомірного нарахування відсотків за користування кредитом безпідставними, оскільки умовами кредитних договорів чітко передбачені умови та строки нарахування відсотків, які відповідач розуміла та добровільно підписала. Правом відмовитись від підписання договорів остання не скористалась, а отже погодилась з умовами договорів. Зауважує, що позивач просить стягнути заборгованість, яка нарахована первинним кредитором, жодних додаткових нарахувань, штрафів (пені) позивач до відповідача не застосовував. Вказує, що розмір судових витрат відповідача на правничу допомогу у розміру 5\~000 грн є недоведеним та значно завищеним, не відповідає критерієм реальності та розумності, оскільки справа є малозначною, розглядається без участі представників, підготовка відзиву на позовну заяву не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи. Відповідач [PERSON] правом на подання заперечень не скористалась. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, серед іншого, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка вручена відповідачу, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду (арк.91). Процесуальні дії у справі 20 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18 березня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. 09 квітня 2025 року відмовлено у клопотанні представника позивача про долучення доказів, оскільки такі докази вже долучені разом із позовною заявою. Фактичні обставини справи, встановлені судом 21 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103222479 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором J75194 (21.01.2022 o 18:14), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.1 Договору) (арк. спр. 8-12). Сума кредиту (загальний розмір) становить 6 100,00 гривень. Кредит надається строком на 15 днів з 21 січня 2022 року (строк кредитування). Термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 05 лютого 2022 року (пункти 1.2, 1.3, 1.4 Договору). Загальні витрати за кредитом складають 1\~753,75 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 7\~853,75 грн (пункт 1.5 Договору). Комісія за надання кредиту: 610,00 грн яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом: 1\~143,75,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування за користування кредитом: 5,00 відсокків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пунтк 1.6 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору). У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний у п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору або проценти за базовою ставкою, визначеною п. 1.6 Договору (п.2.2.1 Договору). Пролонгація строку кредитування вказаного в п. 1.3 Договору здійснюється на пільгових або стандартних (базових умовах). Для продовження строк кредитування на пільгових умов позичальник має вчинити дії передбачені у розділі 6 Правил надання фінансових кредитів, які розміщенні на вебсайті Товариства (tengo.ua), зокрема, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п. 2.3, 2.3.1, 2.3.1.1 Договору). Пролонгація на стандартних (базових) умовах. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користуванні кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Так збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору (п. 2.3.1.2 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр. 13). Графіком платежів за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, суму комісії (арк. спр. 12 на звороті). ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти у розмірі 6 100 гривень [PERSON] на рахунок № [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення від 21 січня 2022 року (арк. спр.14). 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №16072024, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому передачі реєстру боржників (арк.спр.16-17, 18). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року та розрахунку заборгованості за договором, від ТОВ «Мілоан» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №103222479 на загальну суму 13\~343,75 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6 100 грн, заборгованість за відсотками 6\~633,75 грн, заборгованість за комісією 610 грн (арк. спр. 19, 20). 26 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 22420-12/2021, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «W9368», відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором (п.1.1 Договору) (арк. спр. 28-29). Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24 січня 2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 182,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,50% на добу. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом (п.1.2, 1.3. 1.6 Договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.5 Договору). У пункті 4.3 договору «Відповідальність Сторін та порядок вирішення спорів» визначено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п.1.2 договору, проценти передбачені п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті кредитного продукту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором W9368 (арк. спр. 31). Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 22420-12/2021 встановлено графік платежів за договором, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором W9368 (арк. спр. 30 на звороті). 08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, відповідно умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №2 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому передачі реєстру боржників (арк.спр.32-34,35). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №08122022 від 08 грудня 2022 року та розрахунку заборгованості за договором, від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22420-12/2021 на загальну суму 8\~490 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4 000 грн, заборгованість за відсотками - 4 490 грн (арк. спр. 36, 37-40). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~статтею 1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом\~докази,\~зокрема витяги\~з ЄДРЮО,\~статути,\~свідоцтва про\~реєстрацію фінансової\~установи,\~підтверджують,\~що \~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»,\~ТОВ «Мілоан»\~ \~та ТОВ\~«ФК «ІНВЕСТРУМ»\~ \~за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204\~ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними\~у матеріалах\~справи доказами\~ підтверджується\~та сторонами\~не оспорюється\~факт \~переходу права\~грошової вимоги відпервісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про споживчий кредит № 103222479 від 21\~січня 2022\~року,укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , за договором про надання фінансового кредиту № 22420-12/2021 від 26 грудня 2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103222479 від 21 січня 2022 року; між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 22420-12/2021 від 26 грудня 2021 року. Вказані кредитні договори укладенні в електронній формі, які підписані за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами (одноразовим паролем). 21 січня 2022 року та 26 грудня 2021 року кредитні кошти у розмірі 6\~100 грн та 4\~000 грн були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем. У подальшому позивач «ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] \~ \~за вказаними договорами. Відповідач [PERSON] не погоджується із розмірами заборгованостей за кредитними договорами та вважає, що відсотки за користування кредитами нараховані поза межами строку договорів. Так, на думку відповідача, розмір відсотків за договором про споживчий кредит № 103222479 від 21\~січня 2022\~рокумає складати 1\~143, 75 грн. Суд не\~погоджується із\~такими доводами\~відповідача,\~оскільки відповідно\~до умов\~договору про споживчий кредит № 103222479 від 21\~січня 2022\~року ТОВ «Мілоан»\~ надало відповідачу кошти в сумі 6 100 грн, строком на 15 днів з пролонгацією на умовах визначених договором, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір якої визначений договором. Пунктом 2.3.1.2 договору сторонами погоджений порядок пролонгації договору, зокрема на стандартних (базових) умовах, збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Відповідач не заперечує факт отримання та користування кредитними коштами, як і не вказує на належне виконання умов договору. Після закінчення 15-денного строку кредитування (05 лютого 2022 року) відповідач не повернула кредитні кошти, відтак відбулася пролонгація строку користування кредитом, на підставі пункту 2.3.1.2 Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем (арк. спр. 20), відсотки за користування кредитом нараховані за період з 22 січня 2022 року до 05 лютого 2022 року у розмірі 76,25 грн щоденно, тобто за процентною ставкою 1,25 % та становлять 1143,75 грн, та за період з 06 лютого 2022 року до 24 лютого 2022 року у розмірі 305 грн щоденно, тобто за процентною ставкою 5% та становлять 5795 грн, що цілком відповідає умовам договору із врахуванням пролонгації строку договору. Отже,\~з урахуванням\~меж позовних\~вимог доводи\~позивача \~щодо стягнення\~відсотків у\~розмірі 6633,75\~ грн\~та відповідно\~заборгованості \~у розмірі\~ 13\~343,\~75\~грн за\~ договором про споживчий кредит № 103222479 від 21\~січня 2022\~року є обґрунтованими. Водночас доводи відповідача щодо помилкового нарахування процентів за договором про надання фінансового кредиту № 22420-12/2021 від 26 грудня 2021 року, суд вважає обґрунтованими. Так, статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). За умовами\~ договору про надання фінансового\~кредиту \~№ 22420-12/2021\~від 26\~грудня 2021\~року ТОВ «ФК\~«ІНВЕСТРУМ» надало відповідачу кошти в сумі 4 000 грн, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі - 0,50% на добу. Пунктом 1.2 договору визначений строк кредитування 30 днів, тобто до 24 січня 2022 року. Проте ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку на підставі п. 4.3 договору. Пункт 4.3 договору, який міститься у розділі «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів» визначено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п.1.2 договору, проценти передбачені п. 2.4 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. Однак зважаючи, що сторони визначили нарахування процентів поза межами строку кредитування як міру відповідальності боржника за неправомірну поведінку (невиконання умов договору), тому відсутні підстави вважати, що відбулась пролонгація договору. При цьому позивач не заявив до [PERSON] вимог про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. З досліджених\~судом доказів,\~видно,\~що станом\~на 24\~січня 2022\~року відповідач\~заборгованість за\~кредитом не\~погасила.Вказані обставини відповідач не заперечила. Сторонами було погоджено відсоткову ставку за користування кредитними коштами 0,50 % на добу від тіла кредиту (4 000 гривень), що дорівнює 20 грн за добу. А тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4000 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 600 грн (30 днів), а всього 4 600 грн. Виходячи із викладеного, суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідача за кредитом складає 8 490 грн, оскільки такий проведений без урахування умов договору, а також всупереч вимог закону. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки в ході судового розгляду справи об`єктивно, на підставі наданих позивачем доказів, встановлено укладення відповідачем договорів, отримання нею коштів, а також неналежне виконання останньою умов договорів, та розміру заборгованості за договором про споживчий кредит № 103222479 від 21\~січня 2022\~року у розмірі\~13\~343,75\~ грн,\~ з\~яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~6\~100\~грн,\~заборгованість за\~процентами \~6\~633,75\~грн,\~заборгованість за\~комісією \~610\~грн;\~за договором\~про надання фінансового\~кредиту \~№ 22420-12/2021\~від 26\~грудня 2021\~року в розмірі 4 600 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4 000 грн, заборгованість за процентами - 600 грн, а всього 17 943,75 грн. Розподіл судових витрат Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до частини першої\~статті 141\~ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 488,41 грн (17 943,75 х 100 : 21\~833,75= 82,18 х 3 028 : 100 = 2 488,41). Доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у попередньо визначеному розмірі 5000 грн не надано, заяв в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК від відповідача не надходило, відтак відсутні підстави для стягнення цих витрат із позивача.

Outcome: partial