Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника - адвоката Герасимчука О.О. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що 29 жовтня 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, перебування у шлюбі показало різницю їхніх характерів та поглядів на сімейне життя та обов`язки, протягом шлюбу сімейні відносини поступово погіршувались, на даний час вони припинили проживати разом та вести домашнє господарство. Вони не підтримують подружніх відносин, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, тому просить суд його розірвати. Також позивач просить стягнути із відповідача на ї користь судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн та 1211,20 грн. судового збору. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її представник адвокат Герасимчук О.О. подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просить справу слухати у його відсутність та за відсутності позивача, позов підтримує та просить задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 жовтня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 березня 2025 року, виданим (повторно) Вінницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 52. Від даного шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сім`ї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 жовтня 2011 року. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою в розмірі 1211,20 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. В обґрунтування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 28 лютого 2025 року, згідно якого за надання правової допомоги клієнт сплачує гонорар в розмірі 5000 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції, що сплачується авансовим платежем 2500 грн. та при винесенні рішення судом 2500 грн., ордер адвоката Герасимчука О.О. на надання правничої допомоги №1187805 від 04 березня 2025 року. Частиною 8 ст.141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Враховуючи вищенаведене, виходячи із умов договору про надання позивачу правничої допомоги, згідно якого вартість наданих послуг визначена у виді гонорару у межах суми, передбаченої у п.3.1 договору, беручи до уваги складність справи, характер правовідносин у цій справі, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, відсутність участі адвоката в судових засіданнях, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до 3000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача, та відповідатимуть критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Outcome: approved