Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У грудні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь держави заподіяну ним майнову шкоду рибному господарству України, внаслідок вчинення адміністративного правопорушення в розмірі 156502,00 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що постановою\~Заводського районного\~суду м.\~Миколаєва від\~02.11.2023\~відповідача визнано\~винним у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ч.\~4\~ст.\~85\~КУпАП та\~призначено йому\~покарання у\~виді штрафу\~в розмірі\~20\~неоподаткованих мінімумів\~доходів громадян\~з конфіскацією\~заборонених знарядь\~лову у\~дохід держави.\~Знаходячись в\~м.\~Миколаєві,\~поблизу СТ\~«Садовод» на\~Бузькому лимані,\~відповідач здійснив\~вилов водних\~біоресурсів забороненими\~знаряддями лову,\~в результаті\~чого своїми\~умисними протиправними\~діями відповідач\~заподіяв майнову\~шкоду рибним\~запасам України. Вказаними протиправними\~діями відповідач\~заподіяв збитки\~рибному господарству\~України на\~суму 156502,00\~грн. Відповідачу було направлено претензію № 38.7-10/47 від 15.10.2024 з метою досудового врегулювання спору та пропозиції добровільної сплати суми завданих ним збитків. На теперішній час вказана сума шкоди, заподіяна рибним запасам України, відповідачем в добровільному порядку не відшкодована, як наслідок інтереси держави не поновлено. Оскільки на теперішній час відповідач не виконав зазначений обов`язок та заподіяну шкоду не відшкодував добровільно, така підлягає стягненню у примусовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.02.2025 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за останньою відомою адресою проживання та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи і\~оцінивши наявні\~в ній докази, дійшов наступного висновку. Із матеріалів справи встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2023 у справі про адміністративне правопорушення №487/6039/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн. з конфіскацією заборонених знарядь лову у дохід держави. Як вбачається з вищевказаної постанови, 24.08.2023 приблизно о 09:10 год. в м. Миколаєві, поблизу СТ «Садовод» на Бузькому лимані Охрименко О.О. здійснював вилов водних біоресурсів забороненими знаряддями лову сіткою, чим грубо порушив правила любительського та спортивного рибальства. Вказані обставини також підтверджуються протоколом №018221/507 про адміністративне правопорушення від 24.08.2023. Згідно опису та опису-оцінки від 24.08.2023 у відповідача вилучено: рибу кефалей сингіль розміром 14-17 см у кількості 29 шт.; пузанок розміром 13 см у кількості 1 шт.; окунь розміром 8-15 см у кількості 3 шт.; тарань розміром 8-12 см у кількості 56 шт.; бичок розміром 7-12 см у кількості 5 шт.; та сітку ліскову в кількості 1 одиниця (з параметрами: довжина 25 м, висота 1,3 м, крок вічка 20 мм). Відповідач заподіяв збитки рибному господарству України на суму 156502,00 грн., розраховану відповідно до\~Постанови КМУ від 29.09.2023 за №1042 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів". З наданих позивачем розрахунків вбачається, що розрахунок збитків було здійснено за таксами, а саме: -кефаль сигіль - 29 шт. х 17,00 грн. х 99,00 грн. = 48807,00 грн.; -пузанок - 1 шт. х 17,00 грн. х 175,00 грн. = 2465,00 грн.; -окунь - 3 шт. х 17,00 грн. х 186,00 грн. = 9486,00 грн.; -тараня (плітка) 56 шт. х 17,00 грн. х 92,00 грн. = 87584,00 грн.; -бичок жабоголовий 5 шт. х 17,00 грн. х 96,00 грн. = 8160,00 грн. Загальна сума збитків, завданих [PERSON] складає 156502,00 грн. 15.10.2024 Управління державного агентства з розвитку\~меліорації,\~рибного господарства\~та продовольчих\~програм у\~Миколаївській області надіслало відповідачу вимогу про сплату в добровільному порядку 156502,00 грн. заподіяної шкоди за порушення вимог Правил любительського і спортивного рибальства, що підтверджується претензією №38.7-10/47 про сплату заподіяних збитків від 15.10.2024. Проте, відповідачем, в добровільному порядку не відшкодовано шкоди, заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства. Статтею 66 Конституції України\~передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про тваринний світ»\~об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього\~Закону, серед іншого, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси (водні біологічні ресурси) - сукупність водних організмів (гідробіонтів), життя яких неможливе без перебування (знаходження) у воді. До водних біоресурсів належать прісноводні, морські, анадромні та катадромні риби на всіх стадіях розвитку, круглороті, водні безхребетні, у тому числі молюски, ракоподібні, черви, голкошкірі, губки, кишковопорожнинні, наземні безхребетні у водній стадії розвитку, водорості та інші водні рослини. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про тваринний світ»\~до спеціального використання об`єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища. Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. Згідно зі\~статтею 52-1 Закону України «Про тваринний світ»\~для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання, серед іншого, монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до пунктів 3.15, 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562, забороняється: лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно з частиною першою статті 68, частиною першою статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до статті 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів"\~- шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Частиною 1\~статті 63 Закону України «Про тваринний світ»\~встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з пунктом 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від15.02.1999 №19 (далі Правила рибальства) забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням, серед іншого, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Відповідно до пункту 4.11 Правил рибальства забороняється лов риби і водних безхребетних, менших за розміри, вказані в додатку цих Правил рибальства. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для висновку про те, що незаконне вилучення водних біоресурсів, у тому числі, і риби із середовища їх перебування є окремим видом правопорушення, за яке передбачена, зокрема, матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди відповідно до визначених розмірів (такс). Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в\~статті 1166 ЦК України. Так, частиною першою статті 1166 ЦК України\~передбачено що, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Постанова Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2023 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за\~ч. 4 ст. 85 КУпАП\~набрала чинності. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Питання про стягнення з [PERSON] шкоди заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів не вирішувалося при розгляді адміністративної справи. За таких обставин, суд вважає, що між протиправними діями відповідача та шкодою, завданою навколишньому природному середовищу є прямий причинний зв`язок, вина відповідача у заподіянні шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 156502,00 грн., доведена в повному обсязі, а тому визначена шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, який представляє інтереси держави. На підставі\~статті 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved