Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] (що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ № 001031 від 20.02.2019 р. та ордеру серії АМ № 1106715 від 23.12.2024 р.) звернулася до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Волицької сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . У обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також зазначає, що 18.05.2020 року батько [PERSON] , залишив заповіт на випадок смерті, яким заповідав все своє майно донці [PERSON] та сину [PERSON] , проте, [PERSON] відмовився від своєї частини спадщини в корись сестри, а тому вона є єдиною спадкоємицею. Інші спадкоємці відсутні. Відтак, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок як на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Судові витрати з відповідача не стягувати. Позивач до суду не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Представник позивача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач Волицька сільська рада до суду свого представника не забезпечила, однак направили на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та зазначили, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність і зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності.\~Вищевказані особи\~скористалися наданим\~їм правом\~та,\~відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України,\~заявили клопотання\~про розгляд\~справи без\~їхньої участі.\~Відтак,\~підстави для\~відкладення розгляду\~справи відсутні.\~\~ У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , та відкрилася спадщина на спадкове майно, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.14). Копією свідоцтва про народження позивачки, [INFO] , підтверджується, що [PERSON] є її батьком (а.с.11). Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.03.1996 підтверджується зміна прізвища позивачки при укладенні шлюбу з [PERSON] на [PERSON] (а.с.12). Відповідно до заповіту від 18.05.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] заповів все своє спадкове майно дочці [PERSON] , [INFO] та Сину [PERSON] , [INFO] (а.с.13) З довідки № 849/02-14 виданої 18.12.2024 приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком А.М. вбачається, що позивач [PERSON] , являється єдиною спадкоємицею за заповітом та за законом всього майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.15). З копії довідки № 244 від 13.06.2024 виданою виконавчим комітетом Волицької сільської ради вбачається, що згідно запису по господарської книги - [PERSON] , [INFO] , був головою двору за адресою: [ADDRESS] і що земельна ділянка не приватизована (а.с.16). Відповідно до довідки № 2123 від 13.11.2024 житловий будинок за [ADDRESS] по праву власності не зареєстрований в бюро технічної інвентаризації станом на 13.11.2024 (а.с.17). Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна відомості відсутні щодо житлового будинку [ADDRESS] (а.с.23). Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , будинок має загальну площу 98,5 кв.м, в тому числі житлову 50,1 кв.м. (а.с.18-22). Відповідно до довідки № 466 від 20.12.2023 на момент смерті [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований та проживав один (а.с.65). З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та, що заповіт від 18.05.2020 є чинним, не змінений та не скасований (а.с. 52-60). Також, із заяви [PERSON] від 14.03.2024, що знаходиться в матеріалах спадкової справи, вбачається, що останній відмовився від спадщини на користь [PERSON] , [INFO] (а.с.61-63). З заяви [PERSON] від 22.11.2023 вбачається, що позивачка звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено та винесено постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з підстав відсутності документів на право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належав спадкодавцю (а.с.69-70). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини, проте позбавлена можливості оформити спадковий житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще спадкодавцем, тому, вона позбавлена можливості визнати право власності на вказане майно у позасудовому порядку. Зазначені обставини визнані відповідачами, підтвердженні належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як установлено вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, у тому числі за заповітом, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.200 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до клопотання позивачки, судові витрати на її користь з відповідачів суд не стягує. \~\~

Outcome: approved