Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

12 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений 08.08.2019 із відповідачем [PERSON] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 08 серпня 2019 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №1222. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Останній час, сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось. Систематичні непорозуміння, несумісність характерів та постійні конфлікти призвели в результаті до фактичного припинення шлюбних відносин. У зв`язку із цим, позивач констатує, що залишатися у шлюбі з відповідачем вона не може і не бажає. Крім того, у позові позивач зазначає про те, що тривалий час сторони у справі проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують та спільного господарство сторони не ведуть. Проте відповідач не надає згоди на розлучення в позасудовому порядку, що і змусило позивача звернутися до суду з даною позовною заявою. Підсумовуючи викладене, позивач у позові зазначає, що примирення між нею і відповідачем не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб, укладений із відповідачем, не надаючи строку для примирення сторін. Також, у п.2,4 прохальної частини позовної заяви, позивач [PERSON] просить суд понесені нею судові витрати на сплату судового збору стягнути із відповідача, а також відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Означені вимоги позивач підтримала і в заяві, що подана до суду 14.03.2025. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 12 год 00 хв 14 березня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2025 року відкладено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до 12 год 00 хв 11 квітня 2025 року у зв`язку із неналежним повідомленням відповідача про день, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] у судове засідання, що призначено 11 квітня 2025 року о 12 год 00 хв, не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Водночас позивач [PERSON] 14.03.2025 подала до суду заяву (вхідний №10109/25), в якій просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Крім того, просила суд стягнути на її користь із відповідача судовий збір, сплачений нею за подачу позовної заяви, а також відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання 11 квітня 2025 року о 12 год 00 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку із цим 11 квітня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 08 серпня 2019 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №1222, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 08.08.2019. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.4). Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, спільних дітей сторони не мають. Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що немає згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем. Водночас відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не подав до суду заяви про надання строку на примирення, тобто не виявив волі на продовження перебування у шлюбі із позивачем. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача та відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного із них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач у п.2 прохальної частини позовної заяви від 11.02.2025, а також у заяві від 14.03.2025 (вхідний №10109/25), виявила волю на відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища « [PERSON] », тому суд,

Outcome: approved