Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Z75.21654.004316374 від 10.09.2018 року в розмірі 27 495 грн. 32 коп., з яких : 10 922, 74 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 16 572, 58 грн. заборгованість за відсотками. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 10.09.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z75.21654.004316374.\~07.07.2023\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» було\~укладено договір\~факторингу №\~07072023.\~У відповідності\~до договору\~АТ «Ідея\~Банк» передає\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні\~АТ «Ідея\~Банк» права\~вимоги до\~боржників вказаних\~у реєстрі\~боржників.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~№ 4\~від 07.07.2023\~року до\~Договору факторингу\~№ 07072023,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідачки в\~сумі27\~495,\~32\~грн.,\~з яких\~:\~10\~922,\~74\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу;\~16\~572,\~58\~грн.\~ заборгованість\~по відсоткам. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою суду від 04.04.2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Відповідачкою надано відзив на позов де остання зазначила, що позов не визнає. Вважає що розрахунок заборгованості наданий позивачем не відображає порядок та формулу його нарахування, а по суті є кінцевою сумою заборгованості. Позивач нарахував відсотки за користування кредитом після 10.09.2019 року, хоча не мав права їх нараховувати. Крім того, вважає що позивачем пропущений строк позовної давності. Представник позивача надала відповідь на відзив, де зазначила що заборгованість за процентами нарахована відповідно до умов укладеного кредитного договору. На підтвердження невиконання відповідачкою умов договору долучено виписку до кредитного договору та довідку - розрахунок [PERSON] витребувані у первісного кредитора. Доводи відповідачки про пропущення позивачем строку позовної давності не відповідають дійсності, оскільки з введенням на території України з 12.03.2020 року карантину спричиненого короновірусною хворобою а в подальшому воєнного стану, строк позовної давності було продовжено. У судове засідання представник позивача Стеценко В.І. не з`явилася, у відповіді на відзив просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідачки адвокат Глєбов Г.В. у судовому засіданні позов не визнав посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов. Вислухав представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ 10.09.2018 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z75.21654.004316374, за яким остання отримала кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 14\~400,00 грн, строком на 12 місяців зі сплатою річної змінної процентної ставки в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 0,49 % (маржа Банку). Станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління Банку, становить 9,5%, що разом із Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99 %. (пункти 1.1, 1.2, 1,3, 1.4 договору). 10.09.2018 відповідачка підписала заяву-приєднання (Акцепт) № Z75.21654.0043163745, на приєднання договору добровільно страхування життя та особисто підписала паспорт споживчого кредиту, підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. 07.07.2023 між AT «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z75.21654.0043163745 від 10.09.2018, укладеним між AT «Ідея Банк та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається AT «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.21654.0043163745 від 10.09.2018, в сумі 27 495,32 грн., з яких: 10 922,74 грн.\~заборгованість за основним боргом; 16\~572,58 грн.\~заборгованість по відсоткам. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо Акціонерним товариством «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалось жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1. договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від Акціонерного товариства «Ідея Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язань передбачених п. 4.1. цього договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач\~умови кредитного\~договору не\~виконала,\~заборгованість не\~погасила,\~що є\~порушенням законних\~прав та\~інтересів позивача. \~ \~ \~ \~ \~ У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). При укладанні кредитних договорів сторони погодили, що відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять фіксована процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору). При цьому у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та відповідачем підписано графік платежів. За ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд вважає доведеними позивачем позовні вимоги, а саме факт укладання кредитного договору № Z75.21654.0043163745\~від 10.09.2018року, факт отримання відповідачкою грошових коштів (який нею і не заперечувався), факт набуття права вимоги та факт наявності заборгованості за кредитним договором шляхом надання належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи. Заборгованість підтверджується представленими позивачем розрахунками заборгованості, випискою по рахунку, які є арифметично правильним та не спростовані відповідачкою. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідачкою не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Щодо доводів відповідачки про пропуск позивачем строку позовної давності, про застосування якого нею заявлено у відзиві, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 256ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно з частиною 1\~статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Разом з тим, заміна сторони у зобов`язанні не є тією обставиною, яка перериває чи зупиняє перебіг строку позовної давності. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 14.12.2016 року у справі 6-2464цс16, від 20.04.2016 року у справі 6-2662цс15 та від 22.08.2018 року по справі 2-1169/11. Згідно з умовами кредитного договору № Z75.21654.0043163745 від 10.09.2018 від 10.07.2018 відповідач зобов`язався погасити отримані кошти в якості кредиту протягом 12 місяців, при цьому, останній черговий платіж визначений 10 числа кожного місяця. Відповідно до п. 5.5. Кредитного договору № Z75.21654.0043163745 від 10.09.2018 сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором, втому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені), встановлюється сторонами тривалістю у 3 ( три) роки. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Що відповідає зазначеній вище правовій позиції ВС. Відповідно до витягу руху коштів по рахунку відповідача АТ «Ідея Банк» останній платіж за кредитним договором № Z75.21654.0043163745 від 10.09.2018 відповідач здійснила в грудні 2018 року. Дані про погашення кредитної заборгованості після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора, в справі відсутні. Позивач звернувся до суду з позовом 07.03.2024. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (№211), запроваджено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому його було неодноразово продовжено (востаннє\~постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, якою продовжено карантин до 30.06.2023). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020,\~прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~були доповнені пунктом 12. Згідно з п.12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, продовження строків позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону, і тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається. Таким чином, якщо закінчення строку позовної давності припадає на період після 02.04.2020, то він продовжується до кінця дії карантину, тобто до 30.06.2023. Разом з тим, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Крім того, указом Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №\~64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» запроваджено воєнний стан в Україні який неодноразово продовжувався і діє до сьогодні. З урахуванням викладеного, строк позовної давності щодо звернення до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами продовжено на строк дії воєнного стану. Таким чином, з урахуванням викладеного строк позовної давності позивачем не пропущено. Отже, позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню. Згідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved