Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Коцюба Н.Я., звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя 16 березня 2022 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому належну їй на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав роз`яснення про те, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Зазначив, що у встановлений строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність вищевказаного заповіту та перебував на лікуванні. Посилаючись на наведене та те, що він не знав про наявність заповіту, просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник відповідача Тернопільської міської ради подав відзив на позов. Вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат Коцюба Н.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. У відзиві просив розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи - Першої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника. У вирішенні позовних вимог покладаються на думку суду. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] та сином [PERSON] . Як вбачається з витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00022880228 та №00022879955 від 17 травня 2019 року, [PERSON] зареєструвала шлюб у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є сином [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2020 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар В.І., згідно якого, заповіла своєму онуку [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1993 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 липня 2019 року, спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 лютого 2024 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 08 жовтня 2024 року та від 19 лютого 2025 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у паспорті останньої. Відповідно до листа №370/28-03 від 27 лютого 2025 року Тернопільської міської ради, останні повідомляють, що згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки відділу реєстрації проживання особи, за адресою: [ADDRESS] станом на 02 лютого 2024 року інформація щодо зареєстрованих осіб відсутня. 08 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до Першої тернопільської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. 08 жовтня 2024 року листом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Устімова О.С. повідомлено, що позивач пропустив строк прийняття спадщини та роз`яснено право звернутись до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в період з 16 липня 2024 року по 01 вересня 2024 року перебував на лікуванні у КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня №2», діагноз: виразкова хвороба 12-лої кишки, активний дуоденіт, що підтверджується випискою з медичної карти хворого № 04512. З довідки за №153 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Тернопільської міської ради амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 07 листопада 2024 року встановлено, що позивач перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом: виразкова хвороба 12 лої кишки, хронічний гастродуоденіт. 07 листопада 2024 року позивачу проведено гастродуоденоскопію. Позивач неодноразово звертався за медичною допомогу у лікарню, що вбачається з довідки про стан здоров`я №153 від 07 листопада 2024 року. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченим серії [NUMBER] , виданим Управління соціальної політики ТМР 20 червня 2022 року. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу вимог ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , строк для прийняття спадщини розпочався 03 лютого 2024 року і завершився 04 серпня 2024 року. Встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] . Син спадкодавця та батько позивача помер [INFO] . Матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на лікуванні у період з 16 липня 2024 року по 01 вересня 2024 року. У листопаді продовжував хворіти, у зв`язку з чим звертався до лікарів та проходив обстеження. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся 08 жовтня 2024 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується матеріалами справи. Інші спадкоємці за заповітом та законом, які б прийняли спадщину відсутні. Як на поважність причин пропуску строку позивач посилається на те, що він не знав про наявність заповіту на його користь та у період з липня до листопада 2024 року перебував на тривалому лікуванні. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту спадкодавця в його користь, незначний термін пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, перебування на лікуванні з липня по вересень 2024 року, продовження лікування у листопаді 2024 року, суд вважає, що вказані обставини у сукупності слід визнати поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби чотири місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved