Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б\\н від 27.10.2011 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг у редакції, яка діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, з моменту підписання відповідачем заяви, між позивачем (АТ КБ «Приватбанк») та відповідачкою був укладений договір в порядку частини 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору. На підставі Анкети-заяви Відповідачу відкритий картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшився до 60 000 гривень, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідачка отримала згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/15, тип Універсальна. Відповідачка після отримання картки за умовами укладеного з позивачем договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Таким чином, відповідачка вчинила дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Після спливу строку дії картки відповідачкою для можливості користування рахунком отримані наступі картки: 1) Кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 06/16, тип - Універсальна mini; 2) Кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 10/20, тип - Універсальна GOLD. У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження направлення [PERSON] на адресу АТ КБ «ПриватБанк» заперечення щодо розміру відсоткової ставки у період з 27.10.2011 по дату звернення до суду (27.12.2024). При цьому, як зазначив позивач, [PERSON] частково погашала заборгованість, що свідчить про її обізнаність з умовами кредитування. У процесі користування рахунком 21.09.2020 відповідачка підписла Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримала додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 04/24, тип - Універсальна GOLD. На момент підписання зазначеної вище Заяви відповідачка мала заборгованість, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, відповідачка була належним чином повідомлена про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 21.09.2020 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачкою Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно пункту 1.3. у розмірі 40.8%. При цьому за погодженою ставкою позивачем нараховано відсотків у розмірі 9123 грн 66 коп. Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документів, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У зв`язку з невиконанням умов договору заборгованість відповідачки станом на 10.12.2024 становить 59130 грн 97 коп, яка складається: 50007 грн 31 коп - заборгованість за тілом кредита, 9123 грн 66 коп - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 59130 грн 97 коп. Відповідно до частини 1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп, який був сплачений останнім при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved