Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»звернулося до Звенигородського районного суду Черкаської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1123787 від 29.04.2021 у розмірі 19 872,44 грн., витрат із судового збору та понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.04.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (ідентифікаційний код фізичної особи - [NUMBER] ) (надалі - Позичальник/відповідач) укладено Договір позики №1123787 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису [NUMBER], що був надісланий на вказану відповідачем/Позичальником - електронну адресу [INFO] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, Позичальник/відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким/якою укладено договір №1123787 від 29.04.2021 ідентифікований TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: [NUMBER] Час відправки ідентифікатора позичальнику: 29.04.2021 17:31:35. Електронна пошта, на яку направл ідентифікатор: [INFO]. Того ж дня, Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1123787 від 29.04.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Згідно з листом №15/11/24-69 від 15.11.2024 TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції №d3c17ac3-48bb-4b31-b2f2-def095d0e4b9 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи), перераховано кошти на виконання умов Договору позики №1123787. Згідно з довідкою №КД-000002178/ТНПП від 14.11.2024 ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа) підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією/ТОВ ФІНЕКСПРЕС» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 29.04.2021 року, сума 6 000,00 грн. за номером платіжної картки №[NUMBER] номер платежу d3c17ac3-48bb-4b31-b2f2-def095d0e4b9. Оскільки Компанія не здійснює операції готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1123787 від 29.04.2021 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 455,56 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 19 872,44 грн. (розрахунок заборгованості - додається), зокрема: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 872,44 грн - сума заборгованості за відсотками. Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №1123787 на підставі договору факторингу. 26.10.2021 TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1123787 від 29.04.2021 (Договір факторингу №2610 від 26.10.2021 разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 26.10.2021). 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1123787 від 29.04.2021 р. (Договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р). Так, згідно п.5.2. зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Позивача/Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Ати прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Позивача/Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. (Додатки №4 та №5 до Договору факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 та Договору факторингу №2610 від 26.10.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 872,44 гри,. з яких 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 872,44 грн - сума заборгованості за відсотками, (витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023). 06.01.2025 на електронну адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шелудько О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі мотивуючи це тим, що до матеріалів справи позивачем долучено копію договору позики №1123787. Вказаний договір містить наступні істотні умови: відповідно до п. 2 Договору про надання позики: сума позики становить 6 000,00 грн. - строк позики становить 30 днів - процентна ставка (базова)/ день 1,99% (фіксована) Дата надання Позики - 29.04.2021, дата повернення позики (останній день) - 29.05.2021, Орієнтовна загальна вартість позики - 9402,00 грн. В той же час, як вбачається з розрахунку заборгованості позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 29.04.2021 року по 27.08.2021 року. Щодо цього слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Тож, за оспорюваним договором відсотки за користуванням кредиту нараховані за межами строку кредитування, відтак у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 29.05.2021, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Оскільки відповідно до п. 2 Договору про надання позики визначено, сума позики становить 6 000 грн, строк позики становить 30 днів, процентна ставка (базова, фіксована), яка нараховується за кожен день користування позикою, процентна ставка (базова)/ день - 1,99%. 6 000 (сума позики) * 30 (строк позики) *1,99% (процентна ставка) /100) = 3 582,0 грн. За умовами договору позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІНИХ КРЕДИТІВ» правомірно нараховано виключно відсотки в розмірі 3 582,0 грн., що в загалом розмірі становила би загальну суму заборгованості в розмірі 9582,00 грн. (6 000,00 + 3 582,0), що узгоджується з п.2 Договору позики, в якому визначено орієнтовну загальну вартість кредиту в розмірі 9402,00 грн. (в кредитному договір здійснено розрахунок на підставі зниженої процентної ставки в розмірі 1,89%). Жодних договорів пролонгацій користування Позики не передбачено, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Матеріали справи також не містять додаткового договору про пролонгацію договору позики №1123787 з наявним електронним підписом. Окрім того, як було зазначено, за договором позики №1123787 максимальний розмір відсотків, який може бути нараховано, становить - 3 582,0 грн. Натомість неможливо встановити підстави пред`явлення позовних вимог про стягнення суми в розмірі 19 872,44 грн. Додані до позову довідка від 14.11.2024 вх. №КД-000002178/ТНПП та копія платіжної інструкції, не можуть свідчити про факт отримання відповідачем коштів, оскільки вказаний документ оформлений не у відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували перерахування [PERSON] на підставі договору позики №1123787 від 29.04.2021, позивачем не надано. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують підписання відповідачем договору про надання споживчого кредиту з відповідними додатками, а також отримання ним коштів згідно вказаного договору, тобто докази існування між сторонами договірних правовідносин, отже відсутні правові підстави для стягнення. Також відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу, пов`язаною зі справою, а саме: за ознайомлення з матеріалами справи - 2000 грн., за підготовку відзиву на позовну заяву - 6 000 грн. та очікується понести у зв`язку із розглядом справи 8000 грн/ - участь адвоката у судових засіданнях. 09.01.2025 на електронну адресу суду від представника позивача Ґедзь О.В. надійшла відповідь на відзив в якій вона просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та відмовити відповідачу в компенсації витрат на правничу допомогу мотивуючи це тим, що тверджень представника відповідача, стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача - не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий Відповідача: - Електронна платіжна інструкція № d3c17ac3-48bb-4b31-b2f2-def095d0e4b9 від 29.04.2021 р. видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» (фінансова компанія, яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку - платіжний інструмент/система) [документ виданий платіжною системою]; - Довідка № КД-000002178/ТНПП від 14.11.2024 р видана платіжною системою/ ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією /квитанцією № d3c17ac3-48bb-4b31-b2f2-def095d0e4b9 від 29.04.2021 р. [документ виданий платіжною системою]; - Лист №15/11/24-69 від 15.11.2024 р. виданий Позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту Відповідача/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № d3c17ac3-48bb-4b31-b2f2-def095d0e4b9 від 29.04.2021 р. [документ виданий Позикодавцем]. Між тим, посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву зводяться до того, що зазначені вище документи не є належними та допустимим доказами, оскільки не відповідають положенням ст. 9 З.У. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та «Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року №75», а отже не підтверджують факт передачі коштів, то з цього слід зазначити наступне. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових рахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Оскільки, всі кошти за даними договорами надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, то всі правовідносини між позичальником кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. (п.5 розділу VII зазначеної вище Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 вказано, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань). Факт не вчинення жодних дій відповідачем, щодо розірвання кредитного договору, а також користування кредитними коштами є нічим іншим як визнанням вищевказаного договору позики таким, що укладений з досягненням всіх істотних умов (див. постанову Верховного Суду у справі №526/405/13 від 10 січня 2019 року). Посилання представника відповідача стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок відповідача є безпідставними, оскільки саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і він мав/має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. Щодо нарахування процентів за договором позики. Відповідно до п. 4.2. договору позики №1123787, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.01.2025 4 що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. (Правила про надання грошових коштів у позику від 11.02.21 (повернення позики в кінці строку) - додаються). Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Водночас, зобов`язання невиконане боржником перед кредитором у повному обсязі протягом строку дії договору, продовжує своє існування до його повного і належного виконання або ж припинення в регламентований договором спосіб. Закінчення строку дії договору не є підставою для відхилення від узгоджених в угоді умов, на яких має бути досягнута мета правовідношення. Отже, є неприйнятними доводи відповідачки, щодо безпідставного нарахування заборгованості, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більш того, позивач просив стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлено. Щодо витрат на юридичну допомогу. Справа про стягнення заборгованості за договором позики, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи, наведені в відзиві, ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою. Саме такі висновки покладені в основу позовної заяви, а тому гонорар адвоката в розмірі 16 000 грн. - не відповідає критеріям співмірності, (ч.4 ст. 137 ЦПК України). Крім того, вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та порівняно з ціною позову. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Таким чином вимога щодо, відшкодування витрат не підлягає задоволенню оскільки: 1. Стороною не доведено факт укладання договору про надання правничої допомоги; 2. Стороною не доведено розмір та/або порядок обчислення витрат на надання правничої допомоги; 3. В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують сплату наданих юридичних послуг. Єдині докази які були надані представником відповідача з метою справедливого вирішення спору є лише докази витрати на правничу допомогу, доказів на підтвердження обставин викладених у відзиві надано не було (виписку із карткового рахунку Відповідача в якій відображено отримання/неотримання кредитних коштів, відповіді з АТ КБ «ПриватБанк» про не належність зазначеної у договорі карти Відповідачу, доказів не укладання зазначеного договору, не належність електронної пошти або телефонного номеру Відповідачу зазначеного в договорі позики тощо..), а тому відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами Позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 справу передано на розгляд судді Смовж О.Ю. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Просить розгляд справи провести без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Звернувся до суду із заявою 07.04.2025 року. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, яку він отримав особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Крім того відповідач вчасно повідомлений про місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Просить розгляд справи провести без його участі та без участі відповідача. Звернувся до суду із заявою 08.04.2025. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29.04.2021 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (ідентифікаційний код фізичної особи - [NUMBER] ) (надалі - Позичальник/Відповідач) укладено Договір позики №1123787 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису [NUMBER], що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником - електронну адресу [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, Позичальник/Відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким/якою укладено договір №1123787 від 29.04.2021 ідентифікований TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: [NUMBER] Час відправки ідентифікатора позичальнику: 29.04.2021 17:31:35. Електронна пошта, на яку направл ідентифікатор: [INFO]. Того ж дня, Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1123787 від 29.04.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Згідно листа №15/11/24-69 від 15.11.2024 року, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції №d3c17ac3-48bb-4b31-b2f2-def095d0e4b9 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи), перераховано кошти на виконання умов Договору позики №1123787. Згідно довідки № КД-000002178/ТНПП від 14.11.2024 ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа) підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ ФІНЕКСПРЕС» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 29.04.2021 року, сума 6 000,00 грн. за номером платіжної картки №[NUMBER] номер платежу d3c17ac3-48bb-4b31-b2f2-def095d0e4b9. Оскільки Компанія не здійснює операції готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1123787 від 29.04.2021 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 455,56 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 19 872,44 грн. (розрахунок заборгованості - додається), зокрема: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 872,44 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №1123787 на підставі договору факторингу. 26.10.2021 TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОІ КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1123787 від 29.04.2021 (Договір факторингу №2610 від 26.10.2021 р. разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 26.10.2021). 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1123787 від 29.04.2021 (Договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р). Так, згідно п.5.2. зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Позивача/Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Ати прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Позивача/Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. (Додатки №4 та №5 до Договору факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 р. та Договору факторингу №2610 від 26.10.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19 872,44 гри,. з яких 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 872,44 грн. - сума заборгованості за відсотками, (витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Згідно з положеннями статті 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до п. 5.2. договору позики №75344978, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/vta/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернения позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Позикодавця), отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору позики та правил надання і грошових коштів у позики - укладання договору позики технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20 (провадження № 6118967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо доводів представника відповідача, які викладені у відзиві, суд зазначає наступне. В матеріалах справи містяться достатні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий [PERSON] . У договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями, а не 30 днів, як зазначає представник відповідача. Таке нарахування здійснювалося відповідно до умов договору, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитним договором на загальну суму 19 872,44 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також мають бути присудженні понесенні останнім витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок. Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України, з урахуванням предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру,суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн. Здійснення цих витрат підтверджено належними та допустимими доказами, а саме ордером серії АХ №149961 від 01.11.2024 р., копією договору №01-11/24 від 01.11.2024 про надання правової допомоги, витягом з Акту №1-П від 02.12.2024 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024; витягом з Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 02.12.2024 за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024; платіжною інструкцією; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099 від 03.04.2018; довіреністю в порядку передоручення на представлення інтересів адвокатом від 12.12.2024.

Outcome: approved