Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Костюшок П.М. звернувся до суду засобами поштового зв`язку з указаним позовом, отриманим судом 03.01.2025, та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором від 13.09.2021 № 2535625005 у розмірі 28353,98 грн, а також судові витрати в справі. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що 13.09.2021 між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЦФР») укладено кредитний договір № 2535625005. На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі по тексту - АТ «ТАСКОМБАНК»), первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 26.06.2024 укладено договір факторингу № НІ/11/20-Ф, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за кредитним договором № 2535625005, укладеним із [PERSON] , заборгованість якого складала 28353,98 грн, із яких 12545,46 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,88 грн загальна заборгованість за відсотками, 15807,64 грн загальна заборгованість за комісією. Із моменту отримання позивачем права вимоги відповідачу не нараховувалися жодні штрафні санкції, однак відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ». Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача в тексті позовної заяви зазначено про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Із урахуванням відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] до ТОВ «ФК «ЦФР» 13.09.2021 подано заяву-анкету на отримання послуг у ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним, як позичальником. За умовами договору товариство надає клієнту кредит у розмірі 15908,00 грн безготівковим шляхом строком на 24 місяці зі встановленою реальною річною процентною ставкою в розмірі 10% при наданні кредиту, 6% - щомісячні проценти та 0,01% загальні річні проценти (а.с.5-7). Своїм підписом відповідач підтвердив, що погоджується з умовами надання кредиту, його обслуговування і погашення. Між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору та після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «ФК «ЦФР» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів. До кредитного договору позивачем подано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, в якому визначено основні умови кредитування. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином договір факторингу є одним з різновидів правочинів з відступлення права вимоги. Між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» 07.10.2016 укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, за яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитор свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги (а.с.12-13). У свою чергу, між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 26.06.2024 укладено договір факторингу № НІ/11/20-Ф, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення прав вимоги, сума боргу та інші дані зазначені в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.14-15). Відповідно до акта прийому-передачі реєстру прав вимоги від 26.06.2024 до договору факторингу від 26.06.2024 № НІ/11/20-Ф та витягу з реєстру прав вимог, право вимоги за кредитним договором від 13.09.2021 № 2535625005, укладеним із [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 28353,98 грн, із яких 12545,46 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,88 грн заборгованість за відсотками, 15807,64 грн заборгованість за комісією (а.с.16, 17). Позивачем за період із 26.06.2024 (передання прав вимоги) по 03.01.2025 (дату звернення до суду) відсотки, комісія та штрафні санкції відповідачеві не нараховано. Однак, [PERSON] заборгованість за кредитним договором не погашав (а.с.11). За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти та нараховані в обумовленому розмірі відсотки в добровільному порядку не повернуті, тому новий кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відсотків. Отже, суд вважає доведеним залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом) в розмірі 12545,46 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 0,88 грн, який підлягає стягненню з відповідача. Натомість, суд не може погодитися із заявленою позивачем вимогою стосовно нарахування відповідачеві комісії за договором № 2535625005 у розмірі 15807,64 грн. У кредитному договорі від 13.09.2021 № 2535625005 та паспорті споживчого кредиту відсутні положення про застосування комісії, не визначений порядок та розмір її застосування. Із огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 15807,64 грн. Як визначено ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, на підтвердження обґрунтувань позову про наявність заборгованості, окрім копії заяви-анкети, кредитного договору, паспорту заборгованості та договорів відступлення прав вимоги, інших доказів на підтвердження заявлених вимог до суду не надав. В тексті позову представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, просив провести заочний розгляд справи за його відсутності. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» скористався своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд, в той час як збирати та відшукувати інші докази замість сторін суд не вправі. Таким чином, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 13.09.2021 № 2535625005 у загальному розмірі 12546,34 грн, із яких 12545,46 грн заборгованість за кредитом, 0,88 грн заборгованість за відсотками. У задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 15807,64 грн, слід відмовити за недоведеністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» у рахунок часткового відшкодування судового збору 1339,89 грн, пропорційно частині задоволених вимог (44,25%).

Outcome: partial