Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

13 грудня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ПрАТ «СК «УНІКА» до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 квітня 2023 року в м. Мукачево по вул. Духновича 14, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «FORD», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «BMW», д.н.з. [NUMBER] . На момент ДТП діяв Сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО», який було укладено між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] . Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Оскільки даний випадок є страховим, ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі страхового акту № 9975406316 здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 46\~285,50 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», останнє здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УНІКА» в розмірі 29\~685 грн. Таким чином, страховиком винуватця ДТП відшкодовано позивачу не всю суму збитку, а тому ПрАТ «СК «УНІКА» має право вимагати від відповідача, як винуватця ДТП, відшкодування різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування та розміром фактично понесених збитків. Таким чином, позивач просив суд стягнути на свою користь з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29 685 грн., а також сплачений судовий збір. (а.с.1-2) Після надходження з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи [PERSON] , (а.с.38) ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2025 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.42) Позивач у судові засідання не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та в якому він проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с.60-61) Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. (а.с.а.с.43, 49, 58) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Конверти, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.47, 59) З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 09 січня 2023 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 007095/4605/1000217, відповідно до умов якого був застрахований транспортний засіб «BMW», д.н.з. [NUMBER] . (а.с.4) 22 квітня 2023 року в м. Мукачево по вул. Духновича 14, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «FORD», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с.3) Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки даний випадок є страховим, ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі страхового акту № 9975406316 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 46\~285,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 088541 від 11 травня 2023 року. (а.с.а.с.23, 25) Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» (а.с.28), останнє здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УНІКА» в розмірі 33\~402,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 45461 від 19 травня 2023 року. (а.с.27) У відповідності до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач обґрунтовуючи суму страхового відшкодування у розмірі 29 685 грн., яка є різницею між сплаченою сумою позивачем потерпілій особі внаслідок ДТП з вини відповідача і сумою, сплаченою страховиком відповідача вважає її збитками, які повинен відшкодувати позивачу відповідач. Як вбачається з полісу серії ЕР № 213709012, укладеного між ПАТ «СК «Універсальна» та власником транспортного засобу «FORD», д.н.з. [NUMBER] , ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну, становить 160 000,00 грн., тобто розмір страхового відшкодування потерпілій стороні в сумі 46\~285,50 грн., не перевищує ліміт відповідальності страховика ПАТ «СК «Універсальна». Суд звертає увагу, що ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, на які посилається позивач, як на підставу позову регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавана шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 за № 755/18006/15-ц. Судом встановлено, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», а розмір завданих позивачу збитків не перевищує ліміту відповідальності за дійсним полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. За таких обставин, враховуючи наявність у ПАТ «СК «Універсальна» обов`язку відшкодувати позивачу збитки, які були завдані відповідачем у зв`язку із ДТП, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування. На підставі викладеного, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. Судові витрати у відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed