Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до зняття арешту з майна, належного [PERSON] , який помер [INFO] , накладеного відповідно до постанови серії АА №491264 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження Мукачівського районного управління юстиції від 22.11.2004 року державним виконавцем Опріш Т.І. Позов мотивований тим, що під час оформлення спадкового майна, яке відкрилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , як єдина спадкоємиця, дізналася про те, що на спадкове майно накладений арешт. Відповіповідно до постанови серії АА №491264 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.11.2004 року, на майно [PERSON] на підставі ухвали б/н Мукачіського міськрайонного суду від 16.11.2004 року накладено арешт. Згідно відповіді Мукачівського відділу ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області №24.4-31/42724 зареєстрованого виконавчого провадження з примусового виконання запитуваної ухвали не виявлено. Також виконавчою службою повідомлено, що надати більше інформації про виконання даного виконавчого документа не видається можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено у 2007 року за закінченням терміну зберігання у відповідності до Привал ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Таким чином, на день подання позовної заяви встановити особу стягувача не є можливим, у зв`язку з чим позивачка звернулася з відповідним позовом. До спадкового майна [PERSON] входить квартира [ADDRESS] , однак оформити право власності на неї в порядку спадкування [PERSON] не в змозі, через наявний арешт, що порушує її права як фактичного власника. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Мукачівського відділу ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Попович В.В. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. \~ \~ \~ \~Вивчивши заяву з доданими до неї доказами та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України\~визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст.ст.317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також, як передбачено\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 05.07.2018 року [PERSON] заповів [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося та все те, що ще буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права на сам смерті. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до Довідки №261/02-14 від 08.10.2024 року єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , яка прийняла все спадкове майно після його смерті. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав за адресою: [ADDRESS] . Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №491264 від 22.11.2004 року накладено арешт на майно [PERSON] з метою забезпечення виконання рішення суду. Відповідно до повідомлення Мукачівського відділі ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №24.4-31/42727 від 24.10.2024 року у результаті перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження зареєстрованого виконавчого провадження з примусового виконання запитуваної ухвали не виявлено. Надати більше інформації про виконання даного виконавчого документа не видається можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено у 2007 році за закінченням терміну зберігання. \~ \~ \~ \~Із повідомлення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області №6205/01.4-05/27/2025 від 21.03.2025 року вбачається, що перевіркою архівних справ з 2007 року та автоматизованої системи документообігу Д3, де стороною значиться [PERSON] , встановлено, що ухвала про накладення арешту на майно відсутня. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до положень статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». За відсутності підстав вважати, що арешт на майно накладено в межах виконавчого провадження, стороною якого була позивачка, справа має розглядатися в порядку позовного провадження. Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано питання зняття арешту поза межами виконавчого провадження, що знищене через закінчення строку його зберігання. Водночас відмова в задоволенні позову унеможливила б подальше здійснення позивачкою права вільно володіти своїм майном. Наявність протягом тривалого часу (понад 15 років) нескасованого арешту на майно позивачки, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку зацікавлених осіб, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Суд наголошує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно абз.4 п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справа про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя\~статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта\~статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 59 Закону про виконавче провадження). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що неналежить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Враховуючи вищевикладене та надаючи оцінку, як зібраними у справі доказами в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, суд дійшов до висновку, що право позивачки [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] , порушено, оскільки така позбавлена можливості вільно володіти, користування, розпоряджатися майном та оформити належним чином спадкові права, а тому позовні вимоги представника позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved