Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У грудні 2024 року Служба у справах дітей Піщанської сільської ради в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] ; -стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи чи закладу, де буде перебувати дитина, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 10 вересня 2024 року неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , поставлена на облік в Службі у справах дітей Піщанської сільської ради, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Підставою для взяття дитини на облік стало неналежне виконання матір`ю дитини - [PERSON] , батьківських обов`язків з виховання дитини та умов проживання дитини, що негативно впливають на життя дитини, стан її здоров`я та її розвиток. До служби у справах дітей звернулась тітка дитини - [PERSON] , яка повідомила що наразі її племінниця, [PERSON] , проживає у неї, за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відповідач по справі зловживає алкогольними напоями та веде себе агресивно відносно доньки, доводячи дитину до істерик. Дитина не може потрапити до будинку навіть забрати свої речі. 29.08.2024 року спеціалісти Служби у справах дітей спільно з фахівцем з соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Піщанської сільської ради та співробітником сектору ювенальної превенції Новомосковського РВП відвідали відповідача по справі за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження умов проживання родини було встановлено, що дійсно дівчинка не проживає разом з матір`ю. В будинку та на прилеглій до будинку території повний безлад та антисанітарія. У кімнаті, де проживала неповнолітня дитина, відсутні належні умови для відпочинку дитини, старі поломані меблі, постільна білизна має чорно-сірий колір, дитячий одяг в неналежному стані, розкиданий на підлозі, невипраний. Стіни в кімнаті пофарбовані чорною фарбою, на яких дитиною написані вислови, що натякають на суїцид. Зі слів матері її донька сама вибрала для себе цей колір і вона не бачить в цьому жодної проблеми. Всі інші кімнати в будинку також потребують покращення санітарно-гігієнічних умов та поточного ремонту (брудно, намічено, посуд немитий, залишки їжі на брудному посуді і т.д.). Мати не змогла надати членам комісії жодних пояснень про причини відсутності дитини за місцем її постійного проживання. Також 29.08.2024 року комісія відвідала неповнолітню, яка мешкає у своєї тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Комісією встановлено, що для дитини виділено окреме місце для відпочинку (ліжко), місце для підготовки домашніх завдань, чиста постільна білизна та одяг, в достатній кількості продуктів харчування. Неповнолітня дитина почуває себе в родині своє тітки захищеною і не бажає повертатись до своєї матері, яка постійно вживає алкогольні напої, після вживання яких веде себе агресивно. В ході проведення соціальної роботи з матір`ю Службою у справах дітей спільно з сектором ювенальної превенції Новомосковського РВП мати попереджалась про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. З матір`ю дитини постійно проводились бесіди з питань неналежного виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини, про забезпечення дітей всім необхідним для життя та повноцінного розвитку, недопущенню пропусків занять без поважних причин. За результатами відвідування родини відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. Матеріали направлені до Новомосковського міськрайонного суду для прийняття рішення. Відповідно до інформації КНП «ЦПМСД Піщанської сільської ради» № 275 від 18.11.2024 [PERSON] перебуває під наглядом сімейного лікаря Скляр А.В . У забезпеченні здоров`я дитини приймає участь тітка - [PERSON] , яка постійно спілкується з сімейним лікарем з приводу стану здоров`я дитини, її щеплень. В той же час, мати дитини - [PERSON] , рекомендації лікаря не виконує та не цікавиться станом здоров`я своєї доньки. Відповідно до повідомлення КЗ «Центр надання соціальних послуг» № 203 від 07.11.2024, родина [PERSON] відповідно до наказу № 98 від 04.09.2024 перебуває під соціальним супроводом. Однак, [PERSON] ігнорує запропоновані центром заходи по подоланню складних життєвих обставин, які склались в родині, не йде на контакт зі спеціалістами та не намагається налагодити емоційний контакт між членами родини. Матір не виконує свої батьківські обов`язки, зловживає алкоголем, немає постійного заробітку, відмовляється від дитини та постійно змінює місце свого проживання. Отже, враховуючи все вищевикладене, позивач наполягає на тому, що [PERSON] нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав даної громадянки дасть можливість Органу опіки та піклування забезпечити дитині право на пріоритетні форми сімейного виховання. Крім того, відповідно до ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. Крім того, позивач вважає, що з відповідача по справі повинно бути стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на даний час становить 1598,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10 січня2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с. 44). Ухвалою суду від 03 березня 2025 року призначено розгляд справи по суті(а.с. 49). Позиція сторін в судовому засіданні. Представник позивача Пікулик В.В. в судових засіданнях позов підтримав та надав детальні пояснення по суті позову. Наполягав на позбавленні відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої дитини та стягненніз неї аліментів на утримання дитини. Вважає, що мати дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дочки, без поважних причин залишила її без батьківської уваги та турботи. Поведінка матері відносно дитини є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення матері батьківських прав. Представник позивача вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини. Також суду наданий відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. 27.03.2025 представником позивача надано суду заяву про подальший розгляд справи за його відсутності, одночасно позов підтримав в повному обсязі. Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилась, була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Також в судовому засіданні була заслухана думка неповнолітньої дитини [PERSON] , яка повідомила, що вона не заперечує проти позбавлення батьківських прав її матері. Вважає, що це відповідає її інтересам, також додала, що її ставлення до цього питання змінити не можливо. В разі позбавлення її матері батьківських прав згодна бути під опікою своєї тітки [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи. Згідно наданого позивачем свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини являється [PERSON] . Свідоцтво серії [NUMBER] , повторно видане 19.10.2024 Новомосковським ВДРАЦС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 11). 22.08.2024 року до служби у справах дітей Піщанської сільської ради із заявою звернулась тітка дитини, [PERSON] , яка повідомила що наразі її племінниця [PERSON] проживає у неї, за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що її сестра [PERSON] , відповідач по справі, зловживає алкогольними напоями та веде себе неадекватно, доводить дитину до істерик. Дитина не може потрапити до будинку навіть забрати свої речі (а.с.15). 29.08.2024року спеціалісти Служби у справах дітей спільно з фахівцем з соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Піщанської сільської ради та співробітником сектору ювенальної превенції Новомосковського РВП відвідали відповідача по справі за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження умов проживання родини було встановлено, що дійсно дівчинка не проживає разом з матір`ю. В будинку та на прилеглій до будинку території повний безлад та антисанітарія. У кімнаті, де проживала неповнолітня дитина, відсутні належні умови для відпочинку дитини, старі поломані меблі, постільна білизна має чорно-сірий колір, дитячий одяг в неналежному стані, розкиданий на підлозі, невипраний. Стіни в кімнаті пофарбовані чорною фарбою, на яких дитиною написані вислови, що натякають на суїцид. Зі слів матері її донька сама вибрала для себе цей колір і вона не бачить в цьому жодної проблеми. Всі інші кімнати в будинку також потребують покращення санітарно-гігієнічних умов та поточного ремонту (брудно, насмічено, посуд немитий, залишки їжі на брудному посуді і т.д.). Мати не змогла надати членам комісії жодних пояснень про причини відсутності дитини за місцем постійного проживання (акт обстеження умов проживання додається,а.с. 16). Також 29.08.2024 року комісія відвідала неповнолітню [PERSON] , яка мешкає у своєї тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Комісією встановлено, що для дитини виділено окреме місце для відпочинку (ліжко), місце для підготовки домашніх завдань, чиста постільна білизна та одяг, в достатній кількості продуктів харчування. Неповнолітня дитина почуває себе в родині своє тітки захищеною і не бажає повертатись до своєї матері (акт обстеження умов проживання додається, а.с. 17). За результатами роботи психолога КЗ «Центр надання соціальних послуг» Піщанської сільської ради з [PERSON] , 2010 р.н. щодо визначення психоемоційного стану дівчинки, міжособистісні відносини між дитиною та матір`ю, встановлено наступне. Протягом місяця, з 02.09 по 07.10 була проведена робота з підлітком [PERSON] , [INFO] . Робота з дівчинкою проводилась без присутності дорослих. [PERSON] на заняття приходила неохайна, речі брудні. За результатами роботи встановлено, що дівчинка дуже високої думки про себе, самовпевнена, активна. Дівчина розповідає, що навчається в Піщанському ліцеї у 7 класі, хоча повинна уже навчатись в 9 класі. Причина тому, що її два роки залишали в 1 класі. На першій зустрічі вона розповідає, що в Піщанському ліцеї вона не знайшла друзів, а вже на останній зустрічі дівчина розповіла, що стала спілкуватись з деякими дітьми свого класу. Коли йшла мова про маму, підліток змінювалась в емоціях, ставала сумна, на очах з`являлись сльози. [PERSON] розповідає, що з дитинства до 9 років вона жила у тітки. Потім вона разом із мамою жила в м. Дніпрі. Цей період для дівчини був найкращий, про нього [PERSON] згадує з теплом. Зі слів [PERSON] , мати сильно зловживає алкоголем і часто змінює співмешканців, тому їхні відносити змінились. Дівчина розповідає, що коли матір в стані алкогольного сп`яніння, вона її ображає словесно, проганяє із дому, залякує, кажучи що відмовиться від доньки. Після останніх образ матері [PERSON] пішла з дому жити до тітки (а.с. 19). Відповідно до повідомлення КЗ «Центр надання соціальних послуг» № 203 від 07.11.2024, родина [PERSON] , відповідно до наказу № 98 від 04.09.2024 року, перебуває під соціальним супроводом. Однак, [PERSON] ігнорує запропоновані центром заходи по подоланню складних життєвих обставин, які склались в родині, не йде на контакт зі спеціалістами та не намагається налагодити емоційний контакт між членами родини. Матір не виконує свої батьківські обов`язки, зловживає алкоголем, немає постійного заробітку, відмовляється від дитини та постійно змінює місце свого проживання (а.с.18). Відповідно до інформації КНП «ЦПМСД Піщанської сільської ради» № 275 від 18.11.2024 [PERSON] перебуває під наглядом сімейного лікаря Скляр А.В . У забезпеченні здоров`я дитини приймає участь тітка [PERSON] , яка постійно спілкується з сімейним лікарем з приводу щеплень або хвороби дитини. Мати дитини - [PERSON] , рекомендації лікаря не виконує та не цікавиться станом здоров`я своєї доньки (а.с.25). Згідно інформації, наданої 11.11.2024 року за № 336/01-14 Піщанським ліцеєм про виконання законним представником дитини обов`язків у вихованні та навчанні [PERSON] , повідомляється, що на даний час дитина проживає в родині рідної тітки - [PERSON] , 1985 р.н., за адресою: [ADDRESS] . Мати проявляє байдужість до потреб дитини у вихованні та навчанні, не цікавиться успіхами [PERSON] в ліцеї, не підтримує зв`язок з класним керівником та не надає допомоги у виконанні домашніх завдань. До здоров`я дитини, мати також не приділяє достатньої уваги. Фінансова підтримка доньці взагалі відсутня, стабільного джерела доходів у матері не має, наразі не працює та допомоги ніякої не надає. [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, проявляє байдужість до потреб дитини. Це негативно позначається на розвитку дівчинки та навчанні (а.с.29). Службою у справах дітей спільно з сектором ювенальної превенції Новомосковського РВП з гр. [PERSON] , [INFO] , систематично проводилась роз`яснювальна робота та профілактичні бесіди щодо неналежного виконання обов`язків по вихованню дитини, вона попереджалась про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання обов`язків щодо виховання дитини. Також, 29.09.2024 року відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. Матеріали направлені до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для прийняття рішення (а.с.31). Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] неналежно ставиться до своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Правовідносини, що виникли між сторонами, з приводу позбавлення батьківських прав, врегульовані наступними нормами закону, а саме. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що відповідач свідомо ухиляється від виконання обов`язків з виховання доньки, визначених ст. 150 СК України. Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого, в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу, на спростування обставин, викладених в позові. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради ігнорування матір`ю увиконанні своїх батьківських обов`язків та у вирішенні проблемних питань своєї дитини, не приділення достатнього часу психічному та фізичному розвитку дитини та її вихованню - все це накладає негативний відбиток на моральний та психічний стан [PERSON] , що може призвести до її емоційного неблагополуччя. Особливо це актуально для дитини підліткового віку. Дитина вже схильна проявляти фізичну та вербальну агресію в бік своєї матері. Дитина має пригнічений стан та має самоушкоджувальну поведінку (нанесення собі порізів). Всі зусилля соціальних служб зійшли нанівець. [PERSON] не вживає заходів щодо поліпшення умов проживання свої дитини та її матеріального забезпечення, не займається її вихованням, таким чином самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з вищенаведеним, а саме небажанням гр. [PERSON] , змінювати спосіб свого життя та ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради вважає, що є всі підстави позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 39-42). Аналізуючи викладене, суд, виходячи з якнайкращого забезпечення прав, свобод та інтересів дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як передбачено ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки за нормою ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.182 СК України суд має врахувати низку визначених у нормі права обставин. Проте, матеріали справи відповідних доказів не містять, особливостей стану здоров`я дитини, що б зумовлювало збільшення судом розміру аліментів, ніж це передбачено загальними нормами сімейного законодавство, учасниками справи не повідомлено. Відомості про майновий стан, доведений розмір витрат, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суду не надані. Інших обставин, що мають істотне значення, судом під час розгляду справи не встановлено. Крім того, як передбачено ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Підстав для застосування норми ч.3 ст.182 СК України у даній справі не встановлено. Вказаною нормою передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов до суду пред`явлено 05.12.2024 (а.с.2). Також суд враховує, що за змістом ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки аліменти на користь особи чи закладу, де буде знаходитись дитина, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі викладено та

Outcome: approved