Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 86971,80 грн., та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є комунальним підприємством, що створене Ірпінською міською радою для досягнення економічних та соціальних результатів, а саме забезпечення соціально-значущими потребами мешканців Бучанського району Київської області до складу якого входить і селище Ворзель. Вказує, що будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, опалення до квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є його невід`ємною частиною. Система опалення квартири відноситься до інженерної системи будинку, як цілісного майнового комплексу, де всі стояки внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом, що свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Зауважує, що послуги надаються позивачем в повному обсязі та належним чином. Рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири [ADDRESS] станом на дату звернення до суду немає, відтак відповідач не відмовлялася від послуг в установленому порядку та використовує їх для задоволення власних потреб. 01.12.2021 року зі споживачем [PERSON] , на виконання вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», було укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Окрім того, 25.06.2024 року [PERSON] було підписано Заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. В свою чергу, за період з 01.12.2012 по 30.06.2024, за отримані послуги відповідачу нараховано суму в розмірі 132550,19 грн. Частково відповідач оплатила отримані послуги у розмірі 57906,06 грн. Таким чином, станом на 01.07.2024 року залишок боргу відповідача за надані послуги з теплопостачання становить 86971,80 грн. Всі нарахування здійснювались відповідно до діючих на момент нарахування тарифів, затверджених органами місцевого самоврядування, а саме: рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 12.10.2010 р. № 202, від 23.09.2016 р. № 202, від 31.10.2017 р. № 238, від 27.02.2018 р. № 40, від 13.11.2018 р. № 221/5, від 26.02.2019 р. № 28/8; та в результаті «поділу» територіальних громад, рішеннями виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 19.10.2021 р. № 803, від 12.10.2022 р. № 446, від 29.09.2023 р. № 826 та від 27.10.2023 р. № 1457. Звертає увагу, що рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 19.10.2021 р. № 803 на опалювальний сезон 2021/2022 років було вирішено застосовувати до населення тариф, що діяв в попередньому опалювальному сезоні 2020/2021 років. А саме двоставковий тариф, встановлений рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 26.02.2019 р. № 28/8, який передбачає, що: плата за опалення при відсутності приладів обліку теплової енергії за 1 м2 загальної площі на місяць (з ПДВ) становить: за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 39,50 грн; абонентська плата протягом року за 1 м2 загальної площі на місяць - 8,08 грн. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, на опалювальний період 2022/2023 років та 2023/2024 років до населення застосовується тариф на рівні, що застосовувався до споживачів станом на 24.02.2022 року, тобто тариф, встановлений ріщенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 26.02.2019 р. № 28/8. Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року за позовом було відкрито провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. 20.03.2025 року від Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд вважати вірною адресою місця проживання відповідача [PERSON] саме: [ADDRESS] , за якою і здійснюється споживання теплової енергії. Відповідач повідомлялася про розгляд справи судом належним чином, шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, враховуючи відсутність заперечень позивача на заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частинами 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в межах селища Ворзель Бучанського району Київської області, відповідно до рішень виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 12.10.2010 р. № 202, від 23.09.2016 р. № 202, від 31.10.2017 р. № 238, від 27.02.2018 р. № 40, від 13.11.2018 р. № 221/5, від 26.02.2019 р. № 28/8; та в подальшому - рішень виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 19.10.2021 р. № 803, від 12.10.2022 р. № 446, від 29.09.2023 р. № 826 та від 27.10.2023 р. № 1457. Відповідно до рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 19.10.2021 р. № 803 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії, що надаються КПП «Теплоенергопостач» на опалювальний сезон 2021/2022 років було вирішено застосовувати до населення тариф, що діяв в попередньому опалювальному сезоні 2020/2021 років. А саме двоставковий тариф, встановлений рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 26.02.2019 р. № 28/8 «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії, що надаються КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради», яким встановлено плату за опалення при відсутності приладів обліку теплової енергії за 1 м2 загальної площі на місяць (з ПДВ) становить: за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 39,50 грн; абонентська плата протягом року за 1 м2 загальної площі на місяць - 8,08 грн. Відповідно до рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 27.10.2023 р. № 1457 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.09.2023 р. № 826 «Про встановлення одноставкових та двоставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії, що надаються КПП «Теплоенергопостач», у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, на опалювальний період 2022/2023 років та 2023/2024 років до населення застосовується тариф на рівні, що застосовувався до споживачів станом на 24.02.2022 року, тобто тариф, встановлений ріщенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 26.02.2019 р. № 28/8. Позивачем надаються послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS] , яка згідно відомостей з Відкритого реєстру нерухомого майна належить відповідачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на праві власності. 01.12.2021 року з відповідачем, на виконання вимог ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» було укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, що підтверджується копією типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Поряд з цим, 25.06.2024 року [PERSON] було підписано Заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується копією заяви. Відповідно до п. 13 постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 р. № 830, індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору)є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги ,факт отримання послуги. У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з дня введення його в дію. Суд з`ясував, що послуги з постачання теплової енергії надавалися позивачем в повному обсязі та належним чином, скарги не надходили, рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири [ADDRESS] станом на дату звернення до суду немає, а відповідач не відмовлялася від послуг в установленому порядку та використовує їх для задоволення власних потреб. Як вбачається з розрахункового листа абонента [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2012 по 30.06.2024, станом на 01.07.2024 року залишок боргу відповідача за надані послуги з теплопостачання становить 86971,80 грн. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 5 п. 45 постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 р. № 830 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами. При цьому суд також враховує, що відповідачем не надано даних, що свідчать про причини несвоєчасного погашення заборгованості в добровільному порядку, а також про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved