Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

11 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 4,55 га, кадастровий № 5323280700:00:001:0088, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Великосорочинської (колишньої - Великообухівської) сільської ради Миргородського району Полтавської області. В обґрунтування позову позивач зазначає, що на території Великосорочинської (колишньої - Великообухівської) сільської ради Миргородського району Полтавської області знаходиться земельна ділянка площею 4,55 га, кадастровий № 5323280700:00:001:0088, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй на праві особистої приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 024505 від 03 березня 2006 року. Вказана земельна ділянка зареєстрована у відповідному реєстрі нерухомого майна, однак в реєстрі допущена технічна помилка, стосовно площі земельної ділянки, де зазначено 2,2677 га, замість 4,55 га, як вказано у правовстановлюючому документі. Державним реєстратором нерухомого майна було винесено рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій так як встановлено технічну помилку у внесенні відомостей про розмір земельної ділянки. В зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду 01.11.2024 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Представник відповідача у поданій 27 грудня 2024 року заяві вказував, що Великосорочинська сільська рада є неналежним відповідачем. Виправлення відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5323280700:00:001:0088 технічно буде можливе лише після виправлення відомостей щодо даної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, тому належним відповідачем є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області. Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила її задовольнити . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, просив проводити розгляд справи у його відсутність (а.с.37). Заслухавши позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,55 га, кадастровий № 5323280700:00:001:0088, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Великообухівської сільської ради Миргородського району, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ПЛ № 024505 від 03 березня 2006 року та технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки (оренда) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва АПОП «Великообухівське» (а.с. 4,43-44). Дана земельна ділянка з кадастровим номером 5323280700:00:001:0088 зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з площею 2,2677 га (а.с.7). Згідно інформаційного листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №18-16-0.221-3784/2-25 від 05.08.2024 вбачається наявність допущених помилок при веденні Державного земельного кадастру, отриманих в результаті інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром та Державним реєстром речових прав на нерухоме майно під час вчинення реєстраційних дій Комунальним підприємством «Реєстраційно-інветаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади, а саме реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323280700:00:001:0088 з площею 2,2677 га (а.с. 6). Державним реєстратором виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області Фречка В.В. відмовлено у проведенні реєстраційних дій, а саме виправлення помилки в площі земельної ділянки, що міститься у відомостях Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5323280700:00:001:0088 (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ч. 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/ отриманим документам. Відповідно до п.4 ч.3 ст.10 вищевказаного Закону, державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Абзацом 10 пункту 29 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року, передбачено що відомості про земельну ділянку, меліоративну мережу, складову частину меліоративної мережі вносяться автоматично на підставі відомостей, отриманих з Державного земельного кадастру в порядку відповідної інформаційної взаємодії. Згідно ч.1,2 ст. 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», визначено що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Оскільки виправлення відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5323280700:00:001:0088 технічно буде можливе лише після виправлення відомостей щодо даної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, тому відповідачем по справі має бути особа, яка дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення, тобто Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача. Позивачем та його представником клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів не подавалося. Оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, що вказаний ним відповідач порушив права чи інтереси позивача. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову у відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed