Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Представник позивача адвокат Літвінов Р.О. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 06.09.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року шлюб між сторонами розірвано. Починаючи з травня 2024 року і по теперішній час сторони проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних стосунків. Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні спільного сина між сторонами не досягнуто. Відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 1/4 частини від свого доходу щомісячно. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника позивача адвоката Літвінова Р.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. В своїй заяві відповідач зазначив, що твердження позивача зазначені у позові щодо самостійного виконання обов`язків по утриманню дитини не відповідає дійсності, оскільки він щомісячно сплачує на рахунок позивача кошти на спільного сина, що підтверджується копіями квитанцій про перерахування коштів в якості аліментів. Протягом встановленого строку, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. В своїй заяві відповідач просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] , а матір`ю позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 18.03.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1224. Сторони проживають окремо один від одного за різними адресами. Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Домовленості щодо\~участі відповідача\~в утриманні\~спільної дитини\~між сторонами\~не досягнуто.\~Даних про\~те,\~що відповідач\~сплачує аліменти\~на інших\~осіб,\~суду не\~надано, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітнього сина у розмірі зазначеному в позовній заяві. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності\~до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» -\~кожна дитина\~має право\~на рівень\~достатній для\~її фізичного,\~морального,\~культурного,\~духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Спосіб стягнення аліментів у частині від доходу або у твердій грошовій сумі, визначається, за вибором того з батьків разом з тим з ким проживає дитина. Відповідно ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та\~ до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Днем подання позовної заяви вважається 15.01.2025 року, оскільки позовна заява подана представником позивача за допомогою підсистеми «Електронний суд», у зв`язку з чим, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з вказаної дати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі вказаного закону, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 грн., який визначений Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» на 1-ше січня календарного року, в якому подано позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved