Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення, в якій просить: ухвалити рішення про усиновлення дитини - [PERSON] , [INFO] ; змінити призвіще усиновленої дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », та по-батькові з « [PERSON] » на « [INFO] »; внести відповідні зміни про батька дитини, до актового запису N61 від 16 вересня 2011 року, складеного Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області, про народження [PERSON] . В обгрунтування заяви посилалися на те, що він з 2024 року почав проживати з [PERSON] однією сім?єю без реєстрації шлюбу, разом з ними проживала дочка [PERSON] від попереднього шлюбу - [PERSON] [INFO] , якій на той час було 12 років. 08 серпня 2024 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08 серпня 2024 року складено відповідний актовий запис N? 133. Весь цей час [PERSON] проживала з ним як його дочка, свого біологічного батька вона майже не пам?ятає та востаннє бачила дуже давно, заявника вона вважає своїм батьком, всі його родичи гарно ставляться до [PERSON] і вважають її його дочкою. Зазначив, що займаєся піклуванням, вихованням та матеріальним забезпеченням [PERSON] і вважає, що вона має виховуватися і рости в повноцінній сім?ї. Для цього він бажає усиновити [PERSON] , щоб бути для неї батьком і юридично. На сьогоднішній день [PERSON] виповнилося повних 13 років, жодними хронічними хворобами вона не хворіє, будь-яких вад не має. До кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, матеріально забезпечений, має право на проживання за адресою: [ADDRESS] , але проживає разом з дружиною та дитиною за адресою: [ADDRESS] . Має добрий стан здоров?я, інфекційними чи хронічними хворобами не хворіє, не палить та спиртні напої не вживає, батьківських прав не позбавлявся. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 26.03.202 ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб неповнолітню [PERSON] та [PERSON] . Представник заявника в судовому засіданні просив суд задовольнити заяву. Заявник суду пояснив, що усвідомлює наслідки усиновлення, бажає усиновити доньку, вважає її своєю рідною, повністю опікується нею, піклується та любить як рідну, у них дружні стосунки. Зацікавлена особа [PERSON] (мати дитини) підтримала заяву та просила її задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що заявник проживає разом з нею та її донькою й вона вважає його батьком, оскільки він піклується про нею та ставиться дуже добре. Рідний батько з нею не спілкується, не цікавиться її життя, без будь-яких питань надав нотаріальну згоду на усиновлення. У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування підтримала заяву і просила її задовольнити, оскільки дане усиновлення відповідає якнайкращим інтересам дитини. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив. Також в судовому засіданні була з`ясована думка дитини, якій виповнилося 13 років, отже вона досягла віку, в якому може висловити свою думку. [PERSON] підтвердила свою усвідомлену згоду на всиновлення та бажання носити одне прізвище з батьком та по батькові « [INFO] » Підтвердила, що живуть як одна родина та він дуже добре до неї ставиться. З рідним батьком дуже давно не спілкувалася і не бажає відновлювати спілкування з ним. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши думку дитини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. З 08.08.2024 року заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (матір`ю дитини [PERSON] ), власних дітей не мають, проживають однією сім`єю з 2024 року. Батьками [PERSON] , [INFO] , є мати [PERSON] , яка надала нотаріально посвідчену згоду від 17.12.2024 року на усиновлення своєї доньки її чоловіком [PERSON] та батько [PERSON] , який надав нотаріально посвідчену згоду від 10.01.2025 року на усиновлення своєї доньки громадянином [PERSON] . [PERSON] . Заявник не був усиновлювачем іншої дитини, не позбавлявся батьківських прав, до кримінальної відповідальності не притягався, за станом здоров`я може бути усиновлювачем. Має достатній дохід та житло, де створені належні умови для проживання дитини. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Південноукраїнської міської ради від 30.01.2025 - вважає, що з урахуванням інтересів дитини, [PERSON] може усиновити малолітню [PERSON] , [INFO] , та надати їй все необхідне для змістовного життя та виховання. В родині створені належні умови проживання для дитини. Заявник з правовими наслідками усиновлення дитини, правами та обов`язками усиновителя ознайомлений. [PERSON] надала свою згоду на її усиновлення [PERSON] . Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини у [PERSON] встановлено офтальмологом астигматизм, соматично здорова, НПР та фізичний розвиток згідно віку. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETSN58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно дост.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до положень ч. 1-2 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до ст. 232 ч. 1, 3, 4, 5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до Закону України №69-16 дія Європейської Конвенції про здійснення прав дітей поширюється на розгляд судами справ, що стосуються усиновлення дитини. Згідно з ч.1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно достатей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом Дослідивши у відповідності до положень ст. 224 СК України обставини у справі в цілому, враховуючи мотиви, на підставі з яких заявник бажає усиновити дитину, враховуючи думку самої дитини, яка бажає бути усиновленою вітчимом, думку матері дитини, суд дійшов висновку, що заявник за своїм станом здоров`я, матеріальним становищем, сімейним станом та умовами проживання, ставленням до виховання дитини здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини своєї дружини від першого шлюбу. При цьому, обставин, зазначених у ст. 212 СК України, при яких особи, не можуть бути усиновлювачами, судом не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до переконання про те, що вимога заяви про усиновлення є обґрунтованою, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Оскільки судом встановлено усі необхідні для цього підстави, а відтак, суд приходить висновку про задоволення заяви. Згідно зі ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади.

Outcome: approved