Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРПАТНАФТОХІМ» в його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.01.2025 року по 27 лютого 2025 року в розмірі 58\~118,80 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. А також просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що він з 1 травня 2005 року працював в ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ». Згідно наказу № 475-к від 28.08.2024 року його звільнено з посади заступника генерального директора з управління персоналом і адміністративних питань за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію (ст. 38 КЗпП України). Однак остаточного розрахунку з ним при звільненні відповідач не здійснив. Станом на 28.08.24 року заборгованість відповідача щодо нього по заробітній платі складає 519 716,50 гри. (довідка від 11.09.24 р. № 4/1 про нараховану і не виплачену зарплату і розмір середньої заробітної плати за два місяці, що передували місяцю звільнення). Частина цієї суми в розмірі 369 733,77 грн. за період з вересня 2023 року по травень 2024 року згідно судового наказу від 17.06.2024 року підлягає стягненню з ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» і знаходиться у провадженні Виконавчої служби. Друга частина суми з червня по 28 серпня 2024 року в розмірі 149\~982,73 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 серпня 2024 року по 07 листопада 2024 року в розмірі 87\~178,02 грн. згідно судового рішення від 13 січня 2025 року та додатковго судового рішення від 04 лютого 2025 року за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.11.2024 року по 13.01.2025 року в сумі 81\~366,32 грн. підлягає стягненню з ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ». З приводу розміру середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, зазначив, що середню заробітну плату за два останні місяці роботи (червень-липень 2024 року 43 589,18 *2 = 87 178,36 грн.) необхідно поділити на число відпрацьованих робочих днів у місяцях, що передували звільненню (довідка від 16.10.24 р. № 3/1-90 про кількість відпрацьованих днів у червні-липні 2024 року). Кількість робочих днів: червень 2024 року - 13; липень 2024 року 17 - всього 30 робочих днів. Суму 87 178, 36 грн. поділити на 30 дорівнює 2 905,94 грн. Таким чином, розмір середньоденного заробітку становить 2 905,94 грн. Розрахунковим періодом, за який обчислює середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, є період з 14 січня (тобто, наступний день після судового рішення від 13.01.2025 р. та враховуючи додаткове судове рішення) по 27 лютого 2025 року завершення терміну передбаченого ч. 1 ст. 117 КЗпП України. Кількість робочих днів визначає виходячи з трьохденного робочого тижня встановленого на підприємстві наказом від 14 листопада 2022 р. № 424. Відповідно помноживши 2 905,94 грн. на 20 (робочі дні, на які затримано розрахунок 14, 15, 20, 21, 22, 27, 28, 29 січня 2025 року, 3, 4, 5, 10, 11, 12, 17, 18, 19, 24, 25, 26 лютого 2025 року) одержав 58\~118,80 грн. Вважає, що розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивача з роботи за період з 14 січня 2025 року по 27 лютого 2025 року становить 58\~118,80 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.03.2025 р. відкрито провадження у вказаній справі та ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. На підставі ст.\~280, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до записів у трудовій книжці серії [NUMBER] [PERSON] 28.08.2024 було звільнено з роботи за власним бажанням, згідно зі\~ст. 38 КЗпПУ, на підставі наказу № 475-к від 28.08.2024 (а.с. 14-17, 20). Згідно довідки від 11.09.24 р. № 4/1 про нараховану і не виплачену зарплату і розмір середньої заробітної плати за два місяці, що передували місяцю звільнення. Станом на 28.08.24 року заборгованість відповідача щодо нього по заробітній платі складає 519 716,50 гри. (а.с. 18). Відповідно до довідки від 12.02.2025 р. № 3/1-12 [PERSON] у червні 2024 року відпрацював 13 робочих днів, а у липні 2024 року 17 робочих днів у якості заступника генерального директора з управління персоналом та адміністративних питань ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» (а.с. 19). Згідно наказу наказом від 14 листопада 2022 р. № 424 на підприємстві ТОВ «КАРПАНАФТОХІ з 21.11.2022 року встановлено трьохдневний робочий тиждень (а.с. 21-23). Відповідно до судового наказу виданого 17.06.2024 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області стягнено з ТОВ «Карпатнафтохім» на користь [PERSON] нараховану але не виплачену заробітну плату в сумі 369 733,77 грн. за період з вересня 2023 року по травень 2024 року (а.с. 24). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.01.2025 року у справі № 345/6304/24 вирішено стягнути з ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 149 982 (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесять дві) гривні 73 копійки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 87 178 (вісімдесять сім тисяч сто сімдесять вісім) гривень 2 копійки з наступним утриманням з цих сум податків і обов`язкових платежів. Рішення набрало законної сили 12.02.2025 р. (а.с. 25-30). Додатковим рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2025 року у справі № 345/6304/24 вирішено стягнути з ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з часу подачі позовної заяви до суду, а саме з 07.11.2024 по день ухвалення рішення суду, а саме: 13.01.2025 в сумі 81 366 (вісімдесять одна тисяч триста шістдесять шість) гривень 32 копійки з наступним утриманням з цих сум податків і обов`язкових платежів. Додаткове рішення набрало законної сили 06.03.2025 р. (а.с. 31-32). Відповідно до\~ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі\~ст. 30 Закону України «Про оплатупраці»\~при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2\~статті 77 ЦПК України\~встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із змісту\~ст. 117 КЗпП України\~вбачається, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-64цс13, згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року, справа № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21, середній заробіток за\~статтею 117КЗпП України\~за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі\~ст. 117 КЗпП України, суд керується\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету\~Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року\~нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з п. 8 розд. ІV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньо годинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Як встановлено, станом на день ухвалення рішення у справі фактичний розрахунок відповідачем з позивачем не проведено. Згідно з частинами четвертою та п`ятою\~статті 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до правових висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у справі № 759/6909/18 від 13.04.2022 р., преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13.01.2025, яке набрало законної сили, встановлено, що нарахована [PERSON] заробітна плата за червень та липень 2024 року становить 43 589,18 *2 = 87 178,36 грн. без відрахування обов`язкових платежів та внесків, а кількість фактично відпрацьованих позивачем робочих днів протягом двох місяців перед звільненням становить 30 днів (червень 2024 року - 13; липень 2024 року -17). Таким чином, середньоденний заробіток позивача без відрахування обов`язкових платежів та внесків становить 2 905,94 грн. Розрахунковим періодом, за який обчислено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, є період з 14 січня (тобто, наступний день після судового рішення від 13.01.2025 р. та враховуючи додаткове судове рішення) по 27 лютого 2025 року завершення терміну передбаченого ч. 1 ст. 117 КЗпП України. Кількість робочих днів за вказаний період суд вираховує виходячи з трьохденного робочого тижня встановленого на підприємстві наказом від 14 листопада 2022 р. № 424. Відповідно помноживши 2 905,94 грн. на 20 (робочі дні, на які затримано розрахунок 14, 15, 20, 21, 22, 27, 28, 29 січня 2025 року, 3, 4, 5, 10, 11, 12, 17, 18, 19, 24, 25, 26 лютого 2025 року) розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивача з роботи за період з 14 січня 2025 року по 27 лютого 2025 року становить 58\~118,80 грн. Оскільки відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України\~з вини власника не було виплачено належних звільненому позивачу сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, суд вважає, що вимога про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивача з роботи за період з 14 січня 2025 року по 27 лютого 2025 року становить 58\~118,80 грн. та є підставною, а тому позовні вимоги в даній частині є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн., що підтверджується наданою квитанцією (а.с. 6), а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути вказану суму судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. На підставі викладено,

Outcome: approved