Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

29 жовтня 2024 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була рідною бабусею позивачки [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина за заповітом щодо квартири [ADDRESS] . Вказаний заповіт свого часу бабуся зробила 28 листопада 2016 року за часи свого життя на ім`я онучки [PERSON] та її правнука [PERSON] на право власності на 185/1000 частин у праві спільної часткової власності щодо квартири за [ADDRESS] , але про вказану обставину нікому не повідомила. Про існування заповіту позивачка вперше дізналась лише у травні 2024 року, після того як її чоловік зненацька знайшов його фізично за місцем помешкання померлої бабусі [PERSON] 05 серпня 2024 року позивачка письмово звернулась з заявою до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Горда І.В. щодо оформлення спадщини за законом з приводу військового стану в Україні, який надає таке право звертатись до будь-якого нотаріуса в Україні. Однак приватний нотаріус не відкрила спадкову справу, з приводу того, що позивачка пропустила шести місячний строк прийняття спадщини на підставі ст.1270 ЦК України та рекомендувала звернутись до суду для встановлення додаткового строку прийняття спадщини з метою подальшого оформлення своїх спадкових справ. Позивачка у позовній заяві стверджує, що є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. Крім неї у заповіті визначено громадянина України [PERSON] , який є рідним сином позивачки. Інших осіб фізичних осіб які можуть претендувати на спадщину за заповітом не має. Інша відповідачка по справі [PERSON] , є рідної донькою померлої після з`ясування обставин в травні 2024 року, що існує заповіт [PERSON] відмовилась від спадщини по закону на користь позивачки [PERSON] . Як зазначає Позивач, у встановлений законом строк остання не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знала про існування заповіту взагалі та перебувала за кордоном у Франції через агресію російської федерації на території України У зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду з відповідним позовом та просити визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом/заповітом після смерті [PERSON] , строком в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Протокольною ухвалою суду від 25 лютого 2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті. В судове засідання 02 квітня 2025 року сторони не з`явились. Сповіщались належним чином. Представник Позивача просив розглянути справу за відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшли до Приморського районного міста Одеси в електронному вигляді його пояснення та відповідні документи про те що він позов визнає в повному обсязі та просить його задовільнити повністю. Від відповідача [PERSON] надійшли до Приморського районного міста Одеси в електронному вигляді пояснення та відповідні документи про те що вона позов визнає в повному обсязі та просить його задовільнити повністю. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Представник Одеської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була рідною бабусею позивачки [PERSON] . Данна обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 квітня 2022 року та після її смерті відкрилась спадщина за заповітом щодо квартири [ADDRESS] , який [PERSON] 28 листопада 2016 року зробила за часи свого життя на ім`я онучки [PERSON] та її правнука [PERSON] на право власності на 185/1000 частин у праві спільної часткової власності щодо квартири за [ADDRESS] . Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивачем зазначено, що про існування заповіту позивачка вперше дізналась лише у травні 2024 року, після того як її чоловік знайшов його фізично за місцем помешкання померлої бабусі [PERSON] . 05 серпня 2024 року [PERSON] звернулась з заявою до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Горда І.В. щодо оформлення спадщини за законом. Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Горда Ірина Володимирівна не відкрила спадкову справу, оскільки позивачка пропустила шести місячний строк прийняття спадщини на підставі ст.1270 ЦК України та рекомендувала звернутись до суду для встановлення додаткового строку прийняття спадщини з метою подальшого оформлення своїх спадкових справ. Як зазначає Позивач, у встановлений законом строк остання не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим , що не знала про існування заповіту взагалі та перебувала за кордоном у Франції через агресію російської федерації на території України Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось учасниками справи, 24 лютого 2022 року з боку російської федерації розпочалась військова агресія проти України. В цей же день в Україні був, оголошений військовий стан на підставі \~Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, який в подальшому був затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX Президента України, та триває до теперішнього часу. З метою збереження життя своїх трьох малолітніх дітей, свого життя та матері інваліда 2 групи [PERSON] , позивачка [PERSON] 04 березня 2022 року виїхала з України та мешкає тимчасово наразі у Республіки Франція до закінчення військової агресії Російської Федерації На час подання позовної заяви перебуває під бенефіціарним захистом Республіки Франція з 31 березня 2022 року по теперішній час, та не має фізичної можливості приїжджати в Україну коли вона забажає, оскільки це визначено еміграційним законодавством Республіки Франція та в Одесі останнім часом існує реальна небезпека для неповнолітніх дітей позивачки. Крім того позивачка щоденно доглядає та турбується про неповнолітніх дітей які навчаються у французьких навчальних закладах і своєчасно піклується про свою матір [PERSON] , яка є інвалідом 2 групи безстроково та не може самостійно пересуватись, а здійснює це лише у інвалідному візку за допомогою позивачки [PERSON] . Позивачка є спадкоємицею відповідно до заповіту разом зі своїм сином [PERSON] , однак на день смерті [PERSON] 04 квітня 2022 року вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за одним адресом, та взагалі не знаходилась в України. На день смерті бабусі [PERSON] , а саме [INFO] позивачка [PERSON] постійно була зареєстрована за адресом: [ADDRESS] . Її сину, другому спадкоємцю за заповітом, [PERSON] , взагалі також не було відомо про існування на його користь заповіту з боку [PERSON] . Більше того, 22 лютого 2022 року він відбув від морської агенції «NYKI SHIPPING ODESSA» на виробничу практику в якості палубного кадету, строком на шість місяців та виїхав за межі України. Тому також об`єктивно своєчасно не зміг прийняти спадщину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. За приписами ч. 1\~ст. 1269 ЦК України,\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 лютого 2024\~року у справі № 474/454/18, провадження № 61-14756св23. Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, які обґрунтовані належними та допустимими доказами, судом встановлено, що дійсно позивачка [PERSON] з 31 березня 2022 року перебувала за межами України зі своєю родиною, що підтверджується копіями паспортів громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з відмітками про перетинання кордону та копією бенефіціарного захисту громадян [PERSON] [PERSON] , [PERSON] для проживання українських фізичних осіб, виданої префектурою міста Єврe (провінції Нормандія) Французької Республіки, копії яких в матеріалах цивільної справи. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначив Верховний суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 року у справі №766/14595/16, від 17 червня 2021 року в справі № 484/1626/20, від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно нормам європейського законодавства, на думку суду, наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними (розумного балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини), оскільки позивач втратить право на спадкування майна. Одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. У зв`язку з вищевикладеним, суд проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, оскільки необізнаність спадкоємців про наявність заповіту та велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, є об`єктивні обставинами для спадкоємця причинами на пропуск строку для вчинення дій щодо прийняття спадщини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини у два місяця з дня набрання даним рішенням законної сили. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст.ст. 16, 1220, 1222, 1223, 1227, 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: partial