Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

20 вересня 2024 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, актовий запис 188, виданим Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу з відповідачем мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки старша дитина проживає із ним та знаходиться повністю на його утриманні, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2024 року головуючим суддею у справі визначено Верещінську І.В. Ухвалою суду від 24.09.2024 року, відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причин неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене та вимоги ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, 15 червня 2007 року (а.с. 7). Від шлюбу у сторін є повнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської обл.. Україна (а.с. 8). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2010 року у справі № 2-3571-1/10 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10). Згідно з договором № 000000000193 від 13.03.2023, Наказу про зарахування на навчання № 380/ст. від 20.03.2023, студентського квитка серії [NUMBER] від 12.10.2021, дійсний до 30 червня 2025 року вбачається, що [PERSON] продовжує здобувати освіту в закладі вищої освіти «Національний авіаційний університет (НАУ), факультет :Аерокосмічний факультет, напрям підготовки (спеціальність): 272 Авіаційний транспорт, група ЛЕ-109Б, форма навчання: заочна, освітній ступінь: бакалавр, термін навчання: 01.02.2023-28.02.2026 (а.с. 11-13). Відповідно до довідки про підтвердження правовідносин від 14 вересня 2023 року, виду на проживання № 001060220 (дійсний до 26.10.2024), старший повнолітній син [PERSON] з 11 жовтня 2022 року навчається та здобуває освіту у вищому навчальному закладі «Ніредьгазький університет» (ідентифікаційний номер [NUMBER] , адреса: м. Ньїредьгаза, вул. Шовштоі, 31/Б) за спеціальністю: авіа інженер - англійська, статус правовідносин у півріччі - активний, освітній рівень бакалавр (BA/BSc/BProf), форма навчання: денна, форма фінансування: власним коштом, дата закінчення навчання: 30.01.2026 (а.с. 14-16). Як встановлено судом, [PERSON] є студентом денної форми навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Стипендію не отримує. Як вбачається з матеріалів справи, позивач має мінливий заробіток, у зв`язку з чим має змогу утримувати дитину, що підтверджується витягом з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 24.01.2024 року (а.с. 17-18). Позивач є інвалідом 2-ї групи (безстроково), що підтверджується довідкою МСЕК № 0085474 від 05.11.2001 та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої в 2024 році складає 7 056,55 грн. (а.с. 19-21). Позивач забезпечує сина, здійснює оплату за навчання, сплачує вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за кордоном, що підтверджується виписками з картки/рахунку АТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER] та [NUMBER] від 18.09.2024, якими підтверджується факт переказу грошових коштів [PERSON] , а також, довідкою про наявність рахунку від 16.09.2024, відповідно до якої [PERSON] є власником картки АТ «Універсал Банк» [NUMBER] та довідкою про рух коштів картки/рахунку АТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER] , власником якої є [PERSON] (а.с. 22-27). Також, позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , який проживає з відповідачем, у розмірі частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 17 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією судового наказу у справі № 760/18906/23 від 01.09.2023 року (а.с. 28). В обґрунтування позову позивач стверджує, що після того як вони з відповідачем припинили подружні стосунки, дитина повністю перебуває на його утриманні, відповідач участі в утриманні та вихованні сина не приймає. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільного повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вказаної норми позивач наділений правом звернення до суду в інтересах повнолітнього сина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача і відповідача, та вважає необхідним задовольнити позов, зобов`язавши відповідача сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина сторін у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Також, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 20.09.2024. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення ним 23 років. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.ст. 141 і 142 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 і ч. 6 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За пред`явлення даного позову позивача звільнено від сплати судового збору, що підлягав сплаті у розмірі 1211,20 грн. З відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved