Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Від представника позивача [PERSON] адвоката Трофімова Руслана Валерійовича 21 серпня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стануу місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання батьківства, зобов`язання внесення змін в актовий запис про народження дитини та видання нового свідоцтва про народження дитини. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2024 року матеріали справи за вищевказаною позовною заявою передано на розгляд за підсудністю до Жовківського районного суду Львівської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 вересня 2024 року справу передано для розгляду в провадження судді Жовківського районного суду Львівської області Ясиновського Р.Б. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 25 вересня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано представнику позивача строк для усунення недоліків. На виконання вимог вищевказаної ухвали представником позивача в системі "Електронний суд" 26.09.2024 подано заяву про усунення недоліків з додатками. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2024 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12 грудня 2024 року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 лютого 2025 року. Протокольною ухвалою суду від 10 лютого 2025 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 07 квітня 2025 року. Сторона позивача обгрунтовує позов наступним. Вказує, що [PERSON] звертається до суду із даним позовом з метою визнання його батьком [PERSON] , [INFO] , та внесення змін в актовий запис про народження дитини у зв`язку з наступними обставинами. Зазначає, що у 2009 році громадянин України [PERSON] познайомився з громадянкою України [PERSON] та з цього часу у сторін почали вибудовуватись взаємні близькі відносини. Вже у 2011 році сторони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [PERSON] змінила прізвище та ім`я на [PERSON] . Вказує, що [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут, взаємно виконували обов`язки подружжя та спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , однак відомості щодо батька в актовий запис про народження дитини внесено за вказівкою матері [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вказує, що [PERSON] померла [INFO] . У зв`язку з смертю матері дитини 10.12.2012 було ухвалено надати [PERSON] , [INFO] , статус дитини-сироти та призначити [PERSON] (матір [PERSON] ) опікуном дитини-сироти [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що водночас батько дитини [PERSON] , незважаючи на молодий вік на час народження дитини та те, що він був студентом, не відмовлявся від батьківства щодо своєї дитини, однак своєчасно належним чином не оформив документально родинні відносини з сином. Вказує, що разом з сином та [PERSON] позивач проживав та продовжує проживати по даний час спільно за адресою: [ADDRESS] . Стверджує, що позивач [PERSON] здійснює догляд за сином та має стійкий емоційний контакт з дитиною, а дитина називає його батьком. Позивач здійснює та має намір здійснювати матеріальне забезпечення та піклуватись про дитину, а тому звернувся до суду із даним позовом, щоб визнати своє батьківство та оформити документально родинні відносини з сином. Щодо доказів, які підтверджують батьківство [PERSON] посилається на проведений за його зверненням до ТОВ "ГЕНОКОД ДІАГНОСТИК" ДНК-текст. А саме із висновку про біологічне батьківство №MGU 0693 від 03.07.2024 встановлено, що ймовірність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 99. 9999999551%. Стверджує, що свої доходи позивач витрачає на утримання сина. Зокрема, позивач відкрив для сина [PERSON] банківський рахунок для того, щоб син міг розпоряджатись своїми коштами для своїх власних потреб, що підтверджується фотокопією картки, відкритою в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (платіжна система Monobank). На фотокопії картки відображена фотографія сина [PERSON] . Зокрема, в період з 01.03.2024 року по 17.06.2024 року позивач переказував синові наступні суми коштів: 01.03.2024 року - 300, 00 грн, 08.03.2024 року - 500, 00 грн, 12.03.2024 року - 420, 00 грн, 19.03.2024 року - 430, 00 грн, 26.03.2024 року - 500, 00 грн, 02.04.2024 року - 500, 00 грн, 13.04.2024 року - 300, 00 грн, 17.04.2024 року - 1 000, 00 грн, 17.04.2024 року - 500, 00 грн, 17.04.2024 року - 1 400, 00 грн, 26.04.2024 року - 200, 00 грн, 08.05.2024 року - 500, 00 грн, 21.05.2024 року - 200, 00 грн, 24.05,2024 року - 500 грн, 30.05.2024 року - 250, 00 грн, 01.06.2024 року - 300, 00 грн, 04.06.2024 року - 250, 00 грн, 06.06.2024 року - 300, 00 грн, 08.06.2024 року - 300, 00 грн тощо. Зазначає, що позивач разом із сином проводять спільно час та подорожують, що підтверджується фотокопіями фотокарток, долученими до позову, зокрема із відпочинку та із фотосесії батька та сина. Вважає, що наведені докази в сукупності підтверджують такі юридично значимі обставини як спільне проживання і ведення спільного господарства батька та сина, піклування та утримання позивачем свого сина та факт походження дитини від позивача. Тож існують усі підстави для визнання [PERSON] батьком [PERSON] . З урахуванням викладеного, вважає, що окрім визнання позивача батьком дитини також в рішенні суду повинно бути зазначено про внесення змін в актовий запис про народження дитини з метою оформлення для дитини нового свідоцтва про народження із відомостями про батьківство позивача. Зважаючи на наведене сторона позивача просить: 1. Визнати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця міста Львова, що проживає за адресою: [ADDRESS] ) батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Львова. 2. Зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , за №4457 від 17.09.2011 року, складеного Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, зазначивши в графі "відомості про батька" - замість " [PERSON] " вказати - " [PERSON] " - [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянин України, уродженець міста Львова що проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про матір дитини просить залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання 07.04.2025 не прибув, однак його представник адвокат Трофімов Р.В. в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 07.04.2025 не прибула, надіслала на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання 07.04.2025 не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Окрім цього, від представника Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради надійшли письмові пояснення до яких додано копії актів обстеження умов проживання від 08.07.2022, 16.02.2023 та 12.03.2024. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2: Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без присутності представника відділу. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача [PERSON] , представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2: Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 7 "Конвенції про права дитини" передбачено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 2 і 3 ст. 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 СК України. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пленум Верховного Суду України у постанові від 15.06.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 5) роз`яснив, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, яка вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла чи оголошена померлою, визнана недієздатною, безвісно відсутньою, позбавлена батьківських прав або не проживає з дитиною не менше шести місяців і не виявляє про неї материнської турботи й піклування, для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.06.2006 №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Із позову вбачається, що у 2009 році громадянин України [PERSON] познайомився з громадянкою України [PERSON] та з цього часу у сторін почали вибудовуватись взаємні близькі відносини і вже у 2011 році сторони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [PERSON] змінила прізвище та ім`я на [PERSON] , про що в Книзі реєстрації зміни імені 23.06.2011 року зроблено актовий запис - №37.(арк. спр. 14). [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут, взаємно виконували обов`язки подружжя та спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що 17.09.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції складено актовий запис - №4457. Відомості щодо батька в актовий запис про народження дитини було внесено за вказівкою матері [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. (арк. спр. 11-13). У 2012 році [PERSON] захворіла та у зв`язку з важким перебігом захворювання померла [INFO] в лікарні від пневмонії, про що 24.11.2012 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції складено актовий запис про смерть - №1013. (арк. спр. 15). У зв`язку з смертю матері дитини Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №526 від 10.12.2012 року ухвалено надати [PERSON] , [INFO] , статус дитини-сироти. (арк. спр. 16). Розпорядженням голови Жовківської районної державної адміністрації №204 від 22.05.2013 року ухвалено призначити [PERSON] (матір [PERSON] ) опікуном дитини-сироти [PERSON] , [INFO] . Призначено [PERSON] відповідальною за збереження житла та майна дитини-сироти [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано [PERSON] забезпечити належний рівень виховання та утримання [PERSON] , здобуття ним повної загальної середньої освіти, піклуватись про стан його здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, готувати до самостійного життя. Тобто [PERSON] після смерті матері дитини виконувала функції опікуна [PERSON] . (арк. спр. 17-18). Позивач у позові стверджує, що батько дитини [PERSON] , незважаючи на молодий вік на час народження дитини та те, що він був студентом, не відмовлявся від батьківства щодо своєї дитини, однак своєчасно належним чином не оформив документально родинні відносини з сином. Водночас разом з сином та [PERSON] позивач проживав та продовжує проживати по даний час спільно за адресою: [ADDRESS] , здійснює догляд за сином та має стійкий емоційний контакт з дитиною, а дитина називає його батьком. Позивач здійснює та має намір здійснювати матеріальне забезпечення та піклуватись про дитину, а тому звернувся до суду із даним позовом, щоб визнати своє батьківство та оформити документально родинні відносини з сином. Суд враховує, що допитаний у судовому засіданні 10.02.2025 [PERSON] , [INFO] , пояснив, що [PERSON] є його татом, а [PERSON] є його бабою. Він з ними проживає. Пояснив, що любить і тата і бабу. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Так, встановлено, що для підтвердження факту батьківства в межах даної справи позивач звернувся до ТОВ "ГЕНОКОД ДІАГНОСТИК" для проведення ДНК-тексту. Із висновку про біологічне батьківство №MGU 0693 від 03.07.2024 встановлено, що ймовірність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає - 99. 9999999551%. (арк. спр. 19). Окрім викладеного, докази, які підтверджують факт походження дитини від [PERSON] є наступні дані, які підтверджують спільне проживання, ведення спільного господарства, взаємне піклування один про одного. Згідно із актом №307 фактичного місця проживання особи від 19.06.2024 року за адресою: [ADDRESS] спільно проживають троє осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (арк. спр. 20). Із відостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] та [PERSON] (арк. спр. 21). Із акту №307 фактичного місця проживання особи від 19.06.2024 року за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] проживає за вказаною адресою із [PERSON] та [PERSON] без реєстрації (арк. спр. 20). Вищезазначена адреса відображена, як адреса місця фактичного проживання у Декларації №0001-99Н9-66А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладеного в інтересах [PERSON] (арк. спр. 23). [PERSON] навчається у 7-Г класі Дублянського опорного ліцею імені Героя України Анатолія Жаловаги, що підтверджується Довідкою №01-23/219 від 19.06.2024 року (арк. спр. 22). Позивач працює водієм міжнародних перевезень у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату орієнтовно від 9 000, 00 грн до 10 000, 00 грн щомісяця, що підтверджується довідкою про доходи №2 (арк. спр. 24) Позивач відкрив для сина [PERSON] банківський рахунок, що підтверджується фотокопією картки, відкритою в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (платіжна система Monobank) (арк. спр. 25). Долученими до позову позивачем фотографіями підтверджується, що він з сином проводять разом час та спільно подорожують (ар. спр. 29-32). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що позивач [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Львова, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині визнання батьківства позивача над дитиною, а також внесенням відповідних змін про це до актового запису. Отже, рішення суду про встановлення факту батьківства є підставою для внесення зміни до актового запису про народження. У той же час, у даному випадку, суд не вправі саме зобов`язувати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вносити вказані зміни до актового запису та видавати нове свідоцтво про народження, оскільки рішення суду про встановлення батьківства із зазначенням необхідних даних і є підставою для внесення відповідних змін у актовий запис та видачі нового свідоцтвапро народження, а додаткове покладення зобов`язання на державний орган внести зміни в актовий запис про визначення батька дитини та видати нове свідоцтво про народження не є необхідним. Окрім цього, суд не вправі зобов`язувати третю особу по справі вчиняти певні дії, що властиво виключно щодо відповідача, яким відділ не є.

Outcome: partial