Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання його матері [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви заявник вказує, що його мати має психічне захворювання, в зв`язку з чим не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує сторонньої допомоги, не може самостійно обслуговувати себе, купувати харчі, готувати їжу, оскільки це становить небезпеку для її життя. Через психічний розлад [PERSON] не здатна розуміти значення своїх дій, керувати ними, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, і тому потребує встановлення над нею опіки. На даний час заявник здійснює догляд за матір`ю, тобто фактично здійснює над нею опіку, вона повністю знаходиться на його утриманні, оскільки інших родичів чи близьких людей немає. Враховуючи вищевикладене заявник був змушений звернутися до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності та задовольнити заяву. Представник [PERSON] -адвокат Остапенко С.Ю. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, також було надано подання опікунської ради щодо можливості призначення [PERSON] опікуном над матір`ю [PERSON] та над її майном. Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання не ведеться. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю заявника, факт їх родинних відносин підтверджується ксерокопією його свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальної (експертної) комісії серії 10 ААБ №691737 від 02.04.2014 року (а.с.15), [PERSON] було визнано інвалідом II групи загального захворювання, безстроково. Як вбачається з акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи або особами, які потребують постійного стороннього догляду від 15.02.2023 року (а.с.16) [PERSON] дійсно здійснює догляд за своєю матір`ю [PERSON] , яка є особою з інвалідністю II групи. Мати з сином мешкають разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою суду у справі було призначено судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №170 (а.с.48-51), [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, відповідно до свого психічного стану на теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч.1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Відповідно до подання опікунської ради при виконавчому комітеті (а.с.54-59) [PERSON] є єдиною близькою людиною [PERSON] , він матеріально забезпечений, отримує стабільний дохід. Медичних протипоказань щодо призначення його опікуном не має, до кримінальної відповідальності він не притягувався, не знята чи погашена судимості відсутні, у розшуку не перебуває. [PERSON] здійснює догляд за своєю матір`ю, створює необхідні умови для її проживання, турбується про неї. Інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном та за станом здоров`я і психологічним контактом могли б здійснювати опіку над [PERSON] не виявлено. Враховуючи вищевикладене опікунська рада вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над матір`ю [PERSON] та над її майном, що буде відповідати інтересам останньої. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частинами 3 і 4 статті 63 ЦК України, передбачено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно до ч.1 ст.72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Зважаючи на вище викладене, з урахуванням висновку експерта, подання опікунської ради, беручи до уваги те, що заявник є єдиним сином [PERSON] , суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, в матеріалах справи є лист Харківської Філії судових експертиз Державної установи Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоровя України № 119 від 10.03.2025 року про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи (а.с.46-47). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно із ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Установлено, що загальна вартість цієї експертизи становить 16 151,24 грн. Так, суд вважає за необхідне відшкодувати витрати Харківській Філії судових експертиз Державної установи Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоровя України, пов`язані з проведенням експертизи стосовно [PERSON] та віднести за рахунок держави. Беручи до уваги, що заявник звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судовий збір за одну вимогу в порядку окремого провадження у сумі 605,60 грн віднести на рахунок держави.

Outcome: approved