Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У січні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник ТОВ «Кошельок» - Крилов С.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №3053005355-500177\~від 23\~жовтня 2021\~року в сумі 40983,47 грн, яка складається з 8000 грн заборгованості за тілом кредиту; 18304 грн заборгованості за відсотками за користування позикою; \~інфляційні втрати за період з 17 лютого 2022 року по 15 січня 2025 року 12381,29 грн, 3% річних за період з 17 лютого 2022 року по 15 січня 2025 року 2298,18 грн та витрати на сплату судового збору у сумі 2422,40 грн. У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 23 жовтня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та\~ [PERSON] було укладено договір №3053005355-500177 відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику кредит у сумі 8000 грн. Відповідно до п. 1.3.2. Договору проценти за користування кредитом складають 2552 грн, які нараховуються за ставкою 1,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.3.3. Договору визначено стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом\~2,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, позивачем згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~на суму боргу нараховані інфляційні втрати та 3% річних. У зв`язку з чим заборгованість [PERSON] становить 40983,47 грн, з яких: 8000 грн\~заборгованість за тілом кредиту; 18304 грн заборгованість за відсотками за користування позикою; 12381,29 грн.\~інфляційні втрати за період з 17 лютого 2022 року по 15 січня 2025 року, 2298,18 грн\~3% річних за період з 17 лютого 2022 року по 15 січня 2022 року. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 31 березня 2025 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Вонсовича М.М., надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач частково визнав позовні вимоги, а саме в частині суми боргу в розмірі 8000 грн та 2464 грн відсотків за 28 днів користування кредитом. Вимоги щодо стягнення відсотків, нарахованих після спливу строку кредитування, за період пролонгування дії договору уважав незаконним, оскільки це не передбачено п 3 Договору. Крім того зазначав, що стягнення інфляційних втрат та 3% річних в умовах воєнного стану заборонене п.6-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», а тому у їх стягненні також просив відмовити. В судове засідання представник ТОВ «Кошельок» Крилов С.С. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Вонсович М.М. визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу 8000 грн та заборгованості за відсотками 2464 грн відповідно до умов встановлених п.2.1, 2.3, 1.3.2 Договору, з підстав наведених у позові. Заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 23 жовтня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] було укладено договір №3053005355-500177 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 8000 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору). Пунктом 1.3.2. Договору визначено, що проценти за користування кредитом складають 2552 грн, які нараховуються за ставкою 1,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.3.3. Договору визначено стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом\~2,2% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.1. Договору кредит надається строком на 28 днів (Лояльний період). Відповідно до п. 2.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 2.1. Договору строк Лояльного періоду може бути продовжений позичальником шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Відповідно до графіку розрахунків визначено дату видачі кредиту\~23 жовтня 2021 року дату платежу\~19 листопада 2021 року, реальну річну процентну ставку\~402%, загальну вартість кредиту\~10465 грн. [PERSON] своїх зобов`язань за договором №3053005355-500177\~від 23\~жовтня 2021\~року належним чином не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 26304 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту\~8000 грн, заборгованості за відсотками в межах Лояльного періоду\~2464 грн, заборгованості за відсотками за продовжений строк користування позикою\~15840 грн, що відображено у розрахунку заборгованості. Стаття 626 ЦК України\~визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У\~статті 627ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом з довідки ЦВ ПАТ «МТБ БАНК» у м. Києві № 04/642-04/52 від 09 січня 2025 року встановлено, що відповідач 23 жовтня 2021 року отримав кошти у сумі 8000 грн, що також підтверджується повідомленням XPAY Group LLC та визнано відповідачем. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувалася отриманими кредитними коштами, однак в добровільному порядку не повернув, що не заперечено відповідачем. Як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитором нараховані відсотки за користування кредитом за період з 23 жовтня 2021 року по 19 листопада 2021 року (Лояльний період) у сумі 2 464 грн та за період з 20 листопада 2021 року по 17 лютого 2022 року (за продовжений строк користування позикою) у сумі 15840 грн. Згідно договору №3053005355-500177\~від 23\~жовтня 2021\~року встановлений строк кредитування\~28 дні, отже дата повернення кредиту\~19 листопада 2021 року, що також відображено у графіку розрахунків, що є Додатком №1 до договору. Пунктом 3.7. Договору передбачено, що зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду, але не більш ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду. Відповідно до п. 2.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 2.1. Договору строк Лояльного періоду може бути продовжений позичальником шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Згідно п.п.3.3-3.5 Договору сторони погодились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору сторони погодились що у випадку користування кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п.2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжується на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п.3.4 цього Договору процентна ставка менша ніж 2 відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовується з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2 відсотки за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повернення Кредиту. Згідно п.3.6 Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст.212 ЦК України, що має наслідком продовження строку користування Кредитом на наступних умовах. Відповідно до п.3.7-3.8 зобов`язання щодо повернення основної суми переноситься на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше 90 днів після його закінчення з процентною ставкою 2,2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. Ураховуючи викладене, суд уважає, що відсотки в сумі 18304 грн. обґрунтовано нараховані позивачем відповідно до умов договору, в тому числі і після закінчення строку, визначеного п.2.1 Договору ( 28 днів), в межах 90 днів, відповідно до умов п.3.7 Договору за ставкою 2,2 відсотки оскільки кредит по закінченні Лояльного періоду повернуто не було . Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за період з 23 жовтня 2021 року по 17 лютого 2022 року у сумі 18304 грн. З урахуванням зазначеного вище, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, з боржника [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором № 3053005355-500177\~від 23\~жовтня 2021\~року в сумі 26304 грн, яка складається з 8000 грн заборгованості за тілом кредиту, 18304 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. Що стосується вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 12381,29 грн. за період з 17 лютого 2022 року по 15 січня 2025 року та 3% річних у сумі 2298,18 грн. за період з 17 лютого 2022 року по 15 січня 2025 року суд зазначає таке. Відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на день розгляду справи. Згідно п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи те, що на момент розгляду цієї справи згідно\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~на території України діє воєнний стан, на підставі п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~позивач не мав права нараховувати відповідачу інфляційні втрати та 3% річних, починаючи з 17 лютого 2022 року, отже вимога про їх стягнення необґрунтована і задоволенню не підлягає. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, з урахуванням зазначеного вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за договором № 3053005355-500177\~від 23\~жовтня 2021\~року в сумі 26304 грн, яка складається з 8000 грн заборгованості за тілом кредиту, 18304 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. У решті позовних вимог слід відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 26304 грн, що становить 64,1% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1554,69 грн.

Outcome: partial