Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та інших заінтересованих осіб 19 березня 2025 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі - суд) звернулася [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП- [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) (далі - заявниця), заінтересовані особи: Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Петра Яцика, будинок №20); [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ); [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ); [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), в якому просить суд: Надати [PERSON] , [INFO] , право на укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що вона познайомилася із [PERSON] , між ними виникли сильні взаємні почуття, наразі вона вагітна. Заяви, клопотання учасників справи 07 квітня 2025 року до суду від заявниці [PERSON] та інших заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, подану заяву підтримують та просять її задовольнити. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 07 квітня 2025 року. У зв`язку із тим, що заявниця, та інші заінтересовані особи, повідомлені належним чином, не з`явилися у судове засідання, підтримали подану заяву та просять розглянути за їх відсутності, суд розглядає справу та ухвалює рішення на підставі документів, що в ній містяться. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вимоги частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Заявниця - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ID-карткою № [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до Рішення лікарняно-консультативної комісії від 25 лютого 2025 року, протокол № 34, заявниця перебуває на Д обліку, вагітність перша, двадцять шість тижнів (а.с.10). Батьком майбутньої дитини, за словами заявниці, є [PERSON] , [INFO] (ID-карткою № [NUMBER] )(а.с.6). Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Сімейним кодексом України (далі - СК України) станом на дату виникнення спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Досліджуючи надані заявницею докази, аналізуючи наведені доводи, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. Норми права, які застосував суд Відповідно до частини третьої статті 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. Статею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з положеннями статті 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Статтею 23 СК України встановлено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною першою статті 27 СК України визначено, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно зі статею 34 ЦК України у випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Оцінка суду Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів. Щоб дотриматися принципу справедливого суду обгрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьками неповнолітніх. Їхня згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою, вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте їх позиція по даному питанню може бути, а інколи - повинна бути з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця є неповнолітньою, а також вагітною. При цьому, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці та перешкод для укладення шлюбу, встановлених статтею 26 СК України, судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб заявниці [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона вагітна та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, мати заявниці [PERSON] та батько [PERSON] та потенційний чоловік і батько майбутньої дитини проти укладення шлюбу не заперечують, з метою народження дитини у повній сім`ї, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам неповнолітньої заявниці - [PERSON] . У зв`язку з цим, заява [PERSON] про надання їй права на шлюб підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається із матеріалів справи, заявниця під час подання заяви сплатила судовий збір у сумі 605,60 грн що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 19-19197978/С від 19 березня 2025 року (а.с.1). Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд не відшкодовує судові витрати.

Outcome: approved