Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання шлюбу, укладеного між позивачкою та відповідачем, зареєстрованого 11.11.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 133 Позивачка зазначає, що її спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на сімейні цінності. Між ними постійно виникають суперечки, які у підсумку привели до того, що вони стали зовсім чужими людьми один для одного. Починаючи з літа 2024 року, позивачка разом з дітьми переїхала проживати за зареєстрованою адресою, відповідач залишився проживати в будинку, де вони раніше проживали сім`єю. Позивачка стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає через небажання обох членів подружжя. Подружні відносини між ними припинилися, спільного господарства члени подружжя не ведуть. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 05.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 01.04.2025. У судове засідання з`явилася представник позивача, позов просила задовольнити у повному обсязі. У судове засідання з`явився відповідач. Заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Судом встановлено, що 11.11.2006 між позивачкою та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , доньку [PERSON] , доньку [PERSON] . Подружні відносини між подружжям припинилися, спільного господарства не ведуть, спільне проживання припинено. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно з ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, що підтверджується фактом звернення до суду з заявою та виявленням свого бажання щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Судом не встановлено обставин, відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінивши докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги той факт, що сторони подружніх відносин не підтримують, визнання позову відповідачем суд дійшов висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у сумі 1\~211, 20 грн. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 1 211, 20 грн. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 24.02.2025, додаток до Договору від 24.02.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Харитончук Є.В. та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акт № 03/3/25 прийому-передачі юридичних послуг до Договору про надання правової допомоги, прибутковий касовий ордер № 3 від 03.03.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера № 03/03/25 від 03.03.2025, ордер на надання правничої допомоги (серія АІ № 1805034). Суд,\~дослідивши зазначені\~докази,\~враховуючи визнання\~позову відповідачем,\~співмірність зі\~складністю даної\~справи,\~наданим адвокатом\~обсягом послуг\~у суді,\~виходячи з\~реальності таких\~витрат та\~розумності їхнього\~розміру,\~приходить до\~висновку,\~що витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~підлягають задоволенню\~в повному\~обсязі,\~а саме\~в розмірі\~4\~000.00\~грн.

Outcome: approved