Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] , в особі представника-адвоката Стариченка М.П., звернулась до суду з позовом до Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності, яке видано 16.01.1992 виконкомом Пологівської районної ради народних депутатів, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . [PERSON] вів аморальний спосіб життя, вживав алкогольні напої, будинком не займався, грошей для проживання не мав, у зв`язку з чим продав свій будинок [PERSON] , яка документами про переоформлення права власності на себе не займалась, оскільки будинок був непридатним для проживання. Позивач у 2011 році придбала за розпискою від 11.10.2011 за 8\~000 грн. у [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] передала [PERSON] свідоцтво про право власності та технічну документацію на будинок, зазначивши що власник вказаний у технічному паспорті помер у 1997 році, спадщину після нього ніхто не приймав, та на вказаний будинок ніхто не претендує і не заявляє будь-яких прав. Відповідно до технічної документації на спірний будинок, його загальна площа становить 57,3 кв.м., та він складається з коридору, комори, кухні, двох житлових кімнат, передпокою та веранди. На території земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, також є літня кухня, гараж, вбиральня, льох, колодязь, басейн, паркан та ворота. Згідно із довідкою Виконавчого комітету Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 09.08.2023 № 273, [PERSON] , [INFO] , дійсно фактично проживала з жовтня 2011 року за адресою: [ADDRESS] . Секретарем сільської ради в усній формі позивачу повідомлено, що на початку 2000 років відбулась перенумерація будинків по [ADDRESS] . На адвокатський запит надано відповідь про відсутність архівної документації, оскільки Федорівська територіальна громада знаходиться в окупації та доступу до архіву немає. Також надано підтвердження, що [PERSON] дійсно проживала з жовтня 2011 року за адресою: [ADDRESS] . За час проживання у вказаному будинку [PERSON] здійснила там ремонтні роботи, привела будинок до ладу, підключила всі необхідні комунікації, а також сплачувала за комунальні послуги, що підтверджується квитанціями за період з 2019 року по 2023 рік. Позивач посилається на те, що вона з 2011 року відкрито та добросовісно володіла житловим будинком, укладала договори з постачальниками комунальних послуг, здійснила ремонтні роботи, односельчани знали про її проживання, користування та фактичне володіння даним житловим будинком. Претензії до неї щодо володіння цим майном ніхто не висував, у тому числі і Федорівська сільська рада, посадові особи якої знали, що [PERSON] є власником цього майна. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2023 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання, яке було неодноразово відкладено, востаннє на 04.11.2024. Встановлено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи. 13.10.2023 на адресу суду надійшов відзив Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , не є об`єктом комунальної власності та жодних рішень органу місцевого самоврядування щодо прийняття будинку до комунальної власності не приймалось. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Як зазначає представник відповідача, Федорівська сільська рада Пологівського району Запорізької області заяву про взяття на облік безхазяйного майна не подавала, та відповідно спірний об`єкт нерухомого майна на обліку у відповідача не перебував, відтак Федорівська сільська рада не є належним відповідачем у справі про визнання права власності на будинок за набувальною власністю, а тому у задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі. Також, вказаною ухвалою витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису про смерть [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 04.10.2023 на адресу суду з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла копія актового запису про смерть [PERSON] . 09.11.2023 судом витребувано від Третьої Запорізької державної нотаріальної контори витяг (інформаційну довідку) із Спадкового реєстру про наявність (відсутність) спадкової справи/свідоцтва про спадщину після смерті [PERSON] . 27.11.2023 Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою надано інформаційну довідку зі Спадково реєстру №74804688 від 20.11.2023, відповідно до якої після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , Пологівською державною нотаріальною конторою 15.06.1994 заведено спадкову справу №194, номер у спадковому реєстрі 597870. Ухвалою суду від 29.11.2023 витребувано у Запорізького обласного державного нотаріального архіву інформацію про наявність спадкової справи №194, яка заведена 15.06.1994 Пологівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , номер у спадковому реєстрі 597870. 18.12.2023 на адресу суду надійшла відповідь Запорізького обласного державного нотаріального архіву, відповідно до якої спадкова справа, заведена 15.06.1994 Пологівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , номер у спадковому реєстрі 597870, на підставі заяви [PERSON] , однак свідоцтво про спадщину не видано, матеріали спадкової справи до нотаріального архіву не передані. Ухвалою суду від 11.01.2023 витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження дітей, батьком яких зазначено [PERSON] , [INFO] . Також, витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про укладення шлюбу [PERSON] , [INFO] . У ході підготовчого судового засідання судом встановлено, що у [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та, який за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , було двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 17.07.2024, за клопотанням представника позивача, залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] , в якості співвідповідача [PERSON] , [INFO] . Встановлено [PERSON] строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про залучення її до участі у справі в якості співвідповідача, з копіями позовної заяви та доданими до неї документами. Ухвалою суду від 04.11.2024, задоволено клопотання представника позивача - адвоката Стариченка М.П. про виклик і допит свідка [PERSON] ; закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У ході судового розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. 24.03.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Стариченка М.П., у якому представник позивача просив розглянути справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги позивач повністю підтримує та просить їх задовольнити. Крім того, як зазначив представник позивача, свідок у справі [PERSON] не має можливості бути присутньою у судовому засіданні, у зв`язку з чим просив виключити її зі списку свідків. Представник Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області та відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явились. Від представника відповідача Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області Біленко А.В. раніше надходила заява про розгляд вказаної справи за відсутності представника відповідача. Виклик відповідача [PERSON] , відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання жодного разу не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення судового засідання не подавала, як і не подала відзив на позов. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності позивача, її представника та відповідачів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази у сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач у справі зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки, яка долучена до позовної заяви, [PERSON] підтвердила, що отримала грошові кошти в сумі 8000 за проданий будинок [INFO] у присутності сусідки [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Грошові кошти прийняла [PERSON] , передав [PERSON] . Волод. На розписці присутні підписи зазначених у ній осіб. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, яке видано виконкомом Пологівської районної ради народних депутатів 16.01.1992, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] . Виконавчим комітетом Федорівської сільської ради [PERSON] видано довідку № 273 від 09.08.2023, за підписом секретаря сільської ради, відповідно до якої [PERSON] фактично проживала з жовтня місяця 2011 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації, яка надана ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на запит адвоката, між споживачем [PERSON] та Товариством укладено публічний договір на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] . За адресою [ADDRESS] постачання електричної енергії Товариством не здійснюється. Між споживачем [PERSON] та Товариством укладено договір на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок за цією адресою оформлено на іншу особу. З наданих суду копій квитанцій встановлено, що [PERSON] протягом 2020, 2021, 2022 років здійснювала декілька оплат наданих ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» послуг з постачання електричної енергії у житловий будинок [ADDRESS] . Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю, позивач зазначала, що вона протягом тривалого періоду, з жовтня 2011 року постійно проживала у вказаному будинку і жодна особа до неї будь-яких вимог щодо звільнення будинку не висувала. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю, визначені у статті 344 ЦК України. Так згідно із ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Належним відповідачем у справах за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. З матеріалів справи видно, що первісно позивач пред`явила вимоги до органу місцевого самоврядування - Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Разом із тим, судом встановлено, що право власності на спірний житловий будинок було зареєстровано, на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, яке видано виконкомом Пологівської районної ради народних депутатів 16.01.1992, за [PERSON] , який 16.12.1993, що підтверджується копією запису акту про смерть № 74 від 16.12.1993. Після смерті [PERSON] , [INFO] було відкрито спадкову справу Пологівською державною нотаріальною конторою, номер 194, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, яка надана на запит суду. Згідно відповіді Запорізького обласного державного нотаріального архіву, спадкова справа, заведена 15.06.1994 Пологівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяви [PERSON] , однак свідоцтво про спадщину не видано, матеріали спадкової справи до нотаріального архіву не передані. Вказані обставини свідчать про те, що позовні вимоги пред`явлені до Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області безпідставно, оскільки судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , до комунальної власності не належить і сільська рада не є управителем вказаного житлового будинку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] , заявлених до відповідача Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області слід відмовити, оскільки у даному випадку сільська рада не є належним відповідачем. Розглядаючи позовні вимоги до залученого вже на стадії судового розгляду справи відповідача [PERSON] , яка, відповідно до встановлених судом обставин справи, прийняла спадщину після свого померлого батька, але не оформила своїх спадкових прав, суд виходить з наступного. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Отже йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння складає десять років. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18). У своєму позові позивач посилалась на те, що спірний житловий будинок було нею придбано у [PERSON] , про що надала суду копію розписки про отримання останньою грошових коштів за продаж житлового будинку [ADDRESS] . Наданими суду доказами позивачем не доведено того факту, що вона протягом більше десяти років добросовісно, безперервно та відкрито володіла житловим будинком, право власності на який вона просить визнати у своєму позові. Так, з наданих суду документів, зокрема довідки за підписом секретаря Федорівської сільської ради, встановлено, що у ній йде мова про те, що [PERSON] з жовтня місяця 2011 року фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації, яка надана ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та копій квитанцій про сплату наданих цих товариством послуг, [PERSON] було укладено публічний договір на постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , та за постачання електричної енергії саме на цю адресу позивач здійснювала відповідні оплати. Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано, участь свідка, про допит якого суд задовольнив клопотання, в судовому засіданні позивачем не забезпечено. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що у даному спорі є неможливим набуття права власності позивачем за набувальною давністю у зв`язку з недоведеннням нею належними та допустимими доказами наявності усієї сукупності умов, які передбачені конструкцією ч. 1 ст. 344 ЦК України, а відтак у задоволенні позовних вимог [PERSON] у цій справі слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed