Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа: Товарна біржа «Альянс», в якому просив суд: - визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 68,0 кв.м, житловою площею 36,2 кв.м. господарських будівель та споруд: літня кухня літ. Б, сарай літ. В, вхід у погріб літ. Г, погріб літ. ПГ, вбиральня літ. Ж., літній душ літ. З, сарай літ. Е, колодязь літ. К, споруди № 1-3, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що за умовами укладеної угоди купівлі-продажу нерухомості від 17 березня 1999 року, належний продавцю [PERSON] житловий будинок на підставі угоди купівлі-продажу, посвідченої 24 квітня 1998 року за реєстраційним номером 13058 Новомосковською філією Товарної біржі «Українська», зареєстрованої у Новомосковському БТІ за № 1536 в книзі 6 (що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.01.2021 року), було придбано покупцем [PERSON] за 12\~245 гривень. На момент укладення угоди сторони були членами біржі «Новомосковська» (на теперішній час товарна біржа «Альянс»), 17 березня 1999 року право власності за [PERSON] на цілий житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано у Новомосковському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», про що зроблено запис в реєстровій книзі № 1 за № 34, що підтверджується штампом проставленим на угоді. Відповідно до опису об`єкту продажу, зазначеному в угоді та у відповідності до технічного паспорту, виготовленого 18.05.2020 року ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , спадковий об`єкт нерухомості в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 68,0 кв.м, житловою площею 36,2 кв.м. господарських будівель та споруд: літня кухня літ. Б, сарай літ. В, вхід у погріб літ. Г, погріб літ. ПГ, вбиральня літ. Ж., літній душ літ. З, сарай літ. Е, колодязь літ. К, споруди № 1-3. Окрім того, органами місцевого самоврядування дана угода не заперечувалась, інформація про нового власника будинку [PERSON] занесено до погосподарської книги Знаменівської сільської ради № 29 на сторінці 32. В подальшому, рішенням Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 16 сесії 5 скликання від 29 жовтня 2008 року за № 199, спадкодавиці було передано в приватну власність земельну ділянку площею 0.51 га за адресою: [ADDRESS] з них 0,25 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,26 га для ведення особистого селянського господарства, що також підтверджує законність володіння [PERSON] даним спадковим будинком. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 червня 2020 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, який 16 квітня 2019 року було посвідчено виконуючим обов`язки старости Знаменівського старостинського округу № 1 Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Бабаєвим В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1-13.Згідно даного заповіту все майно яке належало їй на день смерті, в тому числі будинок з надвірними побудовами та присадибною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , спадкодавця заповіла [PERSON] . У відповідь на звернення позивача 08 грудня 2020 року нотаріусом було відмовлено в оформленні її спадкових прав. Причиною відмови стало те, що договір купівлі-продажу спадкового будинку був укладений з порушенням норм законодавства, а саме вказаний договір не був нотаріально засвідчений. Відшукати колишнього власника для нотаріального посвідчення угоди самостійно позивачу не вдалося, оскільки стало відомо, що продавець будинку [PERSON] помер [INFO] , спадкоємцем після його смерті є син [PERSON] , [INFO] , (згідно витребуваної спадкової справи після смерті [PERSON] ), що в свою чергу унеможливило таке посвідчення, а тому змушений звернутись до суду з цим позовом до належного відповідача [PERSON] (а.с. 2-5). Позивач вказує на те, що як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна та її померлою матір`ю виконані усі умови за договором. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2025 року по справі було відкрите загальне позовне провадження по справі та витребувано докази за клопотанням представника позивача. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позов підтримала. Представник відповідача Піщанської сільської\~ради Новомосковського\~району Дніпропетровської\~області та відповідач [PERSON] відзиви на позов не подали, в судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причина неявки відповідача [PERSON] суду не відома, представник Піщанської сільської\~ради Новомосковського\~району Дніпропетровської\~області просив здійснювати розгляд справи у його відсутність. Третя особа - Товарна біржа «Альянс» в судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 17 березня 1999 року, належний продавцю [PERSON] житловий будинок на підставі угоди купівлі-продажу, посвідченої 24 квітня 1998 року за реєстраційним номером 13058 Новомосковською філією Товарної біржі «Українська» (на теперішній час товарна біржа «Альянс»), зареєстрованої у Новомосковському БТІ за № 1536 в книзі 6 (що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.01.2021 року), було придбано покупцем [PERSON] за 12\~245гривень (а.с. 12). Суду надано копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 10 червня 2020 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, у відповідності до якого [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). Згідно заповіту, який 16 квітня 2019 року було посвідчено виконуючим обов`язки старости Знаменівського старостинського округу № 1 Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Бабаєвим В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1-13, все майно яке належало їй на день смерті, в тому числі будинок з надвірними побудовами та присадибною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , спадкодавиця заповіла [PERSON] (а.с. 10). Довідкою від 24.02.2020 року, виданою виконуючим обов`язки старости Знаменівського старостинського округу № 1 Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Бабаєвим В.І., встановлено, що власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно запису по господарської книги № 29 стор.32, значиться [PERSON] (а.с.11). У відповідності до технічного паспорту, виготовленого 18.05.2020 року ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] спадковий об`єкт нерухомості в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 68,0 кв.м, житловою площею 36,2 кв.м. господарських будівель та споруд: літня кухня літ. Б, сарай літ. В, вхід у погріб літ. Г, погріб літ. ПГ, вбиральня літ. Ж., літній душ літ. З, сарай літ. Е, колодязь літ. К, споруди № 1-3 (а.с. 13-14). Згідно витягу з рішення Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 16 сесії 5 скликання від 29 жовтня 2008 року за № 199, спадкодавці було передано в приватну власність земельну ділянку площею 0.51 га за адресою: [ADDRESS] з них 0,25 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,26 га для ведення особистого селянського господарства, що також підтверджує законність володіння [PERSON] даним спадковим будинком (а.с. 18). Також, судом встановлено, що приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою І.А. було заведено спадкову справу № 60/2020 р. на підставі заповіту, проте у відповідь на звернення позивача 08 грудня 2020 року нотаріусом було відмовлено в оформленні його спадкових прав. Причиною відмови стало те, що договір купівлі-продажу спадкового будинку був укладений з порушенням норм законодавства, а саме вказаний договір не був нотаріально засвідчений (а.с.17). В свою чергу, продавець будинку [PERSON] помер [INFO] , відповідач [PERSON] являється спадкоємцем його прав та обов`язків, виходячи із матеріалів спадкової справи, наданої на ухвалу суду приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковською Оленою Олегівною. Даних про видачу свідоцтва про право на спадщину матеріали справи не містять, а тому суд приходить до переконання, що позивачем правомірно пред`явлено позов і до спадкоємця продавця будинку і до відповідної територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. За змістом ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлене судом. За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди. Відповідно до ст.224\~ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст.15\~ЗУ «Про\~товарну біржу»\~№1956-ХІІ\~від 10\~грудня 1991\~року згідно ч. 2 якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Міністерство юстиції України у своєму листі за №17-12-44 від 10 квітня 1998 року роз`яснило, що угоди, укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Положеннями ст.47\~ЦК УРСР (в ред. 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 Кодексу). Договір купівлі-продажу квартири підлягає реєстрації у виконавчо у комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно з п. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст.\~47\~ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п. 5 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Тобто, у період укладання спірного договору купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, тому що, згідно ст. ст. 227, 242ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна із сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Тим часом, у відповідності зі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1ст. 128 ЦК УРСР), а у відповідності до ст. 153 ЦК УРСР\~договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна. Покупцем усі умови за договором виконані. Згідно із п. 3 вищевказаного договору відчужувана нерухомість продана [PERSON] за 12 245,00 грн., які отримані Продавцями від Покупця до підписання угоди. Доказів того, що сторони заперечували чи оспорювали укладений договір, згідно до вимогст. 237 ЦК України, суду не було надано, тому, суд вважає укладений договір дійсним. Оскільки покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплатив за придбане майно грошові кошти, фактично володів об`єктом нерухомості, угода купівлі-продажу не визнавалась недійсною, [PERSON] на підставі ст. ст.128,153 ЦК УРСР\~і ст. 49 ЗУ «Про власність» набула право власності на спірний об`єкт нерухомості і правомірно володіла ним. Передбачених законом підстав для невизнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу спірного будинку в судовому порядку немає. Таким чином, суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості, виконання договору відбулося. В той же час, відповідно до вимог ст.25ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У відповідності до ч.1 ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ч.2 ст.1223\~ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1273\~ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392\~ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вищевказаний будинок, в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved