Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Представник позивача Руденко К.В. звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 1621 від 07 грудня 2023 року, яка складається із заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за період з 07 грудня 2023 року по 02 вересня 2024 року в розмірі 44750 грн 00 коп., судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп. Посилається на те, що 07 грудня 2023 року між сторонами по справі був укладений Кредитний договір № 1621 шляхом підписання його відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (047871). Кредитні кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. були направлені на карту, емітовану АТ «Універсал Банк» та відкриту на ім`я [PERSON] . Відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого за період із 07 грудня 2023 року по 02 вересня 2024 року були нараховані проценти у вищезазначеному розмірі. Зазначає, що позивач не вимагає дострокового повернення всієї суми кредиту, а лише звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитними коштами. Також просить стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, на підтвердження понесення позивачем яких ним були подані відповідні докази. Ухвалою від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін по справі. (а.с.45). Ухвалою від 06 листопада 2024 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Руденка К.В. про витребування доказів по справі (а.с.47). Ухвалою від 29 січня 2025 року було виправлено описку у вищезазначеній ухвалі про витребування доказів від 06 листопада 2024 року (а.с.54).. В ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Лист із копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з доданими до неї документами неодноразово направлявся на адресу місця реєстрації відповідача та повертався до суду з відмітками працівника поштового зв`язку: «За закінченням встановленого терміну зберігання», «Адресат відсутній за вказаною адресою». Як вбачається із поштового повідомлення, повторно направлений на адресу місця реєстрації відповідача рекомендований лист був отриманий ним 05 лютого 2025 року. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином в силу п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. До позову представником позивача додано копію в паперовій формі Кредитного договору № 1621 від 07 грудня 2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» та [PERSON] (а.с.7-12). Договір був підписаний відповідачем електронним підписом із застосування одноразового ідентифікатора (047871). На підтвердження факту укладення мж сторонами по справі Кредитного договору № 1621 від 07 грудня 2023 року представником позивача подано Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://kltcredit.com.ua (Хронологія дій щодо укладення Кредитного договору № 1621 від 07 грудня 2023 року) (а.с.18); Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://kltcredit.com.ua (Анкета-заява на кредит № 16805) (а.с.19). Відповідно до умов даного договору відповідач отримав в кредит кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. на строк 365 днів із сплатою 3,5 % від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. На підтвердження факту перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача представником позивача подано копію чеку № 699219359 від 07 грудня 2023 року (а.с.13). В призначенні до даного чеку зазначено: «Перерахування коштів за договором 1621 від 07.12.2023 на умовах фінансового кредиту». Із виписки із карткового рахунку, емітованого АТ «Універсал Банк» та відкритого на ім`я [PERSON] , вбачається, що на нього 07 грудня 2023 року були зараховані кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. (а.с.62-63). Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, та, в своїй сукупності, достатніми для прийняття відповідного рішення. При цьому, суд не може прийняти, як належний доказ по справі, роздруківку Правил надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» (а.с.20-24), оскільки вони були затверджені наказом директора ТОВ «КЛТ Кредит» № 15-03-24 від 15 березня 2024 року, кредитний договір був укладений 07 грудня 2023 року, тобто задовго до їх затвердження. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися внаслідок чого станом на 02 вересня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 49750 грн 00 коп. (а.с.14-17), а саме: -заборгованість за тілом кредиту 5000 грн 00 коп.; -прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом 44750 грн 00 коп. Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 вищезазначеного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч.1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п. 1.7 Кредитного договору № 1621 від 07 грудня 2023 року Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить Позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс Fondy (ТОВ «ФУ «ЕЛАЄНС», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua) або іншим способом. Відповідно до п. 2.1.1 Договору Товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором. Згідно п. 2.4.1 Договору, Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит. З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц вбачається, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з вищезазначеними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно п.63 вищезазначеного Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Отже, належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором є виписка з клієнтського рахунку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеним факт укладення між ТОВ «КЛТ Кредит» та [PERSON] . Кредитного договору № 1621 від 07 грудня 2023 року та отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5000 грн 00 коп. Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору Згідно п.1.2 Кредитного договору № 1621 від 07 грудня 2023 року, укладеного між сторонами по справі, процентна ставка за користування Кредитом становить 3,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1277,50 %) користування Кредитом. Із поданого розрахунку заборгованості (а.с.14-17) вбачається, що за Кредитним договором № 1621 від 07 грудня 2023 року за період із 07 грудня 2023 року по 02 вересня 2024 року були нараховані проценти в розмірі 44750 грн 00 коп. Розмір нарахованих процентів відповідає умова Кредитного договору № 1621 від 07 грудня 2023 року, який був підписаний [PERSON] , що був ознайомлений з істотними його умовами. Своїм підписом під договором відповідач засвідчив згоду на його умови, зокрема і про розмір відсоткової ставки. Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «КЛТ Кредит» заборгованість за Кредитним договором № 1621 від 07 грудня 2023 року, яка складається із заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за період з 07 грудня 2023 року по 02 вересня 2024 року в розмірі 44750 грн 00 коп. Крім заборгованості за кредитним договором, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що відповідає п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Звертаючись з позовною заявою представник позивача зокрема просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп. До позовної заяви представником позивача додано копію Договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 15 вересня 2024 року (а.с.30-31); копію Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 до Договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 15 вересня 2024 року (а.с.34); копію витягу з Реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 до Договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 15 вересня 2024 року (а.с.35); копію платіжної інструкції № 554 від 27 вересня 2024 року (а.с.36); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.32); копію довіреності від 17 вересня 2024 року (а.с.33). Відповідно до п.1.1 Договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 15 вересня 2024 року, укладеного між ТОВ «КЛТ Кредит» (Замовник) та ФОП Руденком Костянтином Васильовичем (Виконавець) в рамках цього Договору Виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23 жовтня 2018 року видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23 жовтня 2018 року, зобов`язується надати Замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представлення інтересів Замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності), а Замовник зобов`язується прийняти такі Послуги та оплатити їх в порядку, в строк та на умовах, визначених цим Договором. Згідно копії свідоцтва серії ПТ № 2412 від 23 жовтня 2018 року (а.с.32) Руденко Костянтин Васильович має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23 жовтня 2018 року. ТОВ «КЛТ Кредит» надало 17 вересня 2024 року адвокату Руденку К.В. довіреність, строк дії якої до 31 грудня 2025 року (а.с.33). Відповідно до п.3.1 Договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 15 вересня 2024 року вартість послуг Виконавця становить, зокрема 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника Замовника. Відповідно до копії Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23 вересня 2024 року (а.с.34) Виконавець надав, а Замовник прийняв надані послуги, зокрема по підготовці позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ «КЛТ Кредит» згідно реєстру № 1 від 23 вересня 2024 року. Згідно витягу з Реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23 вересня 2024 року (а.с.35) Виконавець підготував позовні заяви про стягнення заборгованості з боржників, зокрема із [PERSON] за Кредитним договором № 1621 від 07 грудня 2023 року, клопотання про витребування доказів, складання адвокатського запиту про витребування доказів по даній справі. Вартість наданих послуг складає 1000 грн 00 коп. На підтвердження факту перерахування коштів за правничу допомогу за Договором № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 15 вересня 2024 року представником позивача подано копію платіжної інструкції № 554 від 27 вересня 2024 року (а.с.36). Наведене у своїй сукупності свідчить про належне виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків щодо своєчасності заявлення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу та надання доказів понесення позивачем таких витрат. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких, саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). Клопотання про зменшення розміру судових витрат від відповідача до суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved