Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

22.10.2024 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини його дружини - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим просить внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 25 червня 2022 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . Запис про батька дитини у свідоцтві про народження було здійснено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. На даний момент заявник бажає усиновити сина дружини, якого він виховує майже з народження. Дитина вважає його своїм батьком. Він є військовослужбовцем, відповідно має і постійний дохід, ніколи не був судимий і в розшуку не перебував, стан його здоров`я дозволяє бути всиновлювачем. З правами та обов`язками усиновителя заявник ознайомився, як й з правовими наслідками усиновлення. Окрім цього у жовтні 2023 року у них з дружиною народився хлопчик. З огляду на зазначене, він звернувся до суду з цією заявою. Справа ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеса від 23 жовтня 2024 року була направлена за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області. В ухвалі суддя посилався на вимоги п.1 ч.1 ст. 31 та ч.1 ст. 310 ЦПК України, а саме суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду, так як заявник проживає (зареєстрований) на території Болградського району. Ця норма була не вірно розтлумачена судом, так як заяви подаються за місце проживання дитини, але на підставі ч.1 ст. 32 ЦПК спір між судами про підсудність не допускаються. Надалі, ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. від 26.12.2024 року справу було повернуто до Приморського районного суду м.Одеса для виконання вимог ЦПК України та належного оформлення, після виправлення недоліків справа надійшла до суду повторно 22.01.2025 року та була розподілена для розгляду судді Раца В.А. Ухвалою судді від 27.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник, свої вимоги підтримав і надав суду пояснення з підстав зазначених в заяві. З правовими наслідками усиновлення він ознайомлений. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні погодилася на усиновлення сина [PERSON] , її чоловіком [PERSON] , зазначила, що дитина вважає заявника своїм батьком, так як він її виховує з шести місяців, тому було б доцільно на даний час змінити його прізвище та по батькові. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явися, з будь-якими заявами та пояснення до суду не звертався, але 26.03.2025 року органом опіки був наданий висновок про доцільність усиновлення дитини заявником (висновок був наданий заявником). Дослідивши письмові матеріали справи, та усі наявні докази, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи - матері дитини, врахувавши висновок заінтересованої особи, оцінивши докази у справі, які мають юридичне значення для розгляду заяви у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ч.2 статті 1, ч. 3 статті 5 Сімейного Кодексу України), а усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (частина друга статті 207 СК України). У пункті 2 статті 29 Загальної декларації прав людини зазначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, держава визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до пункту 3 статті 16 Загальної декларації прав людини, пункту 1 статті 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, частини першої статті 3 Сімейного Кодексу України сім`я визнається природним і основним осередком суспільства. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в м.Одеса Одеської області, актовий запис №289 від 06 травня 2021 року, складений Малиновським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі якого видано свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 06 травня 2021 року (а.с.12). Відповідно до відомостей, які містяться в актовому запису про народження [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] , при цьому відомості про батька зазначені на підставі заяви матері дитини від 06.05.2021 року, тобто на підставі ст. 135 СК України (а.с.61). Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Так, 25 червня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , заявником по справі, при цьому після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 червня 2022 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису №1295 (а.с.11). Від цього шлюбу [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , яке видане 14 жовтня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.18), тобто у заявника з дружиною є спільна дитина. У висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність усиновлення заявником малолітнього [PERSON] №12-10/4 від 26.03.2025 року вказано про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] має всі умови для утримання, виховання дитини та може бути усиновлювачем (а.с.63-65). [PERSON] , громадянин України, народився [INFO] в с.Садове Новотроїцького району Херсонської області (а.с.5), є військовослужбовцем (а.с.15), має постійний дохід, який за 2024 рік (з січня по червень) становив 243 958,16 грн, що підтверджується інформацією з податкового кабінету (а.с.16). За обліками МВС України на території України незнятої чи непогашеної судимості не має, інформація надана станом на 04.04.2024 року (а.с.14). За станом здоров`я [PERSON] може бути усиновителем, що підтверджується медичним висновком Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбулаторія сімейного лікаря" про стан здоров`я від 16.05.2024 року (а.с.72,73). Окрім цього у висновку органу опіки та піклування зазначено, що [PERSON] раніше перебував у шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей, відносно яких він не позбавлений батьківських прав, іншими доказами це твердження не підтверджено. Матеріальне та фінансове забезпечення сім`ї добре. Подружжя [PERSON] проживає в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку орендують на підставі договору оренди житлового приміщення від 16 жовтня 2023 року (а.с.82-85). У малолітнього [PERSON] є окрема кімната, яка облаштована місцем для занять та відпочинку, що також встановлено у висновку органу опіки та піклування. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 31.05.2024 року квартира, яка розміщена на 22 поверсі 25 поверхового будинку, складається з двох кімнат, є опалення водопостачання, каналізація, санітарно-гігієнічні норми відповідають нормам (а.с.88). Мати дитини [PERSON] , яка є дружиною заявника, окрім визнання вимог в судовому засіданні, надала нотаріально посвідчену заяву про згоду на усиновлення її малолітнього сина [PERSON] - [PERSON] , яка зареєстрована в реєстрі за №617, підпис засвідчила приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Богун І.А. (а.с.17). Також судом досліджено висновок про стан здоров`я дитини станом на 30.04.2024 року, відповідно до якого [PERSON] здоров (а.с.79). Статтею 207 СК України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення (удочеріння) дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Стаття 208 СК України гласить, що усиновленою може бути дитина, а відповідно до статті 6 цього Кодексу правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Положеннями ст. 223 СК України визначено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Таким чином, дослідивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявник має усі необхідні підстави бути усиновлювачем, згідно зі ст.211 Сімейного кодексу України, оскільки будь-яких обмежень, передбачених у ст.212 Сімейного кодексу України, щодо не можливості заявника бути усиновлювачем в судовому засіданні не було встановлено, дитина виховується з одного року в повній сім`ї, яку створила мати дитини, подружжя також має спільного сина [PERSON] , [INFO] . Отже, враховуючи обставини, які мають суттєве значення по справі, а саме: стан здоров`я і матеріальне становище заявника, його умови проживання, відношення до сина дружини, його можливість забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дитини, суд приходить до переконання, що заявник за своїми моральними та психологічними якостями, матеріальним станом має змогу дати дитині належний розвиток та виховання. Будь-якої корисної або іншої протиправної зацікавленості з боку заявника при розгляді справи не встановлено. При зазначених обставинах, суд визнає доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] , його усиновлення громадянином України [PERSON] , а тому вважає можливим дозволити таке усиновлення. Відповідно до ст. 49 ЦК України усиновлення є актом цивільного стану, який при цьому не потребує обов`язкової державної реєстрації. Однак внаслідок здійснення усиновлення може змінитися й сам цивільний стан усиновленої особи, що обумовить необхідність внесення змін до актового запису про її народження. Положеннями ч.1 ст. 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. У відповідність з ч.2 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Суд, згідно зі ст.ст. 229, 231 Сімейного кодексу України, вважає також можливим задовольнити вимоги заявника в частині зміни прізвища, та виключення по-батькові дитини та зміни відомостей про його батька, вказавши [PERSON] його батьком. З огляду на викладені обставини, суд дійшов глибокого переконання, що заявником надано докази, якими підтверджується, що дотримані всі умови, передбачені Сімейним кодексом України, усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , відповідає його інтересам. Заявник, який є чоловіком матері дитини, здатний забезпечити та на даний час забезпечує стабільність та гармонійні умови для життя дитини, тому його заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved