Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Савіцьку А.О., звернулася з позовом до Волицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіна Наталя Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла її матір [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернулася до Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіної Наталії Володимирівни. Однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено з підстав пропущеного строку на подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини може бути вирішено судом. Позивач зазначає, що доглядала матір та проживала з нею до самої її смерті, доглядала за будинком, користувалася та продовжує користуватися спадковим майном. Оскільки проживала та доглядала за матір`ю та за спадковим майном, тому вважала, що автоматично прийняла спадщину. Дізналася про те, що потрібно було подавати заяву до нотаріуса після смерті матері лише коли постало питання щодо оформлення документів на будинок. Тож просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки й інших претендентів на спадкове майно немає, а сестра [PERSON] до нотаріуса не зверталася. Ухвалою Андрушівського районного суду від 14.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання у порядку загального позовного провадження, про що повідомлено учасників по справі. 12.03.2025 ухвалою Андрушівського районного суду закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду по суті. В судові засідання учасники справи не з`являлися. Позивач до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Савіцька А.О. до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується відомості з сайту «Укрпошти» про вручення їй повідомлення. Причини неявки не відомі. Відповідач Волицька сільська рада, до суду свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у відсутність представника сільської ради та щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Силіна Н.В. до суду не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вищевказані особи скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали та оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.8). Також, встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] та копією свідоцтва серії [NUMBER] про укладення позивачкою шлюбу (а.с.9). Крім того, встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі № 10, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] рахувався за [PERSON] , що підтверджується довідкою № 382 від 15.10.2024 (а.с.17). З рішення Івницької сільської ради про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок вбачається, що [PERSON] передано земельну ділянку 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.18). Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 20.12.1959 р.(а.с.16). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , батько позивачки, за яким рахувалося спадкове майно, помер [INFO] (а.с.15). Згідно довідки № 75 від 16.07.2024 Івницької сільської ради дружина померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] , фактично прийняла спадщину, оскільки на день його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним (а.с.17). Довідкою Івницької сільської ради № 76 від 16.07.2024 підтверджується те, що померла [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] одна (а.с.10). Як вбачається з заяви [PERSON] , вона звернулася до нотаріуса з метою вступити в спадщину після смерті матері (а.с.8). Судом встановлено, що на підставі заяви позивачки зареєстровано спадкову справу № 229/2024 (а.с.6-18). Також, судом встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та роз`яснено щодо звернення до суду для визначення додаткового строку (а.с.14). З довідки № 1146/02-14 від 23.10.2024 виданої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Силіною Н.В. вбачається, що спадкоємцем померлої [PERSON] є її дочка [PERSON] та інші спадкоємці в спадковій справі відсутні (а.с.19). З матеріалів спадкової справи слідує, що [PERSON] (дочка спадкодавця) до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину у встановлений законом строк не зверталась. Інших спадкоємців не встановлено. Передбачений законом строк на прийняття спадщини позивачем пропущено. При прийнятті рішення суд керується наступним. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину порушує право позивача на спадкування, а тому останній змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У частині третій статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено. Причинами пропуску цього строку є те, що позивач вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки фактично проживала з матір`ю до смерті, доглядала за нею, користувалась та продовжує користуватися спадковим майном, утримує його в належному стані. Відтак, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Інших осіб, які б звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не порушує прав та законних інтересів [PERSON] оскільки остання до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину у встановлений законом строк не зверталась. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Таким чином позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з тим, що позивач просить не стягувати з відповідача на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved