Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові позивач посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - [PERSON] , неналежно виконує батьківські обов`язки, залишила дитину без батьківського піклування. Батько дитини - [PERSON] , неналежно виконує батьківські обов`язки, залишив дитину без батьківського піклування, систематично перебуває в стані алкогольного сп`яніння, веде себе неадекватно. Батьки дитини офіційно не оформлені на роботу. За клопотанням комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] були поставлені на соціальний супровід. З 18.09.2024 року на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьками батьківських обов`язків. 10.01.2025 р. комісія здійснила вихід за адресою: [ADDRESS] , де було встановлено, що в будинку, де проживала родина: антисанітарія, відсутнє водопостачання, самовільно встановлено опалення (піч) всупереч пожарним нормам, що є небезпечним для мешканців будинку (прогоріла пластикова стеля, весь будинок наповнений чадним димом). Органом опіки та піклування було вжито такі дії, як: - неодноразово проведено бесіди з батьками щодо: виховання дитини, створення необхідного простору для розвитку дитини, офіційного працевлаштування батьків, необхідністю поставити дитину на лікарське обслуговування, щоб зробити необхідні вікові щеплення та інше; - офіційно попереджали про відповідальність за дотримання законів України по утриманню, вихованню малолітньої дитини ; - неодноразово заслуховували на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини при Обухівській СР; - щоквартально фахівцями ССД та КЗ ЦНСП було обстежено умови проживання дитини. З огляду на вищевикладене просять позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового засідання повідомлений належним чином (поштове відправлення, оголошення), заяв не надавав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату місце та час судового засідання повідомлена належним чином (поштове відправлення, оголошення), заяв не надавала. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. З`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини від 10.01.2025 р. №6/25, встановлено, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживала родина: антисанітарія, відсутнє водопостачання, самовільно встановлено опалення (піч), у дитини немає окремого спального ліжка, дитина під час відвідування була неодягнута, не викупана та не підстрижена - мала неохайний вигляд. Наказом Служби від 18.09.2024 р року №28/24 - [PERSON] [INFO] , взято на облік, як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням батьками своїх обов`язків по відношенню до дитини. Рішенням Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15.01.2025 року №20 задоволено подання Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради щодо негайного вилучення малолітньої дитини [PERSON] з родини [PERSON] та [PERSON] та передачі на обстеження до дитячого відділення КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради з подальшим влаштуванням до сімейних форм виховання. Органом опіки та піклування Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , яким встановлено, не дотримувались санітарно-гігієнічних норм щодо догляду за дитиною, неналежно виконували батьківські обов`язки, залишили дитину без батьківського піклування. У дитини відсутні обов`язкові щеплення за віком. Батьками не створені умови для утримання та виховання дитини, а саме відсутні: місця для відпочинку та спальня білизна, сезонні речі для дитини, запаси харчування та інші речі першої необхідності та гігієни. Органом опіки та піклування Обухівської селищною ради Дніпровського району Дніпропетровської області вжито такі дії, як: - неодноразово проведено бесіди з батьками щодо: виховання дитини, створення необхідного простору для розвитку дитини, офіційного працевлаштування батьків, необхідністю поставити дитину на лікарське обслуговування, щоб зробити необхідні вікові щеплення та інше; - офіційно попереджали про відповідальність за дотримання законів України по утриманню, вихованню малолітньої дитини ; - неодноразово заслуховували на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини при Обухівській СР; - щоквартально фахівцями ССД та КЗ ЦНСП було обстежено умови проживання дитин. У зв`язку з ухиленням [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, Обухівська селищна рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] [INFO] . За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини та є крайнім заходом. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки батьки свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-111, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Малолітня дитина, свого постійного доходу не має, батьки належної участі в утриманні та матеріальному забезпеченні дитини не приймають, тому суд вважає можливим стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) кожного з відповідачів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини з дня подання позову. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved