Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

26.10.2021 АТ «Облтеплокомуненерго» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2017 по 31.05.2021 у сумі 33 260 грн 89 коп., а також судовий збір у сумі 2\~270,00 грн. У обґрунтування\~позовних вимог\~позивач указує\~на те,\~що відповідачі користуються послугами АТ «Облтеплокомуненерго», але оплату за надані послуги з теплопостачання не здійснюють, у зв`язку з чим утворилась зазначена в позові заборгованість. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2022 задоволено позов Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 33 260 грн 89 коп. за період з 01.10.2017 по 31.05.2021; стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» 756 грн 66 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору; стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» 756 грн 66 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору; стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» 756 грн 66 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. 06.09.2024 [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.12.2024, за заявою відповідача, поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2022 у цивільній справі № 750/12032/21, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.01.2025. 29.01.2025 розгляд справи відкладено на 06.03.2025 у зв`язку з неявкою сторін. У судовому засіданні від 06.03.2025 представник позивача позов підтримала, відповідач просив відмовити в його задоволенні; у судовому засіданні оголошено перерву до 02.04.2025 у зв`язку з клопотанням [PERSON] . У судове засідання 02.04.2025 учасники справи не з`явилися, представник позивача подала заяви, в якій просила провести розгляд справи без її участі. Інші учасники справи про причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку, заяв та клопотань не подали. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу 02.04.2025 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що АТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі й за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.\~10),\~відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстровані та\~проживають у\~даній квартирі і є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання. Проте, відповідачі в установлений законодавством строк припинили своєчасно і в повному обсязі здійснювати плату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість\~за послуги\~з централізованого\~опалення за\~період з\~01.10.2017\~по 31.05.2021\~у сумі\~33\~260\~грн 89\~коп.,\~що підтверджується розрахунком суми боргу (а.с. 7). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до вимог якого комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом другим частини першої статті 5 зазначеного Закону до комунальних послуг належить, зокрема, централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктами 32, 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, визначено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Плата виконавцю\~за індивідуальним\~договором про\~надання послуги\~з постачання\~теплової енергії\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та\~Методики розподілу,\~що розраховується\~виходячи з\~розміру затвердженого\~уповноваженим органом\~тарифу та\~обсягу її\~споживання; плати\~за абонентське\~обслуговування,\~визначеної виконавцем,\~розмір якої\~не може\~перевищувати граничного\~розміру,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України; плати\~за технічне\~обслуговування та\~поточний ремонт\~внутрішньобудинкових систем\~багатоквартирного будинку,\~що забезпечують\~надання відповідної\~послуги,\~що визначається\~окремим договором\~між виконавцем\~та співвласниками\~багатоквартирного будинку. Плата\~за послугу,\~абонентське обслуговування\~та плата\~за обслуговування,\~поточний ремонт\~внутрішньобудинкової системи\~теплопостачання багатоквартирного\~будинку вноситься\~споживачем виконавцю\~щомісяця однієї\~сумою в\~порядку та\~розмірах,\~визначених договором.\~При цьому\~виконавець забезпечує\~деталізацію інформації\~щодо структури\~плати у\~рахунках споживачів. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених\~частиною першою\~статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачі за\~надані послуги\~не розраховуються,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість\~за послуги\~з централізованого\~теплопостачання за\~період з\~01.10.2017\~по 31.05.2021\~у сумі\~33\~260\~грн 89\~коп.,\~що підтверджується розрахунком. Заперечення [PERSON] про те, що він 03.12.2021 знявся з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не стосуються предмета спору, оскільки спірний період, за який позивачем нараховано заборгованість, - з 01.10.2017\~по 31.05.2021. Доводи [PERSON] про не проживання в квартирі в спірний період не доведені належними та допустимим доказами, а також не беруться судом до уваги виходячи з наступного. Відповідно до статей 150, 156, 162 Житлового кодексу України власник житлового будинку (квартири),а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Статтею 64 Житлового кодексу України передбачено, що наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги ) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами (стаття 67 Житлового кодексу України). Частина третя статті 156 Житлового кодексу України покладає на членів сім`ї власника будинку (квартири)обов`язок дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) та брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Таким чином, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач має право на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна ) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів ,за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (пункт 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Отже, зареєстрована особа несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати постачання теплової енергії. Також, [PERSON] під час судового розгляду заявив про застосування позовної давності. За приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя, четверта статті 267 Цивільного кодексу України). При цьому, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.» Строк карантину неодноразово продовжувався. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Тобто, карантин в Україні безперервно діяв у період з 12.03.2020 до 30.06.2023. Як уже зазначалося, згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, і Правилами передбачається, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Отже, кожного місяця, наступного за тим, у якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежам. 26.10.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогами про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, яка утворилася з 01.10.2017. У свою чергу, відповідач зазначає, що до вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2017 до 26.10.2018 підлягає застосуванню позовна давність. Так, з урахуванням положень статті 257 ЦК України позивач вправі був звернутися до суду з позовом до відповідачів за захистом свого порушеного права з вимогами про стягнення заборгованості, яка утворилася з 01.10.2017, у строк не пізніше 01.10.2020, а позов подано 26.10.2021. Водночас, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 06.05.2021 у справі № 903/323/20. Ураховуючи, що пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України перебіг строку позовної давності продовжено на строк дії карантину, внесені до «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України зміни набули чинності з 02.04.2020, відповідно строк позовної давності щодо платежів, строк сплати яких станом на 02.04.2017 не завершився, не є пропущеним. Із урахуванням пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 212/10834/21. За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, відповідачами порушено зобов`язання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих послуг з теплопостачання, а відтак заборгованість у розмірі 33 260 грн 89 коп. підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Згідно зі статтею\~141 ЦПК України\~з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved