Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі \~156579,95 грн., яка складається з наступного: 126000,00 грн. сума боргу, 7,725,7 грн. 3% річних, 22854, 25 грн. інфляційні втрати, та стягнути судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем було укладено цивільно-правовий договір № 10 від 01.12.2021 року, відповідно до у мов якого позивач зобов`язалась на свій ризик виконати роботи із ведення бухгалтерського обліку, а відповідач зобов`язався прийняти цю роботу та оплатити її, строк дії договору до 28.02.2022 року. Крім того, договором визначено винагороду у розмірі 18000,00 грн., яка повинна сплачуватись відповідачем щомісяця за фактично виконану роботу. Додатковою угодою № 1 строк дії договору було продовжено до 30.06.2023 року. Позивач виконала обов`язки за цивільно-правовим договором за період грудня 2021 року по червень 2022 року, що підтверджується актами виконаних робіт. Проте, станом на 15.07.2024року відповідач не здійснив оплату за виконані роботи, у зв`язку із чим позивач звернулась до суду. Також, за порушення відповідачем зобов`язань позивачем було нараховано 3% річних за період прострочення з 01.07.2022 р. по 15.07.2024 р. (746 днів) у розмірі 7725,50 грн. та інфляційні втрати за період з липень 2022 р. по липень 2024 року у розмірі 22854,25 грн. Ухвалою суду від 29.07.2024 відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом, справу визначено розглядати за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомлення (виклику) сторін. В судове позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних документів та матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам\~статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України\~вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно\~ст.247 ЦПК України,\~у разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «ХАРКІВРЕГІОНГАЗ» було укладено цивільно-правовий договір № 10 від 01.12.2021 року, відповідно до умов якого, [PERSON] зобов`язалась на свій ризик виконати роботи, відповідно до умов Договору, а ТОВ «ХАРКІВРЕГІОНГАЗ» зобов`язався прийняти цю роботу та оплатити її (а.с.7-8). Згідно п\~4.1.\~Договору,\~за виконані\~роботи,\~прийнятіТОВ «ХАРКІВРЕГІОНГАЗ», згідно акту приймання-передачі виконаних робіт у встановленому договором порядку, останній сплачує щомісяця [PERSON] винагороду у розмірі 18000,00 грн. Пунктом 8.1 визначено, що договір набирає чинності з фактичного початку робіт і діє до 28.02.2022 року Додатковою угодою № 1 від 28.02.2022 року до Цивільно-правового договору № 10 від 01.12.2021 року, внесено зміни до Договору, а саме: викладено пункт 8.1 Договору у новій редакції «Договір набирає чинності з фактичного початку робіт і діє до 30.06.2023 року» (а.с.9). Згідно актів прийому-передачі виконаних робіт за грудень 2021 р., січень 2022 р., лютий 2022 р., березень 2022 р., квітень 2022 р., травень 2022 р., [PERSON] виконала роботи, передбачені умовами Договору, ТОВ «ХАРКІВРЕГІОНГАЗ» оплачує плату у розмірі 18000 грн. за кожний місяць відповідно. Вказані акти засвідчені сторонами. (а.с.10-15). Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно д ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Згідно частини 4 статті 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що позивачем, на виконання умов договору, виконані роботи, що підтверджується належними доказами, відповідачем не виконане зобов`язання щодо оплати вказаних послуг за період з грудня 2021 року по травень 2022 року у загальному розмірі 126000,00 грн., суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач просить тягнути з відповідача 3% річних та інфляційні витрати. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем здійснено розрахунок 3% річних у розмірі 7725,50 грн. та інфляційних витрат у розмірі 22854,25 грн., відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вище викладене, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі у розмірі 156579,95 грн., яка складається з наступного: 126000,00 грн. сума боргу, 7,725,7 грн. 3% річних, 22854, 25 грн. інфляційні втрати, ґрунтується на вимогах закону, а отже, за відсутності будь - яких заперечень зі сторони відповідача, підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved