Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 25 листопада 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 491738-КС-002 про надання кредиту від 17 березня 2024 року, що становить 173 727,26 грн., яка складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 40 000,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах 127 727, 26 грн; - суми прострочених платежів за комісією 6 000,00 грн., та сплачений судовий збір. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилається на те, що 17 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 491738-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Бізнес Позика» 17 березня 2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 491738-КС-002 про надання кредиту. 17 березня 2024 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 491738-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 14 листопада 2024 року утворилась заборгованість за Договором № 491738-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 173 727,26 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 40 000,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах 127 727,26 грн; - суми прострочених платежів за комісією 6 000,00 грн. Відповідач не погодившись з позовними вимогами 13 січня 2025 року подав відзив, в якому зазначено, що позивач не надав жодних доказів наявності саме такої заборгованості, отримання відповідачем кредитних коштів та пояснень щодо нарахування заборгованості. З розрахунку заборгованості не вбачається за якою ставкою та за який період позивач нараховує відсотки за користування кредитними коштами. Однак, загальний розмір відсотків складає 127 727,26 грн, що більш ніж втричі перебільшує суму загальної заборгованості за кредитним договором. Позивач нараховує суму 127 727,26 грн., відсотків, що свідчить про те, що кредитори продовжили нараховувати відсотки вже після визначеного договором строку кредитування, що суперечить нормам законодавства. Позивачем не надано суду доказів, неможливо встановити особу, позичальника, адже ідентифікація особи не проводилася, що ставить під сумнів факт укладання даного договору саме відповідачем та отримання кредитних коштів. Позивачем не було надано до суду жодного доказу, який би підтверджував надання відповідачу коштів у позику. 13 січня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25 листопада 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.98). \~Відповідно до ч. 8 ст.187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. 26 листопада 2024 року згідно із вимогами ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.99-100). 26 листопада 2024 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.99-100). Ухвалою судді від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості та витребувано докази. (а.с.101-102). 24 березня 2025 року на виконання ухвали суду з АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані документи. В позовній заяві представник позивача просив про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановленні судом 17 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 491738-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. (а.с.25-59). Умови: 1) Розмір кредиту: 40\~000 грн.; 2) Строк кредитування: 24 тижні (169 днів); 3) Процентна ставка, відсотків в день: 2,0%; 4) Комісія за надання кредиту 6000 грн.; ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується витребуваними ухвалою документам, а саме випискою про рух коштів по картці за період з 17 березня 2024 по 01 вересня 2024 року. Відповідно до виписки відповідач користувався отриманими грошовими коштами. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 14 листопада 2024 року утворилась заборгованість за Договором № 491738-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 173 727,26 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 40 000,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах 127 727,26 грн; - суми прострочених платежів за комісією 6 000,00 грн. (а.с.20-23,24). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч.1 ст. 638 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п.12 ч.1 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитним договором № 491738-КС-002 від 17 березня 2024 року, в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості за тілом кредиту. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про відсутність підтвердження надсилання коштів, оскільки в матеріалах справи міститься витяг руху коштів по картці № [NUMBER] , яка була емітована на ім`я відповідача та на яку було зараховано грошові кошти у розмірі 40\~000 грн. 17 березня 2024 року, а також такий самий картковий рахунок зазначений в кредитному договорі, укладання якого відповідачем не спростовувалось. Також суд не бере до уваги, аргументи представника відповідача стосовно невірного розрахунку заборгованості по відсоткам, адже контр-розрахунку надано не було. Оскільки, кредитний договір був добровільно підписаний відповідачем та направлявся на його електронну адресу для ознайомлення відповідно до кредитного договору. Суд вважає вищезазначене твердження лише способом уникнути відповідальності за несвоєчасну сплату коштів за кредитним договором. Відповідач добровільно виявив бажання отримати кредитні кошти та відповідним чином мав змогу ознайомлюватись з умовами вказаного договору, крім того відповідач не виявляв бажання розірвати вказаний договір в односторонньому порядку. Верховним Судом у вказаній постанові наголошено, що «незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі». Вказана позиція суду узгоджується також з висновками Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18), від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 173 727,26 грн., яка складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 40 000,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах 127 727, 26 грн; - суми прострочених платежів за комісією 6 000,00 грн.. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved