Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У лютому\~2025 позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.04.1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~ Львів), про що зроблено відповідний актовий запис №\~472. Позовна заява мотивована тим, що у подружжя сімейне життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого їх шлюбні відносини фактично припинились. Вказує, що подружжя спільно не проживає близько дев`яти років, спільного господарства не веде. Крім цього зазначає, що наразі перебуває у фактичних відносинах з іншою жінкою, з якою мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на указані обставини, позивач вважає примирення неможливим, а збереження шлюбу таким, що суперечить його інтересам, у зв`язку із чим просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 24-25). У судове засідання, призначене на 08.04.2025, сторони не з`явились. 2 квітня 2025 року (вх.№10101/25) через систему Електронний суд від уповноваженого представника позивача, адвоката Коростильова Віталія Андрійовича, надійшла заява, у якій він просив про проведення розгляду справи без його та позивача участі, зазначивши про підтримку позовних вимог (а.с. 31-33). Крім цього, 2 квітня 2025 року (вх.№10314/25) від відповідача [PERSON] засобами поштового зв`язку на адресу суду також надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 34-35). За таких обставин суд дійшов висновку про проведення розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 30.09.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець смт. Верхнє Синьовидне, Сколівського району, Львівської області та [PERSON] , [INFO] , громадянка республіки білорусь, уродженка міста молодечно республіки білорусь, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.04.1998, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зроблено актовий запис № 472 (а.с. 4). Під час\~шлюбу у\~сторін народились\~діти,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~актовий запис\~№ 5241\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~актовий запис\~№ 2744 (а.с. 9-10). Позивач стверджує, що шлюбні відносини між подружжям припинилися, сімейні відносини сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Крім цього, на підтвердження неможливості збереження сім`ї, позивачем додано копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.\~11). Відповідач заперечень щодо обставин справи не надала, викладеного позивачем не спростовувала, крім цього подала заяву про визнання позову. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У постанові від 09.09.2020 у справі № 572/2515/15-ц Верховний Суд вказав, що «відповідно до частини четвертої статті\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову». Отже, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову. Вказана правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 15.06.2020 у справі № 588/1311/17. Частиною 1\~ст. 51 Конституції України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~Стаття 24 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладеною у постанові № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) від 15.01.2020. Відповідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, збереження шлюбу є неможливим, подружжя фактично припинило відносини. Спорів щодо місця проживання дітей та з приводу поділу майна сторони не мають. Враховуючи те, що позов поданий у лютому 2025 року, проте з того часу подружжя не примирилося, не налагодило свої сімейні відносини, зважаючи на факт наявності у позивача третьої дитини, із матір`ю якої він проживає на час розгляду справи в суді, зважаючи на відсутність будь-яких заяв, клопотань процесуального характеру, а також з огляду на позицію позивача, який категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд з урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову дійшов висновку про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час (близько дев`яти років), а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Згідно з п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України\~однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № 336Р-5В75-К915-2ВХВ від 17.02.2025 (а.с. 3). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову\~на відповідача. Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, відтак суд дійшов висновку повернути\~позивачу з державного бюджету 605 грн. 60 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову), та на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 605 грн. 60 коп. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову). На підставі наведеного та

Outcome: approved