Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості: -за договором позики № 72135976 в розмірі 30 074,70 грн.; -за кредитним договором № 31693-03/2023 в розмірі 16 939,00 грн.; -за кредитним договором № 05975-03/2023 в розмірі 7024,25 грн., загальна сума заборгованості становить 54 037,95 грн. та також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 січня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір Позики № 72135976. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 про перехід права вимоги до Боржника за договором №72135976. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість за договором позики №72135976 в розмірі 30 074.70 грн. 14 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05975-03/2023. Разом з тим, 12.06.2023 року між Товариством «Аванс кредит» та Товариством «Інвеструм груп» укладено договір факторингу №12062023 у відповідності до умов якого Товариство «Інвеструм груп» приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 27.12.2023 року між Товариством «Інвеструм груп» та Товариством «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27122023-1 у відповідності до умов якого до Товариство «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед Товариством «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 05975-03/2023 в розмірі 7024,25 грн. 20 березня 2023 року між Товариством «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 31693-03/2023. 03.07.2032 року на підставі договору факторингу № 3072023 укладеного між Товариством «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством «Стар Файненс груп» було передано право вимоги до боржників. 27.10.2023 року між Товариством «Стар файненс груп» та Товариством «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27102023 у відповідності до умов якого товариства «Стар файненс груп» передає Товариству «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до Боржника, вказаними у Реєстрі боржників. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед Товариством «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 31693-03/2023 в розмірі 16 939,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яким роз`яснено право подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Позивач копію ухвали суду від 21.06.2024 отримав 27.06.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Відповідач копію ухвали суду від 21.06.2024 не отримав, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду з позначкою: «за закінченням терміну зберігання». Заяв по суті справи від сторін не надходило. Таким чином, суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 13 січня 2023 року між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір Позики № 72135976. Відповідно до п.1. до договору позики, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п.1.2. договору, кредит надається строком на 30 днів у розмірі 8500,00 грн. з фіксованою процентною ставкою в день. 20 березня 2023 року між Товариством «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 31693-03/2023 Відповідно до п. 1 Кредитного договору. Товариство надає клієнту кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності. а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором від 20.03.2023р. Згідно до п. 2.3 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховується у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 14 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05975-03/2023. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених Договором від 14.03.2023 р. Відповідно до п. 2.4. п.2 Кредитного договору, Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховується у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Вказані договори № 72135976 та №31693-03/2023, № 05975-03/2023, підписані за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. У такому ж порядку відповідачем підписано графік платежів та паспорт споживчого кредиту до вказаних договорів. Крім того, 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариство «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 31699-03/2023 відповідно до умов якого до Товариство «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до Боржників, що зазначені в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «»Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 72135976 в сумі 30 074,70 грн., з яких: 8500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту; 21 574,70 грн. сума заборгованості за відсотками. 03.07.2023 року відповідно до договору факторингу № 3072023 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» прийняв право грошової вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № 31693-03/2023 від 20.03.2023 за боржником [PERSON] 27.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27102023, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати право грошової вимоги до боржників зазначених в Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № 31693-03/2023, боржником [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27102023 від 27.10.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16 939 грн. 12 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу № 12062023, у відповідності до умов якого Товариство «Аванс кредит» передає відступає Товариству «Інвеструм груп» права грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників. 27.12.2023 року між товариством «Інвеструм груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27122023-1 у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права грошової вимоги. Вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 05975-03/2023 в розмірі 7024,25 грн. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. За вимог п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частино 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як особа яка набула права вимоги, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування. Таким чином, як встановлено при розгляді справи, відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконав, не здійснив платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Так, відповідач не навів жодного обґрунтування в частині наявності в Товаристві з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів», Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНВЕСТРУМ», Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» його персональних даних таких як РНОКПП, серії та номеру паспорту, місце проживання, а також не спростував, що номер телефону за яким здійснювалась ідентифікація його особи та підписання договорів електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, та номер банківської картки на який здійснювалось зарахування кошів за договорами, належить не йому. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу. Пунктом 1 частини 5 ст. 178 ЦПК України визначено, що до відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Таким чином, процесуальним законом визначено, що докази можуть бути поданні разом із поданням заяви по суті справи, зокрема, але не виключено, разом із поданням відповіді на відзив. Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем дотримані положення процесуального закону в частині подання доказів у справі, у зв`язку з чим такі докази мають бути прийняті судом. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Інші доводи сторін, які наведені у заявах по суті справи, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. При цьому, з урахування вимог п.1, 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, відсутні. Враховуючи наведене та

Outcome: approved