Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Короткий зміст заявлених вимог Відповідач є батьком [PERSON] , яка досягла повноліття та навчається, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання доньки, у розмірі 5000 грн, щомісячно, починаючи з 25.01.2025 і до закінчення нею навчання, тобто до\~30.06.2026,але не довше ніж до досягнення донькою 23 років, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Рух справи Ухвалою суду від 31.01.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позиція учасників справи Позивач, представник позивача у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити позов, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Третя особа у судовому засіданні просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву не подав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи Позивач є матір`ю, а відповідач батьком [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с 4-6). [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, навчається за державним замовленням у ВСП "Барський фаховий коледж транспорту та будівництва Національного транспортного університету", термін навчання з 01.09.2022 до 30.06.2026, проживає у студентському гуртожитку (а.с. 7-10). За проживання у студентському гуртожитку [PERSON] за навчальний рік сплачено: 3202,50 грн - 01.09.2024; 3040 грн - 24.01.2025 (а.с. 11, 12). Вартість проїзду з м. Хмільник до навчального закладу (м. Бар) становить 284 грн в одну сторону (а.с. 13). На правничу допомогу позивачем понесено витрати в розмірі 2000 грн (а.с. 14-18). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 199 СК України). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як визначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно з яким обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, навчається за державним замовлення та потребує матеріальної допомоги, суд, з урахуванням ст.ст. 182, 200 СК України, зважаючи на реальні та розумні потреби дитини, яка навчається, зокрема понесення потреб на проїзд до навчального закладу та додому, проживання в гуртожитку, харчування, придбання навчального приладдя, зважаючи на взаємний обов`язок батьків утримувати повнолітню доньку, відсутність відомостей, які б вказували на неможливість відповідачем сплачувати аліменти на навчання доньки, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у обгрунтованому розмірі 5000 грн. Час, з якого присуджуються аліменти За змістом ст.ст. 191, 199, 201 СК України аліменти на повнолітніх дітей, які продовжують навчання присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до припинення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, тобто у даній справі, з урахуванням заявлених вимог, з 25.01.2025 до закінчення [PERSON] навчання у ВСП "Барський фаховий коледж транспорту та будівництва Національного транспортного університету", тобто до\~30.06.2026\~року,але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Негайне виконання судового рішення Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України). Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. ст. 141 ЦПК України). За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги задоволення позову, а також те, що позивач звільнена від\~сплати судового\~збору,\~а розмір\~понесених нею\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу становить\~2000\~грн суд дійшов висновку, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1211,20 грн - судовий збір, а на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн

Outcome: approved