Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. До Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області звернулась Делятинська селищна рада з позовом до [PERSON] , яким позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки на кожну дитину з усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] належним чином вихованням та утриманням своїх дітей не займається, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що виражається, зокрема, у тому що вона не піклується про здоров`я своїх дітей, їх фізичний, духовний стан та моральний розвиток. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, у судовому засіданні додатково пояснила, що відповідач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані її діти: [PERSON] , [INFO] , який в даний час є повнолітній та двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження матір`ю дітей записана відповідачка [PERSON] , відомості про батька неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , записано відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] своїх дітей покинула і фактично з ними не проживає, відповідно до наказу від 03.10.2024 року малолітні [PERSON] та [PERSON] взяті на облік службою у справах дітей Делятинської селищної ради, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Відповідачка вихованням дітей не займається, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Фактично малолітніми дітьми опікується їх старший брат [PERSON] , [INFO] , здійснює за ними догляд, дбає про них, при потребі відвідує з ними лікарів. Службою у справах дітей Делятинської селищної ради, працівниками ЮП Надвірнянського РВП та директором КЗ «ЦНСП» протягом вересня-жовтня 2024 року неодноразово здійснювались спільні систематичні виїзди до вказаної сім`ї, з метою проведення бесіди з матір`ю дітей щодо неухильного виконання батьківських обов`язків, а також з метою попередження про відповідальність, яку вона несе за неналежне виконання батьківських/материнських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей, стабілізації та виправлення ситуації сім`ї на краще, однак жодного разу позитивного результату досягнуто не було. В більшості випадків відповідачки вдома не було по декілька днів, малолітні діти були покинуті, а тому їх догляд здійснював їх старший брат [PERSON] . 04.11.2024 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей Делятинської селищної ради, на якій був присутній старший син відповідачки [PERSON] , який повідомив, що мати [PERSON] знову почала зловживати спиртними напоями, часто перебуває в нетверезому стані, по декілька днів не буває вдома, на телефонні дзвінки не відповідає. Після повернення додому на деякий час починає їх ображати разом з малолітніми братами, а потім знову їх залишає на декілька днів, не приділяючи належної уваги вихованню малолітніх дітей, а тому він повністю дбає про дітей та здійснює за малолітніми братами догляд. Згідно характеристики, виданої виконкомом Делятинської селищної ради від 30.10.2024 року № 794/09-1.10 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з своїми дітьми, однак фактично з ними не проживає, зі слів старшого сина часто не приходить додому, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не приділяє належної уваги вихованню малолітніх дітей. З інформації класних керівників Делятинського ліцею №1 від 17.10.2024 року відомо, що учні [PERSON] та [PERSON] без поважних причин не відвідували ліцей. Мама не відповідає на телефонні дзвінки, ігнорує повідомлення, не приходить до ліцею на вимогу. Службою у справах дітей Делятинської селищної ради проводилася профілактично-роз`яснювальна бесіда щодо неналежного виконання батьківських (материнських) обов`язків з відповідачкою [PERSON] , її попереджено про наслідки, які наступають при не виконанні батьківських, обов`язків, однак позитивного результату не дало. 04.11.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Делятинської селищної ради розглянуто питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] на засідання Комісії не з`явилася, про причину неявки не повідомила, хоча була повідомлена належним чином, на телефонні дзвінки начальника Служби у справах дітей [PERSON] не відповідає, що свідчить про те, що вона нехтує своїми батьківськими (материнськими) обов`язками. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї, складеного КЗ «Центр надання соціальних послуг» Делятинської селищної ради, мати дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , протягом тижня не була вдома, дітей залишила на старшого сина [PERSON] . Таким чином відповідачка [PERSON] належним чином вихованням та утриманням своїх дітей не займається, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що виражається, зокрема, у тому, що вона не піклується про здоров`я своїх дітей, їх фізичний, духовний стан та моральний розвиток. На даний час позбавлення [PERSON] батьківських прав - це є насамперед спосіб захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей. Орган опіки та піклування Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 19 листопада 2024 року прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за №223 від 19 листопада 2024 року. За таких обставин, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, представник позивача вважає, що є підстави для позбавлення [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки на кожну дитину з усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дітей повноліття. 1.2. Відповідачка належним чином повідомлена судом про дату час та місце підготовчого засідання шляхом направлення на адресу її місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку, і яка підтверджується відповіддю з Управління ДМС в Івано-Франківській області від 11.02.2025 № 262, ухвали про відкриття провадження у справі, судової повістки та копії позовної заяви з додатками. Вказана судова кореспонденція № 0690290525841, органом поштового зв`язку вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення . Проте в судове засідання відповідач не прибула, відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань не подавала. Вдруге відповідач повідомлялася про розгляд справи по суті, повістку отримала, що також підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа 0610236795333. Проте відповідачка в судове засідання також не прибула, відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань не подавала. Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4, ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За вказаних обставин відповідачка вважається повідомленою належним чином про дату час та місце розгляду справи. 2. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04.03.2025 суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 25.03.2025 року. У відповідності до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності відповідача. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України у зв`язку зі складністю справи ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 02.04.2025. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як убачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2012, виданого виконкомом Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 50, [PERSON] народився [INFO] , мати - [PERSON] (а.с. 9). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.2016, виданого виконавчим комітетом Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 27, слідує, що [PERSON] народився [INFO] , мати - [PERSON] (а.с. 10). Згідно повідомлення Надвірнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області від 04.10.2024 № 1169/32.13.6-18/65 відомості про батька дітей [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 15). Також до матеріалів справи додано довідку за № 408/09-1.16 від 08.11.2024 року, відповідно до якої відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані її діти: [PERSON] , [INFO] , який в даний час є повнолітній та двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 30.09.2024 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей Делятинської селищної ради, на якій була присутня відповідачка [PERSON] , яка повідомила, що дуже любить своїх дітей, усвідомила свою помилку щодо неналежного догляду за дітьми, зобов`язалася належним чином займатися вихованням дітей, запевнила, що перестане зловживати алкоголем та намагатиметься працевлаштуватись. Її було попереджено про наслідки, які наступають при не виконанні батьківських (материнських) обов`язків. За результатами засідання комісії [PERSON] зобов`язано належним чином виконувати свої материнські обов`язки по вихованню та утриманню малолітніх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, припинити вживати спиртні напої (а.с. 36-38). Службою у справах дітей Делятинської селищної ради, працівниками ЮП Надвірнянського РВП та директором КЗ «ЦНСП» протягом вересня-жовтня 2024 року неодноразово здійснювались обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання відповідача [PERSON] та її дітей повнолітнього [PERSON] та малолітніх [PERSON] та [PERSON] (Акти обстеження умов проживання від 27.09.2024, 08.10.2024, 18.10.2024, 25.10.2024 а.с. 18-21). Під час обстеження умов проживання дітей 08.10.2024 з відповідачкою проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання своїх батьківських (материнських) обов`язків. Згідно Актів 27.09.2024, 18.10.2024, 25.10.2024 відповідачки вдома не було, догляд за малолітніми дітьми здійснював їх старший брат [PERSON] . Згідно довідок про проведену бесіду з малолітніми дітьми, які долучені до справи, діти [PERSON] та [PERSON] пояснювали, що їх мати дуже часто приходить додому в нетверезому стані, ображає їх, на декілька днів залишає їх без догляду, а тому в цей час про них дбає їх старший брат [PERSON] , допомагає їм з навчанням, грає з ними в ігри (а.с. 22-23). Наказом служби у справах дітей Делятинської селищної ради від 03.10.2024 № 55/11-33 дітей [PERSON] та [PERSON] взято на облік як таких, що перебувають у складених життєвих обставинах. З характеристики, виданої виконкомом Делятинської селищної ради від 30.10.2024 року № 794/09-1.10 встановлено, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з своїми дітьми, однак фактично з ними не проживає, зі слів старшого сина часто не приходить додому, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не приділяє належної уваги вихованню малолітніх дітей. З інформації класних керівників Делятинського ліцею №1 від 17.10.2024 року відомо, що учні [PERSON] та [PERSON] без поважних причин протягом десяти днів не відвідували ліцей. Мама не відповідає на телефонні дзвінки, ігнорує повідомлення, не приходить до ліцею на вимогу (а.с. 12, 13). 08 жовтня 2024 року [PERSON] ознайомлено із законодавством України щодо обов`язків батьків з утримання, виховання та навчання неповнолітніх дітей, попереджено про адміністративну, кримінальну відповідальність та можливість позбавлення її батьківських прав. Роз`яснено обов`язок належним чином здійснювати батьківські обов`язки, піклуватися про стан здоров`я дітей, їх моральний та фізичний розвиток (а.с. 28). Згідно довідок КНП "Делятинський центр первинної медико-санітарної допомоги" від 17.10.2024 та від 30.10.2024 обстеження у сімейного лікаря, а також огляд, лікування діти проходили в присутності брата [PERSON] . Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї, складеного 31.10.2024 КЗ «Центр надання соціальних послуг» Делятинської селищної ради, мати дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , протягом тижня не була вдома, дітей залишила на старшого сина [PERSON] . 04.11.2024 року відбулося повторно засідання комісії з питань захисту прав дітей Делятинської селищної ради, на якій був присутній старший син відповідачки [PERSON] , який повідомив, що мати [PERSON] знову почала зловживати спиртними напоями, часто перебуває в нетверезому стані, по декілька днів не буває вдома, на телефонні дзвінки не відповідає. Після повернення додому на деякий час ображає його та малолітніх братів, а потім знову їх залишає на декілька днів, не приділяючи належної уваги вихованню малолітніх дітей, а тому він самостійно дбає про дітей та здійснює за малолітніми братами догляд. За результатами засідання комісія вирішила визнати за доцільне позбавити [PERSON] батьківських (материнських) прав по відношенню до малолітніх дітей (а.с. 39-41). Орган опіки та піклування Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 19 листопада 2024 року прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 223 від 19 листопада 2024 року (а.с.33-35). Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його матір`ю. Він є найстаршим у сім`ї, крім нього є ще два малолітні брати [PERSON] та [PERSON] . Мати завжди зловживала алкогольними напоями. Приблизно з середини літа 2024 року мати вдома не проживає. Іноді приходить (1-2 рази на місяць) щоб забрати якісь речі. Коли приходить в нетверезому стані, то поводить себе агресивно, фізичне насильство не застосовує, однак ображає його малолітніх братів. Після цього знову їх покидає і додому не приходить по декілька днів, а він в цей час залишається з дітьми. До того як мати почала проживати окремо з ними також мешкав її співмешканець [PERSON] , біологічний батько найменшого брата [PERSON] . Останній також разом з мамою постійно зловживав алкоголем. Крім того, мама з співмешканцем приводили додому інших осіб для спільного вживання алкогольних напоїв, в результаті чого виникали сварки, свідками яких ставали діти. Такий спосіб життя мати веде протягом останніх 3 - 4 років. У зв`язку з цим фактичний догляд за дітьми здійснював він. Пояснив, що працює оператором у відділенні "Нова Пошта", його доходу вистачає на утримання братів. Він купує одяг, продукти харчування, готує їжу. Коли [PERSON] покусав собака, він водив його до лікаря. Мати взагалі не цікавиться як живуть діти, не опікується ними. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] фактично підтвердив пояснення надані [PERSON] , суду пояснив, що тривалий час проживає з старшим братом [PERSON] , мати з ними не живе, приходить один раз на місяць, зловживає алкоголем. Він запитував у матері коли вона повернеться і буде з ними жити постійно, вона відповіла, що через 2-3 місяці, однак обманула, сказала що вони їй не потрібні. В неї є чоловік по імені [PERSON] , з яким вона розпиває спиртні напої. Коли проживали разом та були випадки, коли мати в нетверезому стані вночі не давала їм спати, сварилась на них. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що його мати зловживає алкоголем, вдома буває рідко, а коли приходить, то приводить з собою інших чоловіків, з якими розпиває спритні напої. Він весь час живе з [PERSON] , який є його старшим братом. Він доглядає за ним, готує їсти, допомагає у навчанні, а тому йому з ним добре жити. Коли мати приходить в нетверезому стані, то його сварить, може вкрасти речі з дому, щоб купити горілку. Він пригадує, що одного разу мати прийшла до нього на день народження в нетверезому стані, йому подарунку не купляла, всі гроші витратила на спиртні напої. 4. Мотиви, якими керується суд та застосовані норми права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов`язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] не приймає участі у житті дітей, вихованням, лікуванням, утриманням дітей не займається, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з дітьми не спілкується, не виявляє бажання займатись їх вихованням, зловживає алкоголем. Згідно ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Делятинської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є доцільним. Суд погоджується з наданим висновком органу опіки та піклування, вважає його обґрунтованим і таким, що відповідає встановленим фактичним обставинам у справі. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк із дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч. 2 ст. 179 СК України). Отже, відповідач зобов`язана сплачувати аліменти на утриманні дітей. 5. Висновки суду. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] суд повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зокрема ставлення матері до дітей, яка після попередження про зміну ставлення до дітей та припинення вживати спиртні напої, продовжила аморальний спосіб життя, зловживання алкоголем у присутності дітей. [PERSON] не забезпечила необхідних умов для життя, навчання та виховання дітей, з дітьми не проживає протягом тривалого часу, не підтримує стосунків з ними, не цікавиться їх життям, навчанням, станом здоров`я, чим самоусунулася від виконання своїх батьківських (материнських) обов`язків щодо дітей. Службою у справах дітей відповідач неодноразово попереджалася про наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків, однак відповідач не змінила своє ставлення до дітей, не займається їх утриманням і вихованням. Суд вважає, що [PERSON] не була позбавлена можливості для виховання та утримання своїх дітей, але вона не виявляє бажання докласти зусиль для встановлення стосунків з дітьми, не проживає з ними, не намагається створити для них сім`ю, надати любов і турботу, яку вони потребують. Відповідач живе власним життям, у якому вона не знаходить місця дітям, які в складній життєвій ситуації потребують підтримки і допомоги в розвитку, вихованні і забезпеченні належних умов життя. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як свідоме та систематичне ухилення відповідача від виховання дітей, нехтування нею своїми материнськими (батьківськими) обов`язками, що свідчить про її винну поведінку щодо дітей. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. За сукупності вищевказаних обставин, які повністю підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дітей. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходячи з того, що малолітні діти відповідача проживають окремо від матері, а відповідачка є працездатною особою, позбавлення її батьківських прав відносно дітей не звільняє від обов`язку щодо утримання своєї дітей, а тому на думку суду має сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Саме в такому розмірі аліменти підлягають стягненню. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач звернувсядо суду із позовом 22.01.2025 року, тому аліменти слід стягувати з цієї дати до повноліття дітей. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав та у розмірі 1211 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів, а всього 2422,40 грн. З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved