Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 9 січня 2025 року до Кельменецького районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» \~до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 60 778,13 грн за кредитними договорами, в якій просила стягнути з відповідача: 1) суму заборгованості за Кредитним договором № 2767168 в розмірі 25 \~862,13 грн, з яких 6 999,96 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 826,17 грн. відсотків за користування кредитом; 2) суму заборгованості за процентами за Кредитним договором № 5290262 в розмірі 33 952,00 грн., з яких 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 21 952,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3) судові витрати. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 1 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2767168, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 7\~ 000,00 грн на строк 364 дні зі сплатою відсотків. Відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Лінеура Україна» не виконав, внаслдіок чого утворилась заборгованість в розмірі 25 \~862,13 грн. 17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено Договір факторингу № 17052023, згідно якого позивач набув право вимоги до відповідача на заборгованість в розмірі 25 \~862,13 грн на підставі Кредитного договору № 52902622767168. 27 грудня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 5290262, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 12\~ 000,00 грн терміном на 10 днів зі сплатою відсотків. Відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Авентус Україна» не виконав, внаслдіок чого утворилась заборгованість в розмірі 33 952,00 грн. 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено Договір факторингу № 19062023, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача в розмірі в розмірі 33 952,00 грн на підставі Кредитного договору № 5290262. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Зважаючи на викладене просить суд стягнути із відповідача заборгованість в загальному розмірі 60 778,13 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, однак в позовній заяві просили справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомила та не просила справу слуханням відкласти, відзиву від останньої не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 1 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2767168, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 7\~ 000,00 грн на строк 364 дні зі сплатою відсотків. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, про що свідчить п. 6 Кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Лінеура Україна» не виконав, внаслдіок чого утворилась заборгованість в розмірі 25 \~862,13 грн. 17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено Договір факторингу № 17052023, згідно якого позивач набув право вимоги до відповідача на заборгованість в розмірі 25 \~862,13 грн на підставі Кредитного договору № 52902622767168. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 17052023 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 17052023 від 17 травня 2023 року в розмірі розмірі 25 \~862,13 грн, з яких 6 999,96 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 826,17 грн. відсотків за користування кредитом. 27 грудня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 5290262, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 12\~ 000,00 грн терміном на 10 днів зі сплатою відсотків. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, про що свідчить п. 6 Кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Авентус Україна» не виконав, внаслдіок чого утворилась заборгованість в розмірі 33 952,00 грн. 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено Договір факторингу № 19062023, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача в розмірі в розмірі 33 952,00 грн на підставі Кредитного договору № 5290262. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19062023 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в розмірі 33 952,00 грн., з яких 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 21 952,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до Відповідача Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами № 2767168 та № 5290262 на загальну суму, що складає 60 778,13 грн. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір позик, грошову одиницю, в якій надано позики, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved