Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У червні 2024 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 16 серпня 2003 року. Вказував, що у шлюбі мають двох дітей, з яких син [PERSON] , [INFO] . Посилався на те, що хоча і проживають в одному житловому приміщенні, але сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, з літа 2021 року спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя та обов`язків подружжя, що призводило до постійних сварок та непорозумінь. У липні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якому просила під час розірвання шлюбу ухвалити рішення суду про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з нею. Ухвалою суду від 24 липня 2024 року постановлено об`єднати позови в одне провадження та здійснити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. У жовтні 2024 року позивач відповідач [PERSON] подав відзив на зустрічний позов, в якому вказав про відсутність спору між батьками малолітнього сина щодо визначення місця проживання сина з одним із батьків. У листопаді 2024 року до суду надійшла відповідь представника відповідача позивача [PERSON] [PERSON] на відзив позивача відповідача [PERSON] на зустрічний позов, в якій зазначалося, що питання про визначення місця проживання малолітнього сина не вирішено. Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року визнано підготовку справи до розгляду закінчено, закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду (головуючий суддя Рибалка Ю.В.) від 16 січня 2025 р. залишено без задоволення заяву відповідача позивача [PERSON] про відвід головуючого у справі судді Нестеренка С.Г. Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача - відповідача (за зустрічним позовом) [PERSON] - [PERSON] . Закрито провадження у цивільній справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору. В іншій частині вимог - про розірвання шлюбу - розгляд справи продовжено. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечували щодо розірвання шлюбу. [PERSON] просила залишити прізвище, яке було взяте нею у шлюбі. Представник третіх осіб: - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Бойченко О.С. щодо суті розгляду позову про розірвання шлюбу не визначилася. Суд, вислухавши пояснення учасників справи та їх представників по суті справи, свідчення свідка, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач - відповідач [PERSON] та відповідач позивач [PERSON] уклали шлюб 16 серпня 2003 року, який було зареєстровано у міському відділі РАГС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис за № 574. Сторони у справі мають у шлюбі дітей повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Повнолітній син сторін у справі [PERSON] проживає окремо. Подружжя сторони у справі та їх малолітній син проживають в одному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини учасниками справи та їх представниками не оспорювалися та підтверджуються наявними матеріалами справи. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили остаточно у червні 2024 року по причині різних поглядів на життя та ведення домашнього господарства, внаслідок цього почуття любові та поваги були втрачені. При цьому суд прийняв до уваги пояснення наданих у судовому засіданні відповідачем [PERSON] , котра пояснила, що на розірвання шлюбу погоджується, а шлюбні відносини між нею та чоловіком остаточно були припинені у червні 2024 року, коли [PERSON] подав позов про розірвання шлюбу. Позивач та його представник не заперечували щодо таких пояснень відповідача та одночасно не вказали про інший термін припинення сімейно-шлюбних відносин. Сторони у справі хоча і проживають в одному житловому приміщенні, однак спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, про що сторони у справі надали пояснення. Спір щодо поділу майна придбаного подружжям у шлюбі між сторонами у справі вирішуються окремо у судовому порядку. Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. У ст. 110 СК України установлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як визначено у ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів, враховуючи, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідач погодилася щодо розірвання шлюбу, сторони та їх представники не наполягали на наданні сторонам у справі як подружжю строку для примирення, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить інтересам кожного із подружжя, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Сторони не заявляли про відшкодування понесених ними витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: approved