Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

20.02.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов вищевказаний цивільний позов [PERSON] до відповідача [PERSON] згідно вимог якого позивач просив ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ними 25.05.1973 та зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №811. В обґрунтування позову зазначено, що сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинені, шлюб існує лише формально, оскільки сторони не ведуть спільного побуту та спільно не проживають з 01.06.1984, у зв`язку з чим, позивач просив розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 25.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надавав. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки про виклик до суду, однак в судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань від її імені до суду не надходили. У постанові КЦС ВС від 24.10.2024 вказав, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи, що у вказаній справі достатньо наявних матеріалів для вирішення спору по суті, тому суд ухвалює рішення на підставі наявних доказів, що додані до позову. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 25.05.1973 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №811, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (повторно), серії [NUMBER] від 04.10.2024 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У добровільному порядку за спільною заявою шлюб між сторонами не вдалось можливим розірвати, з огляду на неявку відповідачки до органів державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. 5,6). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При цьому суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 8\~ст. 294 ЦПК України\~у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що відповідачем не заявлено клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища, то суд дійшов висновку про необхідність залишити відповідачці її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення судового збору з відповідачки, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Outcome: dismissed