Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

14 березня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживачів, у якій останній просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1199,00 грн, сплачених за неотриманий товар. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є ФОП і здійснює торгівлю дитячими меблями через мережу інтернет в соціальній мережі «Інстаграм». 10 лютого 2025 року позивачем було замовлено у відповідача та оплачено дитячий столик вартістю 1199,00 грн. Умови договору були погоджені шляхом обміну повідомленнями. Строк відправки товару визначено у 10 днів. Однак, відповідач відправку не здійснив, а кошти повертати відмовився. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14 березня 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справ за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 10 квітня 2025 року. 19 березня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, згідно з якою останній просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5 грн коштів, сплачених за неотриманий товар та 863,28 грн пені.\~ Заява про зміну предмету пахову мотивована тим, що 17 березня 2025 року на рахунок позивача від відповідача надійшли грошові кошти в сумі 1194,00 грн у погашення боргу за вказаним у позові договором. Відповідачем було сплачено 1199,00 грн проте банком було отримано комісію з даної операції. Згідно ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач повинен сплатити позивачеві пеню в розмірі 3% вартості роботи за кожен день прострочення. Договір було укладено 10 лютого 2025 року з терміном відправки 10 днів. Таким чином, термін прострочки з 21 лютого 2025 року по 16 березня 2025 року становить 24 дні. Отже, сума пені складає 3%х24=72%. 1199х72%=863,28 грн. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений судом своєчасно та належним чином. 10 квітня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог у повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд за відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи, доказами. Фіксування судового засідання технічними засобами фіксації не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріли справи судом встановлено наступне: 10 лютого 2025 року між сторонами укладено договір побутового підряду, на підтвердження якого [PERSON] сплатив на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 1199,00 грн. З 10 лютого 2025 року до 21 лютого 2025 року сторони вели переписку щодо термінів виготовлення ФОП [PERSON] дитячих меблів на замовлення [PERSON] 17 березня 2025 року на рахунок [PERSON] від [PERSON] надійшли грошові кошти в сумі 1194,00 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар п.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ) п.7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Засоби дистанційного зв`язку - електронні комунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані п.11 ч.1 ст. 1 Закону України 2Про захист прав споживачів». Робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб п.21 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника п. 22 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав п.6 ч.1 ст. 4 Закону Укаїни «Про захист прав споживачів». Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим абз. 1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення абз. 1 ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом ч.1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Приймаючий до уваги те, що 10 лютого 2025 року між сторонами укладено договір на виготовлення дитячих меблів, з терміном виконання 10 днів, за що позивачем сплачено грошові кошти в сумі 1199,00 грн., а відповідачем вказане замовлення не виконано і лише 17 березня 2025 року повернуто позивачу грошові кошти в сумі 1194,-00 грн, суд вважає, що відповідачем порушено вимоги вказаного договору і він має сплатити на користь позивача пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення виконання договору. Розмір пені за 24 дні прострочення становить 863,28 грн (3% х 24 дні = 72%. 1199,00 грн х 72% = 863,28 грн). Крім цього, судом встановлено, що відповідачем повернуто грошові кошти позивачу не в повному обсязі, а на 5 грн менше, суд приходить до висновку про доцільність стягнення із відповідача на користь позивача 5,00 грн за невиконання умов договору від 10 лютого 2025 року та 863,28 грн. пені за прострочення виконання термінів дії вказаного договору. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 868,28 грн (863,28 + 5).\~ Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві ч.1 ст. 206 ЦПК України. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ч.4 ст. 206 ЦПК України. У зв`язку з тим, що відповідач звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за можливе прийняти визнання позову так як останнє не суперечить вимогам законодавства та не порушує права та інтереси третіх осіб. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ч.6 ст. 141 ЦПК України. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову ч.1 ст. 141 ЦПК України. Приймаючи до уваги те, що позивач відповдіно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про захист прав споживачів, а відповідача перед початком судового розгляду подав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків від суми судового збору, яку позивача мав би сплати до суду у випадку , якщо він не був би звільнений від його сплати в силу закону. Таким чином суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (50% від 1211,20 грн.)

Outcome: approved