Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 листопада 2021 року між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 2037923853, відповідно до якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 24\~888 грн, зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі, передбаченому п. 1.2. кредитного договору. 21 жовтня 2022 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 21/10/22, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2037923853 від 01 листопада 2021 року. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, її заборгованість станом на 21 жовтня 2022 року становить 23\~579,29 грн. З огляду на вказані обставини просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2037923853 від 01 листопада 2021 року в розмірі 23\~579,29 грн і судові витрати. Ухвалою суду від 05 березня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надала. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2021 року між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 2037923853, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 24\~888 грн, строком кредитування до 01 жовтня 2023 року, зі сплатою щомісячної комісії у розмірі 3% від суми кредиту та фіксованої процентної ставки в розмірі 0,01% річних у період дії кредитного договору; загальна вартість кредиту становить 27\~876,78 грн, з яких: 24\~888,00 грн сума кредиту за договором, 2,22 грн проценти за користування кредитом, 2\~986,56 грн платежі за обслуговування кредитної заборгованості, 490,00 грн інші послуги банку, 1 550,00 грн послуги страховика (а.с. 49-69). 21 жовтня 2022 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 21/10/22, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2037923853 від 01 листопада 2021 року в загальному розмірі 23\~579,29 грн (а.с. 22, 29-43,72). У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № 2037923853, заборгованість відповідача станом на 21 жовтня 2022 року становить 23\~579,29 грн, яка складається із: 23\~577,20 грн кредит, 2,09 грн відсотки (а.с. 73). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до [PERSON] з досудовою вимогою Вих. № 3688210121-АВ від 25 вересня 2023 року про погашення заборгованості в розмірі 23\~579,29 грн у термін до 31 жовтня 2023 року (а.с. 47-48). Проте, як убачається із позовної заяви, вказана вимога залишилася без виконання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 23 579 гривень 29 копійок. Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved