Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

В провадження судді Подільського районного суду м. Києва Левицької Я.К. перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.03.2025 позов [PERSON] залишено без задоволення. 21.03.2025 на адресу суду надійшла заява представника відповідача Іщенка Д.Ю. про ухвалення додаткового рішення, в якій представник відповідача вказує на необхідність вирішення судом питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 41 565,80 грн за ведення справи та 20 782,90 грн гонорару успіху, а всього у сумі 62 348,70 грн. До ухвалення судового рішення відповідачем подано відповідну заяву щодо надання доказів понесених судових витрат від 05.03.2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримали заяву про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача в судовому засіданні заперечила щодо ухвалення додаткового рішення, посилається на те, що заявлені стороною відповідача витрати на професійну правничу допомогу є належним чином недоведеними, неспівмірними із складністю виконаних адвокатом робіт, їх обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Зауважила, що справа №758/16457/24 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а отже є справою незначної складності, з документів, доданих до заяви сторони відповідача по справі та, зокрема, заяви про ухвали додаткового рішення, не можливо достеменно й безсумнівно встановити час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг фактично виконаних робіт. Також зазначена цивільна справа стосувалась збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки сторін по справі до частини від заробітку (доходу) відповідача, що фактично є мінімальним розміром, якщо способом стягнення аліментів обрано частку від доходу, ціна позову відповідно не визначалась; жодного впливу на репетуцію сторін розгляд даної справи не мав, публічного інтересу до даної справи не було. Просила суд у прийнятті додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у сумі 62 348, 70 грн відмовити. Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи №758/16457/24, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача було зазначено, що докази витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial