Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 24.01.2025 надійшов позов, поданий заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області Пантьо М., в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Ужгородської міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача\~Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вироком суду від 21.07.2023 у справі № 298/911/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,\~та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі\~ст. ст. 75, 76 КК України\~звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Позивач указує, що у ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення не подавався. Як ідеться у позові, за інформацією комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 10.12.2024 № 2871/01-06 потерпіла [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради з 19.03.2023 по 06.04.2024 в хірургічному відділені № 1 через отримані тілесні ушкодження від вчиненого [PERSON] кримінального правопорушення, у зв`язку з чим лікувальною установою за рахунок коштів місцевого бюджету Ужгородської міської ради витрачено 1 486 грн. 80 коп., сума витрат на лікування вказаної особи за рахунок НСЗУ склала 22 319 грн. 82 коп. Зважаючи на те, що згідно з наданою на запити прокуратури інформацією уповноваженими органами, а саме \~НСЗУ та Ужгородською міською радою не вживалися заходи, спрямовані на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, єдиною можливістю захистити інтереси держави, за твердженням позивача, є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача. При цьому як зазначає позивач, ним повідомлено уповноважені органи про порушення інтересів держави, чим фактично надано можливість самостійно відреагувати на такі порушення. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03.02.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд такої проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. При цьому наголосив, що відповідач в добровільному порядку витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої від злочину, завдані протиправними діями відповідача, останнім в добровільному порядку не відшкодовано, у зв`язку з чим просить позов задовольнити. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, разом з тим, 04.02.2025 ним подано клопотання, в якому висловлено позицію про підтримання позовних вимог в повному обсязі, про необхідність задоволення таких та прохання розглянути справу без участі представника НСЗУ. Представники відповідача Ужгородської міської ради та третьої особи без самостійних вимог КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Відповідні поштові відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Востаннє відповідач також повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судова влада України. З огляду на викладене, а також враховуючи думку прокурора, який не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, суд на підставі ст.\~281\~ЦПК України ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Як убачається з матеріалів справи, вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.07.2023 у справі № 298/911/23 обвинуваченого [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст.121 КК України\~та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі\~ст. 75 КК України\~звільнено [PERSON] від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. Відповідно до вимог\~ст. 76 КК України\~зобов`язано [PERSON] не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Вказаний вирок набрав законної сили 22.08.2023. Згідно з вказаним вироком [PERSON] визнано винним у тому, що 19 березня 2023 року в період між 17 та 18 годинами [PERSON] , знаходячись у приміщенні власного будинку, номер якого невстановлений, розташованому по [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих до потерпілої [PERSON] особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення останній тілесного ушкодження, почав наносити їй руками, затиснутими в кулак, удари в обличчя та по тулубу, в результаті чого [PERSON] впала на підлогу, опираючись при цьому на витягнуту ліву руку. В подальшому, не зупиняючись на цьому, [PERSON] , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи настання таких, продовжив наносити лежачій на підлозі [PERSON] тілесні ушкодження взутими ногами, завдавши їй у загальній кількості не менше 6 8 ударів руками та ногами в область голови, обличчя та грудної клітки. Своїми умисними діями [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у виді саден, синців, гематом, ран на шкірних покривах обличчя, вколоченого перелому дистального метафазу лівої променевої кістки зі зміщенням по ширині, травматичного гемопневмотораксу справа, легкої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, поверхневих ран інших частин голови, забоїв, які могли виникнути внаслідок дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення. Вколочений перелом дистального метафазу лівої променевої кістки зі зміщенням по ширині виникли по ударному механізму дії є характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту з опором на кисть витягнутої руки. Виходячи з висновку експерта, тілесне ушкодження у вигляді вколоченого перелому дистального метафазу лівої променевої кістки зі зміщенням по ширині - кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, тілесні ушкодження у вигляді садна, синців, гематоми, рани на шкірних покривах обличчя - кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, тілесні ушкодження у вигляді легкої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тілесні ушкодження у вигляді травматичного гемопневмотораксу справа були небезпечними для життя в момент їх спричинення та за цією ознакою, згідно п. 2.1.3 (л) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених\~Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Факт завдання тілесних ушкоджень [PERSON] відповідачем протиправними діями беззаперечно визнав останній, що підтверджується вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.07.2023 у справі № 298/911/23. Потерпіла [PERSON] у період з 19.03.2023 по 06.04.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, інформацією, наданою КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради в листі від 31.05.2024 № 1145/01-6, а також довідкою-розрахунком № 12 від 10.09.2024, з якої вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарні» Ужгородської міської ради з 19.03.2023 по 06.04.2023 та витрати на лікування склали 23 806, 62 грн, з розрахунку вартості однієї ліжко/доби в хірургічному відділенні № 1 у березні 2023 року 1322, 59 грн. Відтак належними та допустимими доказами у справі позивачем підтверджено факт заподіяння [PERSON] протиправними діями шкоди здоров`ю потерпілій [PERSON] , факт її перебування у зв`язку з такими протиправними діями відповідача на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, а також суму видатків на лікування потерпілої за рахунок держави, яка склала 23 806, 62 грн., з яких 1486 грн. 80 коп. є коштами місцевого бюджету, 28329, 31 грн.\~ коштами НСЗУ. На лист окружної прокуратури від 27.05.2024 за № 07.53-107-4189вих-24 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради» надано інформацію від 31.05.2024 № 1145/01-6, щодо не отримання коштів в рахунок в рахунок відшкодування громадянином [PERSON] витрат на лікування потерпілої [PERSON] , [INFO] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «ЦМКЛ» у період з 19.03.2023 до 06.04.2023. Листом від 11.06.2024 за № 07.53-107-4636вих24 повідомлено НСЗУ про виявлені порушення інтересів держави щодо витрат бюджетних коштів за програмою медичних гарантій, необхідність їх відшкодування, та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. У листі НЗСУ від 25.06.2024 № 21504/2-16-24 зазначено, що, на погляд НСЗУ, Службу не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду Ужгородською окружною прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення та готове до співпраці з вказаних На лист окружної прокуратури від 13.09.2024 за № 07.53-107-7114вих-24 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради» надано інформацію від 16.09.2024 № 1857/01-6, разом із довідкою - розрахунком № 12 від 10.09.2024 витрат, понесених КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» УМР на стаціонарне лікування пацієнта [PERSON] , [INFO] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «ЦМКЛ» у період з 19.03.2023 до 06.04.2023 у загальній сумі 23 806, 62 грн. На лист окружної прокуратури від 05.12.2024 за № 07.53-107-9408вих-24 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради» надано інформацію від 10.12.2024 № 2871/01-6, розмежування суми понесених витрат у період з 19.03.2023 до 06.04.2023 у загальній сумі 23 806, 62 грн., з них сума витрат на лікування вказаної особи за рахунок коштів НСЗУ склала 22 319, 82 грн., сума витрат за рахунок коштів місцевого бюджету склала 1 486, 80 грн. Про виявлені порушення інтересів Ужгородської міської ради щодо невідшкодування коштів місцевого бюджету повідомлено Ужгородську міську раду листом від 18.12.2024 за № 07.53-107-9831вих-24, запитано про вжиті заходи, зокрема, шляхом звернення до суду з позовом. Листом від 17.01.2025 № 6139/02.4-1 Ужгородською міською радою повідомлено про те, що заходи судово-претензійного характеру щодо стягнення із [PERSON] витрат на лікування [PERSON] , яка потерпіла від злочину, не вживалися, грошові кошти від [PERSON] до місцевого бюджету не надходили та відповідні заходи не вживатимуться. Вказаний позов Ужгородською окружною прокуратурою подано у зв`язку з тим, що Національною службою здоров`я України та Ужгородською міською радою позов до суду про відшкодування витрат на лікування [PERSON] до [PERSON] не пред`являлись. Листом від 21.02.2025 № 07.53-107-476ВИХ-25 Ужгородська окружна прокуратура повідомила НЗСУ та Ужгородську міську раду про звернення до суду з вказаним позовом відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Звернувшись з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Ужгородської міської ради про відшкодування збитків у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, заступник керівника Ужгородської окружної прокуратури зазначав про наявність для цього правових підстав відповідно до приписів ст. ст.\~1166,\~1191,\~1206 ЦК України. Вирішуючи питання правомочності Ужгородської окружної прокуратури на звернення до суду в інтересах позивачів, суд виходить з такого. В\~ст. 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2\~ст. 16 ЦК України. Згідно з приписами статті 131-1 Конституції України, статті 56 ЦПК України, статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» прокурора наділено повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у виключних випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому\~ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме\~подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Ужгородською окружною прокуратурою Закарпатської області доведено, що Ужгородська міська рада та Національна служба здоров`я України не звертались до відповідача з вимогою про відшкодування понесених витрат на лікування потерпілої [PERSON] . Відтак в силу положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статті 56\~ЦПК України наявні всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 травня 2020 року по справі №912/2385/18. До того ж відповідно до абз. 3 ч. 4ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» Ужгородська окружна прокуратура Закарпатської області до звернення до суду повідомила позивачів про звернення із даним позовом до суду. Відтак, прокурор, звернувшись з цим позовом, обґрунтував належним чином та довів підстави для представництва інтересів держави. Стосовно заявлених Ужгородською окружною прокуратурою Закарпатської області позовних вимог слід зазначити таке. Згідно з приписами\~ст. 4 ЦПК України\~захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений в § 2\~Глави 82 ЦК України. Так, відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Пунктом 3\~постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року\~роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року\~(далі Порядок). Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад. Пунктом 3 указаного Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. З урахуванням того, що належними та допустимими доказами у справі доведено вину [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121\~КК України, у результаті якого потерпілій [PERSON] заподіяно шкоду у виді тяжких тілесних ушкоджень; доведено розмір витрат на лікування потерпілої [PERSON] , яке здійснювалось у зв`язку з отриманням таких ушкоджень, за рахунок коштів Національної Служби Здоров`я України та Ужгородської міської ради; відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, як і не надано доказів того, що він добровільно відшкодував шкоду у вище зазначеному розмірі, суд приходить до висновку про законність вимог Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області про стягнення з відповідача шкоди, завданої кримінальним правопорушенням\~витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину. Враховуючи викладене,

Outcome: approved