Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом та повідомила, що між сторонами 04 листопада 2000 року був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №2097. Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини між ними поступово погіршувалися, що призвело до остаточного їх припинення, між ними відсутні взаємна любов, повага, розуміння, підтримка, допомога та спільні інтереси. Позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки кожен з них живе своїм життям, спроби примирення в минулому не дали жодних результатів, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач правом\~подання\~відзиву на позовну заяву не скористався, однак на адресу суду надійшла його заява про визнання позову, в якій не заперечував проти його розірвання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 04 листопада 2000 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом № 2097 (а.с.4). Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних відносин, відсутності спільного проживання, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved