Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Адвокат Шапошніков І.Б., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 24.02.2025 (зареєстровано 25.02.2025), в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.10.2019 Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №402. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 26.10.2019 сторони уклали шлюб, зареєстрований Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №402. Від шлюбу вони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Тривалий час подружжя не може знайти порозуміння на ґрунті психологічної несумісності, різних поглядів на сімейне життя, що призводить до втрати між ними взаєморозуміння, почуттів та унеможливлює їх подальше сумісне життя як подружжя. Наразі стосунки між подружжям остаточно припинені, вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Малолітня [PERSON] мешкає з матір`ю, спір щодо визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Наміру зберігати шлюб на майбутнє позивач не має, оскільки це суперечитиме її інтересам. Доцільності у наданні строку на примирення не вбачає, рішення розлучитись є виваженим, осмисленим, оскільки шлюб існує формально. Ухвалою суду від 27.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Шапошніков І.Б. не скористались, останній одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, про що подав відповідну заяву про визнання позову з проханням розглянути справу у письмовому провадженні за його відсутності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін у письмовому провадженні. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження не застосовувались. Дослідивши\~ докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд доходить висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 26.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №402 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2019). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.03.2022 Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Як вказувала позивач, що не оспорював відповідач, малолітня дитина мешкає з матір`ю, спір щодо визначення її місця проживання між сторонами відсутній. Судовим розглядом встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, причиною цьому стали несумісність їх характерів, розбіжність поглядів, втрата почуттів, на яких ґрунтуються шлюб та сім`я. Позивач доцільності у наданні строку на примирення не вбачає, відповідач правом на подання клопотання з цього приводу не скористався, визнавши позов. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач, діючи через представника, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не вказав, беззаперечно визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Згідно зі ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, їх обопільну згоду на розлучення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2019 слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (квитанція про сплату №7402-2812-3942-4280 від 24.02.2025 АТ «ТАСКОМБАНК») за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 484 грн. 48 коп., а інші 50% судового збору (484 грн. 48 коп. відповідно) стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved