Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Долженко О.М., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву мотивував тим, що 18 жовтня 1986 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.03.2025 серія [NUMBER] , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №313. Зазначив, що стосунки подружжя зіпсувались, вони перестали знаходити спільну мову та порозуміння. Протягом тривалого часу, майже 30 років, сторони не проживають однією сім`єю, не піклуються один про одного, не підтримують стосунків та не спілкуються. Примирення між сторонами не можливе та позивач не згоден на примирення, шлюб між ними на сьогодні носить формальний характер, тому його збереження буде суперечити їх інтересам. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідачка, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надавала. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~і роз`ясненням п.10\~Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 №11 проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до ст.ст.\~110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами 18 жовтня 1986 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №313 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 18.03.2025, видане Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції а.с. 7). У шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась та її збереження є неможливим і недоцільним, за таких обставин, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім`ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved