Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення інфляційних та трьох відсотків річних в сумі 63517,98 доларів США (що за курсом НБУ станом на дату подання позову становить 2519682,05грн.), витрати на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн., судовий збір в розмірі 37795, 23грн. Позов мотивує тим, що 25.06.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №06/74/08-С, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 6300000, 00 грн. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 09.11.2012 року по справі №1305/549/2012 з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 2584628,06 дол.США та судові витрати. Дане рішення суду є невиконаним. Відповідно до ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 31.05.2021р. по справі №1305/549/2012 стягувача було замінено на ТОВ «Вердикт капітал». 10.03.2023 року між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Кампсіс Лігал» укладено договір №10-03/23 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №06/74/08-С. 16.05.2023 року між ТзОВ «Кампсіс Лігал» та ТзОВ «Дебт Форс» укладено договір №16-05/23 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №06/74/08-С. Відтак, ТзОВ «Дебт Форс» має право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Оскільки після набрання законної сили рішенням суду позичальник не виконав таке, то в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних та трьох відсотків річних на підставі ст.625 ЦК України. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, клопотанням до суду просить справу розглядати у його відсутності і позов задоволити в повному обсязі. З врахуванням представлених документів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Враховуючи представлені докази, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 09.11.2012 року по справі №1305/549/2012 з [PERSON] стягнуто заборгованість за Кредитним договором в сумі 2584628,06 доларів США та судові витрати. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 31.05.2021року по справі №1305/549/2012 стягувача було замінено на ТОВ «Вердикт капітал». 10.03.2023 року між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Кампсіс Лігал» укладено договір №10-03/23 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №06/74/08-С. 16.05.2023 року між ТзОВ «Кампсіс Лігал» та ТзОВ «Дебт Форс» укладено договір №16-05/23 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №06/74/08-С. Відтак, ТзОВ «Дебт Форс» має право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] рішення суду не виконала, грошові кошти не сплатив. Так, ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із поданого позивачем розрахунку, сума інфляційних втрат та 3% річних станом на 30.04.2024 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 63517,98 доларів США (що за курсом НБУ станом на дату подання позову становить 2519682,05 грн.). Вказані вище обставини відповідач не заперечила та не спростувала, як і представлений позивачем розрахунок. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів інфляційних втрат, то слід зазначити таке. За змістом ст. 1 Закону України від 03.07.1991р. № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2023р. у справі № 300/438/18. Таким чином, оскільки позивач просить стягнути заборгованість у грошовій одиниці, вираженій в іноземній валюті (доларах США) в еквіваленті до курсу Національного банку України на дату подання позову, вимоги про стягнення інфляційних втрат за невиконаним рішенням Городоцького районного\~суду Львівської\~області від\~09.11.2012\~року по\~справі №1305/549/2012 про стягнення суми боргу за Кредитним договором задоволенню не підлягають. Разом з тим, слід зазначити, що позивачем обґрунтовано позовну заяву у відповідності до розрахунку заборгованості (а.с.5) з посиланням на суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, однак сам розрахунок не містить інформації про таку заборгованість та загальна сума боргу становить 63517,98 доларів США. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, про необхідність стягнення суми заборгованості в межах суми боргу у вигляді 3% річних станом на 30.04.2024 року, що становить 63517,98 доларів США (за курсом НБУ станом на дату подання позову становить 2519682,05 грн.). Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, судом встановлено, що відповідач жодних доказів на спростування вимог позивача не надав та не підтвердив факт повернення позивачу коштів. Отже, виходячи із положень ч.2 ст.625 ЦК України, з врахуванням наданих доказів, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог, однак в частині стягнення 3% річних, що становить 63517,98 доларів США Згідно із ст.133ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. ч. 1, 2, 3ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, було надано до суду договір про надання правової допомоги від 25.04.2023 року, платіжну інструкцію від 15.05.2024 року №0434180000, акт прийому-передачі наданих послуг від 08.05.2024 року на підставі вказаного договору, заявку на надання юридичної допомоги №54 від 01.05.2024 року. Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача у користь позивача слід стягнути 37795,23 грн. судового збору

Outcome: approved