Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі- позивач) Ґедзь О.В. звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] (далі- відповідач) із вимогою про стягнення заборгованості за договором позики №1247282 в розмірі 23847,20 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15847,20 грн. сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати у виді судового збору у в розмірі 2422.4 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 01.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1247282, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн на строк 30 днів, зі сплатою процентів за ставкою 1,99 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що визначено ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». На виконання умов договору №1247282 від 01.03.2021 року відповідачу було надано кредитні кошті у розмірі 8000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок. За вказаним договором позики позивач набув право вимоги на підставі договору факторингу№2610 від 26.10.2021 року який було укладено між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №1247282 від 01.03.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . У свою чергу 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №1247282 від 01.03.2021. Відповідно до витягів з реєстру боржників ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права вимоги за договором позики укладеного з відповідачем на суму 27104,00 грн з яких: 8000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 19104,00 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином, позивач стверджує що набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, який укладено з [PERSON] , а саме: за договором позики № 1247282 від 01.03.2021 та просить стягнути з останнього загальну заборгованість в сумі 23847,20 грн. Представник позивача в особі директора ТОВ «Фінпром Маркет» Ґедзь О.В. у судове засідання не з`явився, в позовній заяві міститься прохання проводити розгляд справи без участі представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечень немає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Судом здійснювались виклики відповідача шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання [PERSON] судових повісток. Відзиву з доказами, які підтверджують заперечення проти позову, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст. 247\~ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Як було встановлено під час розгляду справи, 01.03.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , [INFO] було укладено 01.03.2021 року договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1247282, згідно з якого останній отримав грошові кошти в сумі 8000,00 грн строком на 30 днів до 31.03.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі зниженої процентної ставки 0,69 %, базова процентна ставка 2,70 %. Позичальник [PERSON] зазначив банківський рахунок № [NUMBER] для отримання грошових коштів від ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів». Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «b1Pz3jG7DB». Позичальник також підтвердив, що до моменту підписання Договору він вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення Договору, а також зазначену в Правилах процедуру і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування пролонгації, йому зрозумілі, що зазначено в пункті 4.2. (а.с.14зв). До матеріалів справи долучено копію зазначених «Правил» які розміщені на сайті товариства у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладення договору. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» свої договірні зобов`язання виконало належним чином, надавши [PERSON] можливість користуватися обумовленими фінансовими ресурсами, що підтверджується платіжною інструкцією від 01.03.2021 року про перерахування коштів у сумі 8000,00 грн на банківську карту відповідача № [NUMBER] , довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 14.01.2025року про проведення безготівкового переказу ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» коштів у сумі 8000,00 на вказану банківську карту [PERSON] , а також довідкою про ідентифікацію (а.с.25зв.-28). Із дослідженого письмового розрахунку суми заборгованості [PERSON] за договором позики № 1247282 від 01.03.2021, станом на 28.01.2025 року, за період з 01.03.2021 року по 28.01.2025 року заборгованість відповідача складає у загальній сумі 23847,20 грн., яка складається з: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15847,20 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.6-8зв). На виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу суду лист з інформацію №20.1.0.0.0/7-250305/83455-БТ від 12-03-2025, у якому зазначив, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) та надано виписку по рахунку № [NUMBER] за договором №б/н за період 01.03.2021-04.03.2021, з якої слідує, що 01.03.2021 здійснено зарахування переказу на карту в сумі 8000,00 грн, інформація про платника відсутня. Згідно з договором факторингу №2610 укладеним в м. Київ 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги, строк виконання за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.29-33). Із долученої до матеріалів справи копії витягу реєстру прав вимоги №2 від 26.10.2021 до договору факторингу № 2610 убачається, що [PERSON] вказаний у списку боржників під №3675 за кредитним договором №1247282, за яким загальна сума заборгованості становить 27104,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 8000,00 грн, заборгованість за відсотками 19104,00 грн (а.с.37-38). Крім того, 03.04.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" (ідентифікаціний код юридичної особи - 43311346) уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб божників (а.с.40зв.-44зв). Відповідно до реєстру заборгованості від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 вбачається, що [PERSON] вказаний у списку боржників під № 24482 за кредитним договором № 1247282 від 01.03.2021, за яким загальна сума заборгованості становить 27104,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 8000,00 грн, заборгованість за відсотками 19104,00 грн (а.с.49-50). Мотиви та застосовані норми права. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. За установленими судом у цій справі обставинами договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1247282 від 01.03.2021, між первісним кредитором та відповідачем укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки вказаний договір позики створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису уповноваженого представника позикодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника, особу якого було верифіковано, з огляду на його неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за вказаним договорам позики відповідно до договорів факторингу № 2610 від 26.10.2021, №030423-ФК від 03.04.2023 року. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вимога позивача про стягнення із [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами передбачена умовами договору, отже є обґрунтованою, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами в сумі 15847,20 грн. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором позики, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором, задовольнивши позов в повному обсязі. Щодо судових витрат. Згідно платіжної інструкції №579932536.1 від 28.01.2025 року при пред`явленні до суду позову з вимогою до [PERSON] позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», то суд зазначає таке. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. На думку суду, понесені ТОВ «Фінпром Маркет» витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, а також враховуючи те, що поданий до суду позов є типовим та по своїй суті являється нескладним, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: approved