Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору №6832 купівлі-продажу транспортного засобу марки "Nissan-Roque", 2015 року випуску, VIN-код (номер) [NUMBER] , укладеного 17 серпня 2024 року між ПП "Леон-Поділля" та [PERSON] , посилаючись на те, що він був спрямований на перехід права власності на зазначене майно до невістки продавця (відповідачі у справі) з метою приховання цього майна при вирішенні майбутнього спору про відшкодування матеріальної шкоди, завданої [PERSON] в результаті ДТП, яка сталась 11 липня 2024 року з вини останнього. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні відповідачі не з`явились без поважних причин, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, [PERSON] 11 липня 2024 року о 9 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом марки "Nissan" державний номерний знак [NUMBER] по вул. Свободи, 6/1А в м. Хмельницькому, здійснюючи поворот ліворуч, проявив неуважність, не впевнився в безпечності при зміні напрямку руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки "Jeep" державний номерний знак [NUMBER] , який під керуванням водія [PERSON] рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно висновку судового експерта Соломахи В.С. від 3 жовтня 2024 року №065/24 вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки "Jeep" державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає в сумі 605295 грн. 46 коп., а його ринкова вартість на день огляду становила 52589 грн. 22 коп. 16 серпня 2024 року між ПП "Леон-Поділля" та [PERSON] укладено договір комісії, за яким комісіонер зобов`язується за дорученням останнього продати транспортний засіб марки "Nissan" державний номерний знак [NUMBER] . 17 серпня 2024 року між ПП "Леон-Поділля" та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу даного транспортного засобу, за яким остання його придбала. Відповідно до вимог ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 234 ч. ч. 1 та 2 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 203 ч. ч. 1-3, 5 та 6 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначається, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року (справа №462/1712/20) зазначено, що тлумачення статті 234 ЦК України дає підстави для висновку, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Відповідно до вимог ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Сторонами оспорюваних правочинів виступають саме сторони у справі [PERSON] (позивач), [PERSON] та [PERSON] (відповідачі), оскільки правова природа договору комісії полягає у тому, що одна сторона (комітент) уповноважує іншу сторону (комісіонера) вчинити один або кілька правочинів від імені останнього і за власний (комітента) рахунок. Отже, законом чітко визначено таку особливість договорів комісії, як надання комісіонером за рахунок саме комітента посередницьких послуг у сфері торгового обороту. Оспорюваний договір купівлі-продажу транспортного засобу спрямований на перехід права власності на зазначене майно до невістки продавця з метою приховання цього майна при вирішенні майбутнього спору про відшкодування матеріальної шкоди. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved