Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі поданої відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 15.06.2015 року на ім`я особи було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку зі встановленням ліміту, визначеного за час дії договору на рівні 45 000,00 грн. Позивач звертає увагу, що надана на підтвердження вимог виписка по банківському рахунку є первинним документом і доводить обставини встановлення кредитного ліміту, користування з боку позичальника грошовим коштами відповідно до погоджених між сторонами умов кредитування. Сторона вказує на фактичне визнання з боку позичальника умов договору внаслідок вчинення дій, спрямованих на виконання укладеного правочину, у тому числі щодо сплати відсотків. Також, за твердження позивача, 06.06.2022 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, у якому, крім іншого, відтворена інформація про розмір застосованої відсоткової ставки за користування коштами. Також, 06.06.20212 року відповідачем як позичальником підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку Універсальна Gold, зі строком дії 03/24. Умовами та правилами надання банківських послуг встановлено застосування відсоткової ставки за користування кредитними коштами на рівні 40,8 % річних. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язання з повернення суми кредиту, сплати відсотків станом на 10.12.2024 року утворилась заборгованість в сумі 47\~785,23 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 38\~581,09 грн., заборгованість за відсотками 9204,14 грн. Позивач посилається на відповідні обставини та просить стягнути вищевказаний розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 13.01.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на отриманні банківських послуг споживачем. Так, 15.06.2015 року відповідач [PERSON] подала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, на підставі якої сторонами погоджено видачу кредитної картки, відповідачем отримано картку № [NUMBER] , що підтверджується дослідженою судом випискою по рахунку за договором. З виписки по рахунку слідує, що позичальником використовувались кредитні кошти, здійснювалось їх повернення, сплачувались відсотки за користування. В подальшому 06.06.2022 року відповідач подала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також отримала паспорт споживчого кредиту, в яких сторони по справі обумовили встановлення ліміту кредитування, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, запровадили застосування відсотків за користування кредитними коштами на рівні 40,8 річних. Сторони, зокрема, встановили розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч.1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Судом встановлено, що між учасниками виникли правовідносини, засновані на договорі кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Внаслідок неналежного виконання зобов`язань з повернення коштів сума заборгованості за договором станом на 10.12.2024 року становить 47\~785,23 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 38\~581,09 грн., заборгованість за відсотками 9204,14 грн. З огляду на встановлені судом обставини, наведене нормативне врегулювання, суд приходить до висновку, що пред`явлені вимоги позивача про стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків відповідають передбаченим способам поновлення порушених прав кредитора внаслідок прострочення позичальником повернення чергової частини позики, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved