Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за час проживання в шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилася дитина - [PERSON] . Посилаючись на те, що відповідач не бере участі у вихованні дочки, не спілкується з нею, не проявляє інтересу до дитини, ігнорує зустрічі, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини та стягнути з нього понесені судові витрати. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про підтримання позову, розгляд справи просила проводити у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечували (а.с.55,56). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.62). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.48,49,50,53,54,58). Враховуючи зазначене, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 29 листопада 2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти сплачувати на користь матері дитини - [PERSON] (а.с.17-18). Як вбачається з розрахунків заборгованості зі сплати аліментів про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] , станом на 1 червня 2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів (а.с.19-20). Відповідно до висновку психолога з питань ставлення дитини до батька, ступеня розвитку між ними родинних зв`язків від 6 червня 2024 року №06-08/394, вихованням дитини - [PERSON] займається мати - [PERSON] , батько дитини - [PERSON] не приділяє уваги вихованню дитини (а.с.15). Згідно з характеристикою №06-08/398 від 7 червня 2024 року Путивльського ліцею №2 ім.Г.Я.Базими Путивльської міської ради, [PERSON] характеризується добре, її вихованням займається мати та баба. Батько, участі в житті дитини не бере, на телефонні дзвінки не відповідає, батьківські збори не відвідує (а.с.16). Відповідно до акта оцінки потреб сім`ї від 13 червня 2024 року та висновком оцінки потреб сім`ї від 13 червня 2024 року, за місцем проживання дитини по [ADDRESS] встановлено, що батько не забезпечує потреби дитини (а.с.10-14). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 22 березня 2023 року відмовлено у задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Путивльської міської ради Сумської області, про позбавлення батьківських прав, та попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - [PERSON] (а.с.21-22). Згідно з висновком Виконавчого комітету Путивльської міської ради Сумської області №199 від 14 серпня 2024 року вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.30-31). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, судом встановлено, що дійсно [PERSON] , який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини з часу розірвання шлюбу між сторонами, матеріальної допомоги не надає, не забезпечує необхідних умов життя, навчання, виховання та лікування своєї малолітньої дитини, ухиляється від участі у її вихованні, долею дитини не цікавиться, свідомо нехтує своїми обов`язками, рішенням суду вже був попереджений про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, проте жодним чином не змінив своє ставлення до дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлені обставини є підставою для позбавлення відповідача його батьківських прав.

Outcome: approved