Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Короткий зміст позовних вимог Позов мотивований тим, що за рішенням суду з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина. З 23.08.2024 син проживає окремо від матері та перебуває на повному утриманні позивача, а стягнуті з нього аліменти відповідач використовує не за призначенням. За таких обставин представник позивача просить звільнити позивача від сплати аліментів на користь відповідача на утримання сина. Рух справи та процесуальні дії Ухвалою суду від 06.12.2024 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 17.12.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 28.01.2025 представнику позивача надано можливість приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою суду від 03.03.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Позиція сторін Позивач у судовому засіданні 27.03.2025 підтримав позов, зазначивши, що не проти сплачувати аліменти на утримання сина, проте вважає, що відповідач не витрачає отримані кошти на утримання сина. Також повідомив, що син з грудня 2024 року проживав разом з ним. У судове засідання 08.04.2025 позивач не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв, клопотань не подав. Представник позивача підтримав позов у повному обсязі. У судовому засіданні 05.03.2025 відповідач заперечила проти задоволення позову, у подальші судові засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. Третя особа [PERSON] у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, пояснень щодо позову не подав. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). За рішенням суду у цивільній справі № 149/1428/17, що набрало законної сили, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 6). Позивач є учасником бойових дій (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] навчається на факультеті "Менеджменту та права" Вінницького національного аграрного університету, проживає у гуртожитку та здійснює оплату за проживання в розмір 800 грн щомісячно (а.с. 7-8). Позиція суду Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 596/826/21. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18. Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивач та його представник обгрунтовують позовні вимоги тим, що неповнолітній син на утримання якого з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти, проживає окремо від відповідача, а стягнуті з позивача аліменти відповідач використовує не за призначенням. Суд відхиляє вказані доводи, оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами, а проживання дитини під час навчального процесу окремо від відповідача, на користь якого стягнуто аліменти на утримання дитини, або ж тимчасове проживання дитини з батьком, не є самостійною та достатньою підставою для звільнення позивача від сплати аліментів. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги встановлені обставини, недоведеність заявлених позовних вимог, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги відмову у позові, судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: dismissed