Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

У грудні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В обґрунтування позову вказано, що з 24.10.2020 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось, у стосунках зникло почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння й підтримки. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, є неможливим і недоцільним. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 15.01.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 04.03.2025. В позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 24.10.2020 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1109, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 265. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовом позивач звернулась у грудні 2024, будь-яких інших (заяв) по спрві від сторін не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати слід залишити за позивачем на підставі її клопотання.

Outcome: approved