Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

02 грудня 2024 року позивач, в особі директора Ткаченко М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 75393971 від 16 серпня 2021 року у розмірі 20 437 грн. 80 коп., судового збору в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп.\~ \~ \~ \~ В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 16 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір № 75393971. Відповідно до умов договору сума позики складає 6\~000 грн., процентна ставка 1,99% яка нараховується за кожен день користування кредитом. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» 27 лютого 2022 року укладено договір факторингу № 27/01/2022 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 75393971 від 16 серпня 2021 року за яким боржником є [PERSON] ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 20\~437 грн. 80 коп. яка складається з : 6 000 грн. сума заборгованості за кредитом; 14 328 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 96 грн. інфляційні збитки; 13 грн. 80 коп. нараховані 3% річних до 23 лютого 2022 року. Ухвалою від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив суду не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення на веб-порталі судової влади України. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.281 ЦПК України. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75393971, відповідно до умов якого відповідачу надано позику на суму 6\~000 грн., базова процентна ставка складає 1,99% в день. Факт перерахування відповідачу суми позики підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» про здійснення 16 серпня 2021 на картковий рахунок [PERSON] транзакції на суму 6 000 грн. 00 коп. (а.с.11,18) 27 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників.(а.с.26-31) Відповідно до витягу з Реєстру боржників - до договору факторингу № 27/01/2022, укладеного 27 січня 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20 328 грн. 00 коп.(а.с.35) 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників.(а.с.36-39) Відповідно до витягу з Реєстру боржників - до договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, укладеного 10 березня 2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20 437 грн. 80 коп.(а.с.42) З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не сплачував кредитну заборгованість за договором позики \~\~№ 75393971 від 16 серпня 2021 року. Відповідач має непогашену заборгованість за договором № 75393971 перед ТОВ «Коллект Центр» в розмірі 20\~437 грн. 80 коп. яка складається з : 6 000 грн. сума заборгованості за кредитом; 14 328 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 96 грн. інфляційні збитки; 13 грн. 80 коп. нараховані 3% річних, що нараховані попереднім кредитором до 23 лютого 2022 року. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. В зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за кредитними договорами позивач вимушений звернутись до суду. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(частина друга\~статті 1050 ЦК України). При цьому, згідно з частиною першою\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514\~ЦПК України. ТОВ «Коллект Центр»\~має право на звернення до суду з даним позовом оскільки\~ТОВ «Вердикт Капітал»\~передало йому право вимоги за вищевказаним кредитним договором, яке було отримане від\~ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Згідно ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя\~статті 215 ЦК України). Згідно\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій\~статті 639 ЦК України\~зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої\~статті 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша\~статті 642 ЦК України). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] \~був вільним\~в укладанні\~зазначеного кредитного\~договору та\~обізнаний з\~умовами кредитування,\~в тому\~числі з\~нарахуванням відсотків\~за користування\~кредитними коштами,\~з чим\~погодився,\~підписавши \~Договір позики\~від 16\~серпня 2021\~року.\~Своїми діями\~ [PERSON] \~погодився з\~умовами сплати\~процентів за\~користування кредитними\~коштами,\~а тому\~позов\~ТОВ «Коллект\~Центр»\~щодо стягнення\~заборгованості за\~вказаним договором позики підлягає задоволенню. Щодо витрат на правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст.\~137, ч. 7 ст.\~139\~та ч. 3 ст.\~141\~цього\~Кодексу, а також їх документального обґрунтування, ч. 5\~ст. 135 ЦПК України. Так,\~судом встановлено,\~що на\~підставі укладеного\~договору про\~надання правової\~допомоги №\~02-09/2024-8\~від 02\~вересня 2024\~року,\~заявки на\~надання юридичної\~допомоги №\~25\~від 12\~жовтня 2024\~року,\~витягу з\~Акту №2\~про надання\~юридичної допомоги\~від 12\~листопада 2024\~року визначено витрати за надання правничої допомоги на суму 9 000 грн. Відповідно до\~договору про\~надання правової\~допомоги №\~02-09/2024-8\~від 02\~вересня 2024\~року та\~додатків до\~нього,\~правничу допомогу\~надано позивачу\~ФОП [PERSON] ,\~яка діє\~на підставі запису\~в Єдиного\~державного реєстру\~юридичних осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських формувань від 09 листопада 2023 року, номер запису 2010350000000446555. Будь якого\~документу,\~який підтверджує\~статус ФОП\~ [PERSON] ,\~як особи,\~яка набула право надавати правничу допомогу згідно ст. ст.\~60,\~62 ЦПК України, до суду не надано. З наведеного слідує, що\~ФОП [PERSON] не є адвокатом, яка здійснює професійну правничу допомогу. Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надається саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті\~137, частини сьомої статті\~139\~та частини третьої статті\~141 ЦПК України\~(пункт 63\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19\~провадження № 14-44цс21). Суд зауважує, що адвокатська діяльність не є господарською і, зокрема, підприємницькою, у значенні\~ст. 3 ГК України, а адвокат не є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність (рішення Ради адвокатів України № 13 від 21.02.2023 р.). З вище наведеного вбачається, що представником позивача не надано суду докази та документально не підтверджено витрати на правничу допомогу надану адвокатом, у зв`язку з розглядом цивільної справи в суді, тому у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, слід відмовити. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial