Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

В серпні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: [INFO] , орган опіки і піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. В обґрунтування позову позивач вказав, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі у них з [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] . Оскільки їх спільне життя поступово погіршувалося, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2018 року у справі № 686/3454/18 шлюб, укладений між ним та [PERSON] , розірвано. З моменту народження син - [PERSON] постійно проживає разом із батьком. Після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин [PERSON] продовжував проживати разом з батьком. Він самостійно здійснював та наразі здійснює утримання сина, займався та наразі займається його вихованням. Враховуючи факт ухилення відповідачки від грошового забезпечення щодо утримання сина, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року у справі № 686/7160/19 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних дітей сторін, в тому числі [PERSON] . З огляду на невиконання відповідачкою рішення суду про стягнення аліментів, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2020 року у справі № 686/17804/20 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів. З огляду на відсутність згоди матері на реєстрацію місця проживання разом з батьком, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2023 року у справі № 686/21936/23 надано дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] без згоди матері за місцем реєстрації та проживання батька, з одночасним зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання дитини. Крім того, вказаним вище судовим рішенням преюдиційно встановлено те, що: з 12 лютого 2012 року [PERSON] постійно проживає в будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності позивачу, разом із батьком - [PERSON] ; [PERSON] здійснює утримання двох спільних дітей сторін, в тому числі [PERSON] .. Таким чином, після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин позивач самостійно здійснює виховання та утримання [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] із позивачем та [PERSON] не проживає та жодним чином не бере участі у вихованні сина. За таких\~обставин:\~з метою\~захисту та\~реалізації законних\~прав та\~інтересів [PERSON] \~та прав\~ [PERSON] ,\~як батька,\~й уникнення\~суперечностей при\~визначенні відповідного\~факту зі\~сторони органів\~державної влади,\~органів місцевого\~самоврядування,\~інших фізичних\~та юридичних\~осіб; з огляду на необхідність наявності відповідного судового рішення про встановлення факту самостійного виховання дитини, яка передбачена додатком № 5 до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560; задля забезпечення можливості отримання [PERSON] допомоги як особою, яка самостійно виховує дитину; враховуючи заперечення відповідачкою фактичних обставин, викладених за змістом даної позовної заяви, він вимушений звернутись до суду із даною позовною заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини - [PERSON] , [INFO] .. З врахуванням наведеного, позивач просить суд: встановити факт самостійного виховання та утримання батьком - [PERSON] , його дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач, та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач додатково суду пояснив, що він самостійно займається вихованням та утриманням сина, оскільки відповідачка виїхала за кордон та не приїзджає. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, суду пояснила, що вона допомагає дітям, висилає кошти, постійно спілкується з дітьми по телефону. Вона поїхала закордон щоб відати кошти позичені на будівництво будинку, куди позивач згодом привів іншу жінку. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, оскільки немає доказів, що батько самостійно виховує та утримує дитину, тому підстави для встановлення такого факту відсутні. Представник третьої особи - [INFO] в судове засідання не з`явився, подали до суду письмові пояснення в яких посилаючись на норми Сімейного кодексу України зазначили, що батьки зобов`язані виховувати та утримувати дитину. Той з батьків хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з дитиною. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Представник третьої особи органу опіки і піклування в судовому засіданні пояснила, що при вирішенні вказаного спору висновок органу опіки та піклування не потрібний. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та її представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2001 року та від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/3454/18 від 20.04.2018р., шлюб зареєстрований Пироговецькою сільською радою Хмельницького району 02 вересня 2001 року, актовий запис № 05, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/7160/19 від 18.04.2019р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 року і до повноліття дітей. Рішенням Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~у справі\~№686/17804/20\~від 17.12.2020р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 20383,60грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з березня 2019 року по 10 липня 2020 року включно. 27.12.2023р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір про погашення заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого домовились про розстрочку сплати заборгованості по аліментах по утриманню спільних дітей, що стягуються з [PERSON] та яка виникла станом на 27.12.2023р. Згідно вказаного договору [PERSON] зобов`язалась погасити заборгованість по сплаті аліментів, що виникла станом на 27.12.2023р., у строк до 15.01.2024року, та зобов`язалась в подальшому сплачувати аліменти, відповідно до рішення суду, брати участь у додаткових витратах на дітей. 28.12.2023р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір про внесення змін до договору про погашення заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого домовились викласти п.2 у новій редакції, згідно якої [PERSON] зобов`язалась погасити заборгованість по сплаті аліментів, що виникла станом на 28.12.2023р. в розмірі 220000грн, у строк до 15.01.2024 року. Згідно довідки Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.03.2025р. про суму нарахованих та сплачених аліментів згідно виконавчого листа №686/7160/19 від 28.05.2019р., виданого Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 року і до повноліття дітей, заборгованість по сплаті аліментів згідно заяви [PERSON] від 28.12.2023р. відсутня. Станом на 17.03.2025р. заборгованість по сплаті аліментів становить 7012,50грн. Також, згідно довідки Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.03.2025р. про суму нарахованих та сплачених аліментів згідно виконавчого листа №686/16313/20, виданого Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини із всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2020р. і до закінчення навчання, але не довше ні ж до досягнення дитиною 23 років, борг станом на 01.01.2024р. по сплаті аліментів сплачений згідно заяви [PERSON] . Станом на 01.02.2025 року заборгованість по аліментах становить 9264грн. Рішенням Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~у справі\~№686/21936/23\~від 07.11.2023р. надано дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , без згоди матері [PERSON] , за місцем реєстрації та проживання батька [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа Хмельницького ліцею №15 ім.О Співачука від 20.07.2023р. [PERSON] навчається в 9-Г класі ліцею. Мати, [PERSON] протягом останнього часу не цікавиться успіхами сина у навчанні, шкільними потребами, не відвідувала батьківські збори, не долучалася до шкільних заходів. Усі обов`язки щодо виховання сина здійснює батько. За адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою №Л-03-55014 від 26.12.2023р. Згідно акту від 13.07.2023р., складеного сусідами позивача [PERSON] та [PERSON] , вони підтверджують, що [PERSON] проживає з [PERSON] , [PERSON] , та здійснює їх виховання самостійно з 01.02.2012р. по 13.07.2023р. Службою у справах дітей 21.09.2023р. у справі №686/21936/23 було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого було складено Акт обстеження, в якому зазначено, що для проживання дитини створено умови, наявна окрема кімната, де є меблі, необхідне приладдя, одяг та взуття. Зі слів батька стосунки з сином у нього нормальні, з матір`ю спілкується не часто в телефонному режимі. Згідно листа [INFO] від 02.07.2024р. №8350, [PERSON] повідомлено, що комісією [INFO] було розглянуто його заяву та документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Протоколом від 02.07.2024р. комісія ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Причини відмови - в матеріалах заяви відсутні документи, які визначені у додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024р. №560, а саме рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає та працює в Республіка Польща, в період з 2021р. по січень 2025р. здійснювала перекази грошових коштів дітям [PERSON] та [PERSON] , та спілкування з ними телефоном (переписка в месенджерах), що підтверджується: довідкою про реєстрацію для тимчасового перебування від 27.01.2025р., трудовим договором від 30.09.2024р., копіями грошових переказів, та переписками у месенджерах. Вищевказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2018 року в справі №686/3454/18; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.04.2019 року в справі №686/7160/19; заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2020 року в справі №686/17804/20; довідкою №58425 від 05.07.2023 р.; розрахунком № 58770 від 06.07.2023 р.; договором про погашення заборгованості по сплаті аліментів №5320 від 27.12.2023 р.; договором про внесення змін до договору про погашення заборгованості по сплаті аліментів №5351 від 28.12.2023 р.; заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2023 року в справі №686/21936/23; листом Хмельницького ліцею №15 імені [PERSON] від 20.07.2023 №01-42/132; довідкою №П-03-550-14 від 26.12.2023 р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; актом обстеження умов проживання від 21.05.2023 р.; актом від 13.07.2023 р.; повідомленням [INFO] від 02.07.2024 №8350; довідки Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.03.2025р.; довідкою про реєстрацію для тимчасового перебування від 27.01.2025р.; трудовим договором від 30.09.2024р., копіями грошових переказів та переписками у месенджерах. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду, така особа має право на відстрочку від мобілізації. Додатком 5 "Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу пі час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, для оформлення відстрочки за п. 4 ч. 1ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено надання ТЦК рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини. Згідно ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання\~в сім`ї\~є першоосновою\~розвитку особистості\~дитини.\~На кожного\~з батьків\~покладається однакова\~відповідальність за\~виховання,\~навчання і\~розвиток дитини.\~Батьки або\~особи,\~які їх\~замінюють,\~мають право\~і зобов`язані\~виховувати дитину,\~піклуватися про\~її здоров`я,\~фізичний,\~духовний і\~моральний розвиток,\~навчання,\~створювати належні\~умови для\~розвитку її\~природних здібностей,\~поважати гідність\~дитини,\~готувати її\~до самостійного\~життя та\~праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено,\~що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України). Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ч.1 ст.153 СК України). Згідно із\~ч.ч.\~1,2,\~4\~ст.\~155\~цього Кодексу,\~здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків\~мають ґрунтуватися\~на повазі\~до прав\~дитини та\~її людської\~гідності.\~Батьківські права\~не можуть\~здійснюватися всупереч\~інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Свідки [PERSON] та [PERSON] суд пояснили, що проживають по сусідству з [PERSON] , який сам виховує дітей, які доглянуті, возить [PERSON] до школи, знають його з позитивної сторони. Відповідачки вони там не бачили тривалий час. При цьому пояснили, що до будинку позивача вони не ходять, хто там живе точно не знають. Які відносини у [PERSON] з матір`ю не знають. [PERSON] в судовому засіданні відмовився давити свідчення, та відповідати на запитання відповідно до ст.63 Конституції України. Позивачем в позовних вимогах не зазначено за який період він просить встановити факт самостійного виховання та утримання дитини. Не надано ним суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він самостійно виховує та утримує сина - [PERSON] станом на час розгляду справи судом. Позивачем надана суду інформація з Ліцею №15 щодо участі батьків у вихованні дитини станом на 20.07.2023 року, тобто за рік до звернення позивача до суду з позовом. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що відповідач [PERSON] спілкується з дитиною, підтримує з сином зв`язок та цікавиться його життям, перераховує йому грошові кошти та сплачує аліменти на його утримання. А тому, факт розірвання шлюбу між сторонами, проживання відповідача в іншій державі, окремо від дитини, та наявність заборгованості по аліментах, не підтверджує факту самостійного виховання та утримання дитини позивачем. Відтак із встановлених обставин вбачається що сторони добровільно погодили між собою те, що їх неповнолітній син буде проживати разом із позивачем та визначили порядок участі матері у забезпеченні дитини в судовому порядку. При цьому позивачем в ході розгляду справи також не долучено жодного доказу з приводу необхідності встановлення факту самостійного виховання сина з метою захисту та реалізації законних прав та інтересів [PERSON] та за для забезпечення можливості отримання [PERSON] допомоги як особою, яка самостійно виховує дитину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: [INFO] , орган опіки і піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, слід відмовити.

Outcome: dismissed