Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВ "ФК "Ейс" до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-10182292 від 09.11.2023 року в розмірі 19 624,50 гривень, судових витрат у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог представник зазначив, що 09.11.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ»(первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-10182292, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 6 300,00 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 22.01.2024 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (Клієнт) та ТОВ «Макс Кредит» (Фактор) уклали Договір факторингу № 22-01/2024 згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №00-10182292 від 09.11.2023. Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу ТОВ «Макс Кредит» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13 797,00 грн. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №00-10182292 від 09.11.2023. Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу ТОВ "ФК "Ейс" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 19 624,50 грн. Оскільки по теперішній час відповідачка грошові кошти не повернула, представник позивача був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права та просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам надано час для подання заяв по суті та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання ухвали з АТ КБ "Приватбанк" надійшла інформація, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві однією із вимог просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримував в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.11.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-10182292, у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с.16-19). Також відповідачкою був підписаний паспорт споживчого кредиту та графік платежів (а.с.20,36-37). Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 6 300, 00 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 09.11.2023 по 14.11.2023 року наданої АТ КБ "ПриватБанк", 09.11.2023 року на вищевказану картку було перераховано 6 300,00 грн. (а.с.98-100). 22.01.2024 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (Клієнт) та ТОВ «Макс Кредит» (Фактор) уклали Договір факторингу № 22-01/2024 згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №00-10182292 від 09.11.2023 (а.с.46-54). Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу ТОВ «Макс Кредит» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13 797,00 грн.(а.с.55-56). 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №00-10182292 від 09.11.2023 (а.с.58-67). Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу ТОВ "ФК "Ейс" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 19 624,50 грн. (а.с.68-69). Так, відповідно до розрахунку та виписки, заборгованість відповідачки становить 19 624,50 грн, що складається з 6 615,00 грн -заборгованість по кредиту; 13 009,50 - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.43-45). Оскільки по теперішній час відповідачка грошові кошти не повернула, представник позивача був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права та просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу. За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. В ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідачки за Кредитним договором №00-10182292 від 09.11.2023 року. Оскільки відповідачка не виконала передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2422,40 грн. Також, представник позивача просив відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішенн справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 22.11.2024 року між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС», в особі керівника Полякова О.В. було укладено договір про надання правничої допомоги № 2211/Е(а.с.70-73). Обсяг наданих правових та юридичних послуг визначений у акті прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги на загальну суму 7000, 00 грн(а.с.74). Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідачки на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved