Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

25.04.2024 року позивач АТ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 05.07.2021 року [PERSON] уклав з АТ «ПРАВЕКС-БАНК» перший кредитний договір № 522RPUA211860001. Своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами кредитного договору Кредитор надав кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування Позичальнику кредит у розмірі 60 000 гривень. 07.02.2022 року [PERSON] уклав з АТ «ПРАВЕКС-БАНК» другий кредитний договір № 522RPUA220380001, своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами кредитного договору Кредитор надав кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування Позичальнику кредит у розмірі 90 000 гривень. Позичальник зобов`язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням, повернути (погасити) кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі на умовах встановлених в кредитному договорі. Відповідно до п. 11.3 Загальної частини Кредитного договору, він діє від дня його підписання до повного виконання зобов`язання за цим договором. Відповідно до п. 3 особливої частини Кредитного договору, Банк видає Позичальнику Кредит на строк до 04.07.2026 року. Відповідно до додатку № 1 до договору кредиту № 522RPUA211860001 від 05.07.2021 Таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту 60 місяців, загальна вартість кредиту 110 114,38 гривень, щомісячний платіж Позичальника становить 1556,10 гривень, крім останнього який складає 1616,30 гривень. Відповідно до додатку № 1 до договору кредиту № 522RPUA220380001 від 07.02.2022 Таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту 60 місяців, загальна вартість кредиту 161 642,42 гривень, щомісячний платіж Позичальника становить 2383,95 гривень, крім останнього який складає 2207,44 гривень. Крім того, позивач зазначив, що [PERSON] було підписано анкети-заяви, в яких зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до даного спору солідарного відповідача. На виконання умов Кредитного договору № 522RPUA211860001 Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. За заявою позичальника від 05.07.2021 до АТ «ПРАВЕКС БАНК» надав грошові кошти на рахунок № [NUMBER] . Позичальник своїх зобов`язань за кредитними договорами належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 522RPUA211860001 від 05.07.2021 станом на 14.02.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить 76985,54 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 55 608,51 гривень; заборгованості за відсотками 21377,03 гривень. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 522RPUA220380001 від 07.02.2022 станом на 14.02.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить 126321,11 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 90000 гривень; заборгованості за відсотками 36321,11 гривень. З метою повернення грошових коштів позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення заборгованості, але до цього часу жодної суми не повернуто,тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.11.2024 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.02.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені шляхом розміщення оголошення на веб-сайті. Відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалися, про причини неявки суду не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що 05.07.2021 року між Акціонерним товариством «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 522RPUA211860001, своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами кредитного договору Кредитор надав кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування Позичальнику кредит у розмірі 60 000 гривень. Позичальник зобов`язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням, повернути (погасити) кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі на умовах встановлених в кредитному договорі. Судом встановлено, що 07.02.2022 року між Акціонерним товариством «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 522RPUA220380001, своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами кредитного договору Кредитор надав кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування Позичальнику кредит у розмірі 90 000 гривень. Позичальник зобов`язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням, повернути (погасити) кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі на умовах встановлених в кредитному договорі. Договір, відповідно до п. 11.3 Загальної частини Кредитного договору, діє від дня його підписання до повного виконання зобов`язання за цим договором. Відповідно до п. 3 особливої частини Кредитного договору Банк видає Позичальнику Кредит на строк до 04.07.2026 року. Відповідно до п.2, п.п 4.1 Кредитного Договору Кредит цільове призначення (мета) кредиту на споживчі цілі. Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, зазначений у п. 5 особливої частини договору, а саме: № [NUMBER] . Відповідно до п. 4 особливої частини першого Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 18,99%. У разі настання відкладальної обставини передбаченої у п. 1.7 процентна ставка змінюється до 29,99%. За пунктом 3.1 Особливої частини першого Кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, в тому числі сплати процентів до 05 числа кожного місяця. За пунктом 3.1 Особливої частини другого Кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, в тому числі сплати процентів до 07 числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.2 Загальної частини Кредитного Договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом щомісяця в строки, вказані в п. 3.1. Особливої частини Кредитного Договору, шляхом внесення грошових коштів, вказаних у колонці «Погашення основної суми кредиту» Графіку платежів за Договором, що вказаний у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №1 до даного Договору), а також в дату повернення Кредиту, зазначену в п.3 Особливої частини першого кредитного Договору, на поточний рахунок Позичальника, зазначений в п.5 Особливої частини першого кредитного Договору, та доручає Банку здійснювати договірне списання відповідної суми грошових коштів, вказаних у колонці «Погашення основної суми кредиту» Графіку платежів за Договором, що вказаний у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №1 до даного Договору), з зазначеного поточного рахунку Позичальника в рахунок погашення заборгованості За Кредитом (договірне списання). Відповідно до п. п 4.10, 4.11 загальної частини Кредитного договору проценти нараховуються Банком протягом строку на який надається Кредит. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, протягом Процентного періоду зазначеного в п. п. 4.1 особливої частини першого кредитного договору. Нарахування процентів здійснюється із застосуванням методу «факт/факт» (фактична кількість днів у процентному періоді та фактична кількість днів у році). Позичальник, відповідно до п.п. 4.2 Загальної частини Кредитного договору, зобов`язаний погашати заборгованість за Кредитом щомісяця в строки, вказані в п. 3.1 особливої частини, тобто 11 числа кожного місяця. Погашення відбувається шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок Позичальника (зазначений в п. 5 особливої частини Кредитного договору), вказаних в колонці «Погашення заборгованості» графіку платежів за договором, що вказаний в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту згідно додатку № 1 до даного договору. У додатку № 1 до договору кредиту № 522RPUA211860001 від 05.07.2021 зазначені Таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту 60 місяців, загальна вартість кредиту 110 114,38 гривень, щомісячний платіж Позичальника становить 1556,10 гривень, крім останнього який складає 1616,30 гривень. У додатку № 1 до договору кредиту № 522RPUA220380001 від 07.02.2022 зазначені Таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту 60 місяців, загальна вартість кредиту 161 642,42 гривень, щомісячний платіж Позичальника становить 2383,95 гривень, крім останнього який складає 2207,44 гривень. На виконання умов Кредитного договору № 522RPUA211860001 Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. За заявою позичальника від 05.07.2021 до АТ «ПРАВЕКС БАНК» надав грошові кошти на рахунок № [NUMBER] . На виконання умов Кредитного договору № 522RPUA220380001 Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. За заявою позичальника від 07.02.2022 до АТ «ПРАВЕКС БАНК» надав грошові кошти на рахунок № [NUMBER] . Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 522RPUA211860001 від 05.07.2021 станом на 14.02.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить 76985,54 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 55 608,51 гривень; заборгованості за відсотками 21377,03 гривень. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 522RPUA220380001 від 07.02.2022 станом на 14.02.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить 126321,11 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 90000 гривень; заборгованості за відсотками 36321,11 гривень. Статтею 9 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Укладання договору між сторонами відбулося на підставі ст. 634 ЦК України шляхом приєднання Відповідачем до запропонованих банком умов та тарифів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України визначено що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Абзацом 1 ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений Договором або Законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Щодо солідарного стягнення суд вказує про наступне. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги до відповідача [PERSON] , позивач посилався на положення ч.3 ст.61, ч.4 ст.65 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України у разі, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Водночас відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність, отже [PERSON] зобов`язана нести солідарну відповідальність перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань. Суд зазначає, що частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. В даному випадку з умов договору кредиту, паспорту споживчого кредиту, анкети-заяви вбачається, що наданий банком кредит є споживчим, так як взятий на споживчі потреби, при цьому які саме не зазначено. Оцінивши в сукупності надані суду докази з урахуванням вимог ч.3 ст.61, ч.4 ст.65 СК України, суд доходить висновку, про недоведеність доводів позивача про те, що отримані позичальником грошові кошти за вказаним кредитним договором були використані в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для другого з подружжя. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує саме з позичальника заборгованості за Кредитними договорами № 522RPUA211860001 від 05.07.2021 у розмірі 76985,54 гривень та № 522RPUA220380001 від 07.02.2022 у розмірі 126 321,11 гривень. Згідно з вимогами ч ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2439,68 гривень.

Outcome: partial