Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду закарпатської області з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" (правонаступник АТ "УКРСОЦБАНК"), в якій просять зняти арешт з усього майна [PERSON] та [PERSON] , що накладений постановою державного виконавця відділу ДВС у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № 3-94/99-3897 від 18.07.2000. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що даний арешт накладений у ході примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роман і Роман» на [PERSON] , який був директором ТОВ «Роман і Роман», а також інших членів сім`ї, оскільки наявне у них майно належало їм на праві спільної сумісної власності. У зв`язку з повним та фактичним виконанням виконавчого документа державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту. Після смерті [PERSON] позивачами з`ясовано, що даний арешт з належного позивачам майна не знятий, так як їх не було ідентифіковано у постанові про зняття арешту. Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 27.01.2025 за № 2609 відмовив у знятті арешту у зв`язку з технічною неможливістю вчинити такі дії. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відомостей про арешт майна протягом тривалого часу за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій стягувача є не виправданим втручанням у право позивачів на мирне володіння належним їм майном. 20 березня 2025 року від відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції надійшов відзив, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Представник звертає увагу на те, що виконавче провадження, у межах якого винесена постанова про арешт майна, знищене. У автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) відсутні відомості про виконавче провадження, позаяк у 2000 році АСВП не функціонувала. Зважаючи на те, що матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 22.01.1999 приватним нотаріусом Данич О.Ф., про стягнення з ТзОВ «Роман і Роман» на користь АТ «Укрсоцбанк» 40800,00 грн боргу знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відсутні докази виконання рішення суду боржником, і такі докази скаржником відділу ДВС не надавалися, у Відділу ДВС відсутні правові підстави та технічна можливість для зняття арешту майна, згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Представник позивачів просив розглянути справу у їх відсутності, за наявними у справі матеріалами, про що подав відповідну письмову заяву. Представник відповідача - Відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Ужгороді Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції подав заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі та відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача - АТ «СЕНС Банк» подала клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника відповідача. У клопотанні зазначає, що заборгованість за кредитним договором № 33/3 від 08.05.1997 перед АТ «СЕНС БАНК» позичальником ТОВ «Роман і Роман» сплачена у повному обсязі 21.08.2004. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 22 травня 2000 року державним виконавцем Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого напису, виданого 22.01.1999 приватним нотаріусом Денич О.Ф. про стягнення з ТОВ «Роман Іроман» на користь «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 40\~800,00 грн, винесено постанову № 3-94/99-3897 від 18.07.2000, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - квартиру [ADDRESS] , згідно з ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження». 22 червня 2009 року головним державним виконавцем Сирохман І.І винесено постанову про зняття арешту з майна, накладеного постановою Ужгородського МВ ДВС № 3-94/99 від 18.07.2000 у зв`язку з фактичним повним виконанням документа, згідно з рішенням суду відповідно до п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», при розгляді заяви [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які містяться в інформаційній довідці № 401504289 від 30.10.2024, згідно з постановою 3-94/99/3837 від 18.07.2000 Ужгородського міськвідділу державної виконавчої служби, на все майно [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 3869147, зареєстрований 11.10.2006 реєстратором Перша ужгородська державна нотаріальна контора. З листа Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.11.2024 № 486/01-16 встановлено, що на підставі постанови № 3-94/99-3897 від 18.07.2000 про арешт квартири, розташованої по [ADDRESS] , зареєстровано обтяження арешт на нерухоме майно (квартиру) в паперовому реєстрі для реєстрації заборон за № 100 на сторінці 39, 19.07.2000. У цій же книзі реєстрації заборон є відмітка про зняття арешту з квартири на підставі повідомлення виконавчої служби від 23.10.2009 № 3-94/99-3897. На підставі постанови про зняття арешту з майна від 22.06.2009, направленої листом Ужгородського МВ ДВС № 5-15529 від 22.06.2009 на адресу контори, прийнятої у відповідь на заяву [PERSON] про зняття арешту з майна, де було зазначено про фактичне повне виконання виконавчого документа, виданого згідно з рішенням суду вилучено обтяження № 386107 на [PERSON] . Про інші обтяження у постанові інформація відсутня. Арешти на все майно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані в електронній версії Реєстру заборон нерухомого майна 11.10.2006 при формуванні нової редакції реєстру із посиланням на постанову Ужгородського міськвідділу ДВС № 3-94/99-3897 від 18.07.2009, отриману конторою 22.06.2009 вих. № 15529. З Єдиного реєстру заборон був вилучений лише запис про арешт за № 3869107 на [PERSON] , на заяву якого посилався виконавець у постанові про зняття арешту. Згідно з інформаційною довідкою № 401195111 від 28.10.2024 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на майно [PERSON] накладений арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 5481993, згідно з постановою № 3-94/99-3897, виданою 18.07.2000 Ужгородським міськвідділом державної виконавчої служби. Перенесено із запису 5481975 (все майно). Окрім цього, у цій довідці наявні відомості про обтяження № 3869137 (архівний запис) від 11.10.2006. Підстава обтяження постанова 3-94-3897 від 18.07.2000 Ужгородський міськвідділ державної виконавчої служби, невизначене майно, все майно. Із запису про обтяження № 5481975 (спеціальний розділ) вбачається, що даний запис зареєстровано 11.10.2006 Ужгородським міськрайонним управлінням юстиції Закарпатської області на підставі постанови № 3-94/99-3897, виданої 18.07.2000 Ужгородським міськвідділом державної виконавчої служби. Особа, майно/права якої обтяжуються - [PERSON] . Відомості про реєстрацію до поновлення /перенесення № 3869137 від 11.10.2006. Також судом встановлено факт звернення представника позивачів до органу ДВС із заявою про зняття арештів з майна позивачів, а також факт відмови відділу державної виконавої служби у місті Ужгороді зняти арешт з майна позивачів (лист від 27.01.2025 за № 2609). Згідно з листом Державного нотаріусу Кондратенко Олени Анатоліївни Закарпатського обласного державного нотаріального архіву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ід 10.03.2025 у відповідь на звернення [PERSON] , на підставі наказу головного управління юстиції у Закарпатській області від 04 травня 2007 року за № 132/01-08 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Данич О.Ф.», згідно з актом приймання-передавання документів від 30 січня 2008 року, справи вищевказаного нотаріуса передано до Закарпатського обласного державного нотаріального архіву та на підставі наказу Міністерства юстиції України від 09 листопада 2000 року за № 56/5 «Про затвердження Методичних вказівок щодо застосування примірної номенклатури справ державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса», відібрані для знищення як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення документи «виконавчі написи та документи, на підставі яких вони вчинені» за 1995-2004 роки, згідно з актом від 20.10.2008 за № 2 про виділення до знищення справ, що не підлягають зберіганню, було знищено, про що складено відповідний акт. З довідки АТ «СЕНС БАНК» за вих. № 15932-56/2025 від 02.04.2025 вбачається, що АТ «СЕНС БАНК», який є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», заборгованість за кредитним договором № 33/3 від 08 травня 1997 року позичальника ТОВ «Роман і Роман» відсутня. Зобов`язання за кредитним договором № 33/3 від 08 травня 1997 виконані в повному обсязі 21 серпня 2004 року. Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. У справі, що розглядається, предметом позову є вимога позивачів щодо зняття арешту на майно, накладеного 22 травня 2000 року державним виконавцем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Арешт майна накладено державним виконавцем відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на момент винесення постанови. Згідно із ст. 55 "Арешт та вилучення майна боржника" Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції станом на 22.05.2000, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції станом на 22.05.2000, арешт застосовано для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації. Таким чином, арешт накладено державним виконавцем з метою забезпечення примусового виконання виконавчого напису. Водночас, зазначений вище Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, передбачав можливість зняття арешту з майна у зв`язку із закриттям виконавчого провадження (ст. 37 Закону), його закінченням (ст. 39 Закону) або на підставі судового рішення у справі за позовом про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту у разі, якщо особа, вважала, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові (ст. 59 Закону). При цьому, позовні вимоги у даній спарві позивачами обґрунтовані тим, що заборгованість за виконавчим документом погашена у повному обсязі. Про погашення заборгованості, зокрема, свідчать постанова державного виконавця про зняття арешту з майна від 22 червня 2009 року, у якій зазначено про фактичне та повне виконання виконавчого документа, згідно з рішенням суду, а також довідка правонаступника стягувача АТ «Укрсоцбанк» - АТ «Сенс банк» про те, що заборгованість позичальника ТОВ «Роман і Роман» за кредитним договором № 33/3 від 08.05.1997 відсутня. Зобов`язання за кредитним договором № 33/3 від 08 травня 1997 року виконані у повному обсязі 21 серпня 2004 року. Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції станом на 22.06.2009, фактичне повне виконання рішення згідно з виконавчим документом, є підставою для закінчення виконавчого провадження (п. 8 ч. 1 ст. 37), наслідком чого є припинення чинності арешту майна боржника та скасування здійснених державним виконавцем заходів примусового виконання рішення (ч. 1 ст. 38 Закону). Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 59 чинного на день розгляду справи Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червна 2016 року № 1404-VІІІ, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Статтею 40 чинного Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червна 2016 року № 1404-VІІІ також передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість за виконавчим документом погашена, виконавчий документ фактично виконаний у повному обсязі, однак, жодного документу на підтвердження закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу немає. Арешт, накладений на майно позивачів не скасований, попри наявність підстав для вчинення таких дій виконавцем. Разом з цим, у зв`язку зі спливом строків зберігання матеріалів виконавчого провадження дослідити таке не видається можливим. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На переконання суду, наявність чинного арешту майна позивачів, за відсутності будь-яких непогашених зобов`язань перед стягувачем, відкритих виконавчих проваджень є невиправданим втручанням у їх право користуватись та розпоряджатись належним їм майном. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, беручи до уваги, що відділ державної\~виконавчої служби\~у місті\~Ужгороді Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~є неналежним\~відповідачем у\~справі,\~так як\~належним відповідачем\~у позовах\~про звільнення\~майна з-під\~арешту є\~особа,\~в інтересах\~якої накладено\~арешт на\~майно у\~виконавчому провадженні,\~у задоволенні\~позову до\~даного відповідача\~слід відмовити. Враховуючи, що представник позивача у своїй заяві просить суд витрати по сплаті судового збору покласти на позивачів, підстави для стягнення судового збору на їх користь відсутні. На підставі наведеного,

Outcome: approved