Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов (з врахуванням заяви про зміну позовних вимог від 04.10.2024) до Рогатинської міської ради про визнання за ним як спадкоємцем за заповітом [PERSON] права власності на земельну частку (пай) площею 1,02 умовних кадастрових гектари, що розташовані на території Рогатинської міської ради. В обґрунтування позовних вимог вказав, що його баба, [PERSON] , була власником земельної частки (паю), яку успадкував її син (батько позивача), [PERSON] , а після його смерті його дружина (матір позивача), [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник Рогатинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00044694820 від 24 квітня 2024 року [PERSON] померла [INFO] . Згідно із ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до цієї ж статті право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 6 Земельного кодексу України 1990 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.\~ Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Довідкою КУ «Рогатинський трудовий архів від 17.03.2025, в якій зазначено, що в рахунку № 70 (книги нарахування оплати праці) колгоспу ім. Будьонного за 1952 рік вказано [PERSON] , та копією пенсійного посвідчення [PERSON] , в якому зазначено колгосп ім. Фрунзе, с. Васючин, підтверджується, що вона була членом колгоспу. Згідно з копією архівної довідки від 18.06.1999 колгосп ім. Будьонного в 1958 році було перейменовано в колгосп ім. Дзержинського, в 1959 році колгосп ім. Фрунзе, а в 1991 році в колгосп «Васючинський». В 1992 році загальними зборами членів колгосп реорганізовано в спілку селян « [PERSON] ». Рішенням Васючинської сільської ради народних депутатів від 31.08.1995 вирішено: Передати землі для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 617 га на території Васючинської сільської ради народних депутатів безплатно у приватну власність громадянам в межах середньої земельної частки 1,59 га без визначення меж ділянок в натурі (п. 2). Видати громадянам, які працюють у селянській спілці,і пенсіонерам,я кі раніше працювали у спілці і працюють в сільській місцевості, що включені до списку, сертифікати на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки та зареєструвати їх в книзі записів (реєстрації сертифікатів) (п. 3). [PERSON] включена до «Списку жителів с. Васючин, Васючинської сільської ради народних депутатів, які мають право на одержання земельного паю при роздержавленні земель товарного виробництва селянської спілки « [PERSON] ». Отже, це рішення та список підтверджують, що [PERSON] мала право на земельну частку відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року. Розпорядженням Рогатинської районної державної адміністрації від 14.07.2005 № 110 внесено зміни в розпорядження від 09.03.200 № 64 «Про затвердження розміру середньої земельної частки (паю) по спілці власників селянських господарств «Васючин» та затверджено розмір земельної частки (паю) як 1,02 умовних кадастрових гектари. Згідно з довідкою ЦНАП Рогатинської міської ради від 27.08.2024 [PERSON] на день смерті проживала одна в с. Васючин. [PERSON] вступив у оперативне управління та володіння спадковим майном в листопада 1995 року. В силу ст. 549 ЦК УРСР, чинної на момент відкриття спадщини [PERSON] , де вказано, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, спадщину [PERSON] , яка включає право на земельну частку (пай) прийняв [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20 липня 2004 року [PERSON] помер [INFO] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2005, виданого державним нотаріусом\~Четвертої Львівської\~державної нотаріальної\~контори Матвіїв\~Л.\~І., підтверджується, що спадщину [PERSON] прийняла [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09 квітня 2021 року [PERSON] померла [INFO] . Копією свідоцтва про народження від 07 червня 1953 року підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] д [PERSON] . Копією свідоцтва про шлюб від 07 травня 1956 року підтверджується, що після реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] д [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до копії заповіту від 05 травня 2011 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2024, виданого державним нотаріусом\~Четвертої Львівської\~державної нотаріальної\~контори Мельник\~Г.\~Я., підтверджується, що спадщину [PERSON] прийняв [PERSON] . Державний нотаріус\~Четвертої Львівської\~державної нотаріальної\~контори Мельник\~Г.\~Я.\~постановою від\~08\~квітня 2024\~року відмовив\~ [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~земельну частку\~(пай),\~яка перебувала в колективній власності селянської спілки\~«Васючин»,\~у зв`язку\~з неподанням\~ним документів,\~що підтверджують\~право власності\~ [PERSON] на\~це нерухоме\~ майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268\~ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] набув право власності на спірну земельну частку (пай) як спадкоємець [PERSON] , однак не може отримати документа, який засвідчує його право власності на це майно, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved