Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

У серпні 2024 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та з урахуванням уточнюючої позовної заяви від 19 лютого 2025 року мотивувала свої вимоги тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на квартири в будинку [ADDRESS] , на будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку, яка знаходиться за цією ж адресою. У червні 2024 року вона (позивачка) звернулась до Бородянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті баби, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею (позивачкою) пропущений строк для прийняття спадщини. Оскільки вона є матір`ю трьох малолітніх доньок, незадовго до смерті бабусі, [INFO] народила третю дитину, мала тяжкі пологи та тривалу реабілітацію після них та реабілітацію новородженої дитини, після народження дитини захворіла, отримувала медичну допомогу, самі діти теж хворіли, то вважала, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин. Тому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року було відкрите провадження в даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 27 січня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що дійсно [INFO] померла його тітка [PERSON] , вона йому була близькою людиною, він фактично виріс у її сім`ї, до її смерті він постійно спілкувався з нею. У [PERSON] був син [PERSON] , який помер [INFO] , при житті її син вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, на тривалий час зникав та не спілкувався з матір`ю, із зазначеними обставинами тітка змушена була звернутися до суду, і рішенням Ірпінського міського суду від 01 вересня 1998 року його було виселено із квартири [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. За час спілкування з тіткою, вона ні разу не згадувала про наявність у неї онуки [PERSON] , він (відповідач) також ні разу її не бачив та не чув про наявність доньки у покійного [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивачка не прийняла спадщину, не вступила в управління спадковим майном, на його похованні була відсутня. Вважає, що обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, викладені позивачкою у позовній заяві є надуманими. Оскільки шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив 26 квітня 2024 року, то просив у задоволенні позову позивачці відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, викладене в позовній заяві підтвердила. Відповідач Бородянська селищна рада свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі, надала до суду письмові пояснення, зазначивши, що позивачка не проживала із спадкодавцем, на похованні не була присутня, спадщину не прийняла. Строк для подання спадщини закінчився 26 квітня 2024 року. Наведені в позовній заяві причини пропуску строку для прийняття спадщини є неповажними, такими, що не пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами на вчинення цих дій. Відповідач [PERSON] в судовому засіданія проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , відповідача, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачки по батьковй лінії [PERSON] /а.с.12/. Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її племінник - відповідач по справі [PERSON] , подавши 23 лютого 2024 року до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини /а.с.40-83/. Постановою від 10 червня 2024 року Бородянська державна нотаріальна контора відмовила позивачці [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлої [PERSON] у зв`язку з тим, що спадкоємцем було пропущено строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини /а.с.8-9/. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що позивачка має трьох дітей і не має можливості відволікатися від домашніх справ на тривалий час. Після пологів у 2023 році у неї (позивачки) почалися проблеми зі здоров`ям, вона часто зверталась до лікарів, проходила обстеження, лікування, зокрема, і в березні-травні 2024 року. В цей період часто просила сусідку ( [PERSON] ) посидіти з дітьми, коли вона була відсутня в зв`язку з лікуванням, але не більше двох годин, так як менша дитина була на грудному вигодовуванні. Домоги у неї не було, оскільки чоловік постійно працює. Позивачка говорила, що вона тривалий час не знала про смерть бабусі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що з ними по сусідству проживала померла [PERSON] , відповідач приїзджав до неї, [PERSON] ніколи не згадувала, що у неї є онука. Коли вона померла, то приїхав відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). У частині третій статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.14-19,145-154) та що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , позивачка має трьох малолітніх дітей, після народження третьої дитини [INFO] тривалий час хворіла, зокрема, в період з листопада 2023 року по квітень-травень 2024 року відвідувала лікарів, проходила обстеження та лікування, хворіли також і діти. Враховуючи викладене,\~оскільки позивачка\~у визначений\~чинним законодавством\~термін не\~звернулася до\~нотаріуса із\~відповідною заявою\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] , оскільки хворіла та за станом здоров`я мала труднощі щодо своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, то суд, вважаючи причину пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважною, визнає за необхідне позов задовольнити та надати [PERSON] додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] терміном три місяці з моменту набрання чинності даним рішенням.

Outcome: approved