Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з останнього заборгованість за договорами, розмір якої складає 54816грн.21коп., з яких: - заборгованість за Договором про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank від 25.10.2021 року, складає 28049грн.12.коп, з яких: 13972 грн.12коп. - борг по кредиту; 14076грн.89коп - бор по процентах за користування кредитом; - заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 236501 від 21.01.2022 року, складає 6132грн., з яких: 3000 грн. - борг по кредиту; 3132грн. - борг по процентах за користування кредитом; - заборгованість за Договором позики № 74685267 від 22.02.2022 року складає 4517 грн. 09 коп., з яких: 3098грн.78коп. - борг по кредиту; 1418грн.31коп. - борг по процентах за користування кредитом; - заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2985307 від 22.05.2022 року складає 16118 грн., з яких: 2000 грн. - борг по кредиту; 14118 грн. - борг по процентах за користування кредитом. Позиції учасників справи. Аргументи позивача. Між ТОВ «Таскомбанк» та відповідачем був укладений договір про комплексне банківське обслуговування № 002/12228841-SP від 25.10.2021 року, зобов`язання за якими цією установою були виконані шляхом відкриття банківського рахунку, встановлення кредитного ліміту та кредитування відповідача у межах цього ліміту. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконав. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 28049 гривень 12 копійок, з яких: 13972 гривні 23 копійки - це основна сума боргу та 14076 гривень 89 копійок - сума боргу по відсотках. Проте, оскільки було відступлено право вимоги за вищевказаним договором до позивача, саме останній отримав право вимоги уплати боргу за цим договором. Разом з цим між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем був укладений договір споживчого кредиту №236501 від 21.01.2022 року, зобов`язання за якими цією установою були виконані шляхом видачі кредиту у розмірі 3000 гривень. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконав. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 6132 гривні, з яких: 3000 гривні - це основна сума боргу та 3132 гривні - сума боргу по відсотках. Проте, оскільки було відступлено право вимоги за вищевказаним договором до позивача, саме останній отримав право вимоги уплати боргу за цим договором. Крім цього між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики № 74685267 від 22.02.2022 року, зобов`язання за якими цією установою були виконані шляхом видачі кредиту у розмірі 4000 гривень. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконав. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 4517 гривень 09 коп., з яких: 3098 гривень 78 копійок - це основна сума боргу та 1418 гривень 31 копійка - сума боргу по відсотках. Проте, оскільки було відступлено право вимоги за вищевказаним договором до позивача, саме останній отримав право вимоги уплати боргу за цим договором. Також між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір № 2985307 від 22.05.2022 року, зобов`язання за якими цією установою були виконані шляхом видачі кредиту у розмірі 2000 гривень. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконав. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 16118 гривень з яких: 2000 гривень - це основна сума боргу та 14118 гривень - сума боргу по відсотках. Проте, оскільки було відступлено право вимоги за вищевказаним договором до позивача, саме останній отримав право вимоги уплати боргу за цим договором. Аргументи відповідача. Він проходить військову службу в Збройних Силах України, а тому він звільнений від сплати відсотків за користування кредитом та будь-яких штрафних санкцій. В період виконання умов договорів на відповідача поширювались тільки передбачені пунктом 15 статі 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» тобто до нього не може застосовуватись відповідальність у вигляді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Відтак відсутні правові підстави для стягнення з нього на користь позивача нарахованих процентів. Разом з цим відповідач не звільнений від сплати заборгованості по тілу кредиту у зв`язку із чим наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами в сукупному розмірі 22071 грн. 01 коп. Проте, позивач жодним чином не обґрунтовує та не підтверджує факт отримання відповідачем зазначених в договорах кредитів. Також, позивач не надає суду жодного фінансового-бухгалтерського документа, який би підтвердив факт перерахування відповідачу зазначених сум кредитів. А надані позивачем розрахунки заборгованості не містять відомостей з яких можна було би встановити деталі виникнення боргу. Також просив стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривень. Аргументи позивача. Позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки позивач не є банком України, отже на нього дія положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Разом з цим відповідач мав право подати до суду власний розрахунок або висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто якщо відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляду суду. Відповідачем також не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Звертав увагу суду також на те, що кредитні договори позичальником були укладені 25.10.2021 року, 16.01.2022 року, 21.01.2022 року та 22.02.2022 року, тому відсотки нараховані до початку проходження військової служби відповідачем, тобто нараховані правомірно і підлягають стягненню. Також зазначає, що вартість правової допомоги є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Оцінка суду щодо фактів за договором про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank від 25.10.2021 року. 25 жовтня 2021 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та АТ «Таскомбанк» уклали між собою договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank (а.с.9 т.1; а.с.58-61 т.2). Суду не надано доказів того, що 25.10.2021 року між [PERSON] та АТ "Таскомбанк" було укладено договір із назвою кредитний договір, і саме з номером №002/12228841-SP. Але за укладеним договором (про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank) банк взяв на себе зобов`язання відкрити поточний рахунок [PERSON] та встановити ліміт для його кредитування по цьому рахунку, в межах 100000грн. (а.с.9 т.1; а.с.58-61 т.2). І свої зобов`язання за договором, банк виконав у повному обсязі, оскільки відкрив [PERSON] рахунок та кредитував його в межах 100 000 гривень, починаючи з 25.10.2021, що підтверджується випискою по його рахунку (а.с.10,166-177 т.1). Однак, згідно із заявою №808946 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ«Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», а також згідно із заявою №808946 про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції АТ«Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», [PERSON] хоча і просив відкрити йому поточний рахунок у національній валюті та надати послугу кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в Тарифах та складає 100 000 гривень, з урахуванням умов визначених в Публічній пропозиції та в цій заяві, ні тарифи, ні конкретний розмір процентної ставки та/або комісій [PERSON] не підписав, і суду не надано доказів того, що із ним у письмовій чи електронній формі було узгоджено та підписано тарифи, процентна ставка та комісії, які можуть і будуть застосовані (а.с.9 т.1; а.с.58-61 т.2). Разом з цим суд зазначає, що виписка по рахунку [PERSON] містить фактичні дані про здійснення ним погашення кредиту, яку зараховували як погашення процентів у загальній сумі 5109грн.10коп. (а.с. 9 т.1, 58-61 т.2). Судом встановлено також і те, що 28.02.2024 року між АТ "Таскомбанк" та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11-15-Ф, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за договорами, у тому числі за договором №002/12228841-SP від 25 жовтня 2021 року, якому насправді відповідає договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, укладений між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» (а.с.12-15 т.1). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжив не виконувати свої грошові зобов`язання за договором вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», останнє звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 28049 гривень 12 копійок, з яких: 13972 гривні 23 копійки - це борг по кредиту та 14076 гривень 89 копійок - це борг по процентах за користування кредитом (а.с.1-88 т.1). Оцінка суду щодо фактів за договором споживчого кредиту № 236501. 21 січня 2022 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та ТОВ «Селфі Кредит» уклали між собою договір споживчого кредиту № 236501 (а.с.20-24 т.1). І зокрема, за цим договором компанія взяла на себе зобов`язання видати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 3000 гривень, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 30 днів та сплачувати проценти за користування ним на умовах передбачених договором (зокрема, 0,01% за кожен день користування кредитом - знижена процентна ставка, яка застосовується на умовах п.1.5.2. Договору, а в інших випадках - 1.90% за кожен день користування кредитом - стандартна процентна ставка, яка застосовується на умовах п.1.5.1. Договору). Сторони домовились, що строк кредитування складає 30 днів, але на умовах Розділу 4 Договору він може бути продовжений. Разом з цим було укладено додаткові угоди відповідно до яких кінцевим терміном повернення кредиту було встановлено 21 березня 2022 року, але продовження строку кредитування на умовах Розділу 4 Договору, було збережено (а.с. 27,28 том 1) І свої зобов`язання за договором, компанія виконала у повному обсязі, оскільки видала [PERSON] , вказаний у договорі кредит, що підтверджується довідкою платіжної організації (а.с.159 та 224 т.1), але останній у повному обсязі та на умовах, передабчених Договором свої обов`язки не виконав. У зв`язку із чим, у компанії виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати кредиту у розмірі 3000 гривень та сплати процентів за користування ним у розмірі 3132 гривні, що в загальній сумі складає 6132 гривні, правильність нарахування яких підтверджується і умовами Договору, і наданим суду розрахунком (а.с.125-130, 231-233 т.1). Проте, 29.02.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29022024, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором споживчого кредиту №236501 від 21 січня 2022 року, що укладений між ТОВ "Селфі кредит " та [PERSON] (а.с. 31-33). Що також підтверджується Актом та витягом з реєстру боржників (а.с.34, 35 т.1). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжив не виконувати свої грошові зобов`язання за договором споживчого кредиту №236501, але вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», останнє звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 6132 гривні, з яких: 3000грн. - це борг по кредиту та 3132грн. - це борг по процентах за користування кредитом (а.с.1-88 т.1). Оцінка суду щодо фактів за договором позики № 74685267 22 лютого 2022 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклали між собою договір позики № 74685267 (а.с.40-42 т.1). І зокрема, за цим договором компанія взяла на себе зобов`язання видати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 4000 гривень, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 30 днів та сплачувати проценти за користування ним на умовах передбачених договором (зокрема, 0,01% за кожен день користування кредитом - знижена процентна ставка, яка застосовується з урахуванням умов п.2.3.,4,6,15,18 Договору, а в інших випадках - 1.99% за кожен день користування кредитом - базова процентна ставка, яка застосовується на умовах п.1.5.1. Договору). Сторони домовились, що строк кредитування складає 30 днів, але на умовах п.6,18 Договору він може бути продовжений (а.с. 40-42 том 1) І свої зобов`язання за договором, компанія виконала у повному обсязі, оскільки видала [PERSON] вказаний у договорі кредит, що підтверджується довідкою суб`єкта надання платіжних фінансових послуг (а.с.238-240 т.1). Разом з цим суд зазначає, що наданий йому розрахунок заборгованості [PERSON] містить фактичні дані про те, що він здійснив погашення виданого йому кредиту на суму 1333грн.72коп., але із наданого суду розрахунку неможливо встановити як саме у [PERSON] утворився борг у розмірі 4517грн.09коп., з яких: 3098грн.78коп - це борг по кредиту, а 1418грн.31коп. - це борг по процентах за користування кредитом (а.с.178-191 та 241-245 т.1). Наданий суду розрахунок заборгованості тілки на першій сторінці містить процентні ставки знижена - 0,01% та базова - 1,99%, але із самого розрахунку неможливо встановити суму боргу, на яку нараховувались проценти; яка саме процента ставка нараховувалась і на яку саме суму кредиту; протягом якого періоду нараховувалась конкретна % ставка і на яку саме суму кредиту, і яким саме чином враховано дві проплати відповідача на суму 1333грн.72коп. Відповідного обгрунтування не містить і позов, а також відповідь на відзив. Разом з цим, 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й за договором позики №74685267 від 22 лютого 2022 року, що укладений між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] (а.с.43-46 т.1). Що також підтверджується Актом та витягом з реєстру боржників (а.с.47 і 48 т.1). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжив не виконувати свої грошові зобов`язання за договором вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», останнє звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 4517грн.09коп., з яких: 3098грн.78коп - це борг по кредиту, а 1418грн.31коп. - це борг по процентах за користування кредитом (а.с.1-88 т.1). Оцінка суду щодо фактів за договором споживчого кредиту № 2985307 22 травня 2022 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та ТОВ «Лінеура Україна» уклали між собою договір споживчого кредиту № 2985307 (а.с.55-66 т.1, 14-39 т.2). І зокрема, за цим договором компанія взяла на себе зобов`язання видати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 2000 гривень, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 360 днів та сплачувати проценти за ставкою 1,99% за користування ним за кожен день користування, кожен місяць, згідно з графіком. Сторони домовились, що строк кредитування може бути продовжений ан умовах, передбачених Договором (а.с.55-66 т.1, 14-39 т.2). І свої зобов`язання за договором, компанія виконала у повному обсязі, оскільки видала [PERSON] , вказаний у договорі кредит, що підтверджується довідкою платіжної організації (а.с.145 т.1), але останній у повному обсязі та у вказані строки свої обов`язки не виконав. У зв`язку із чим у компанії виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати кредиту у розмірі 2000 гривень та сплати процентів за користування ним у розмірі 14118 гривень, що в загальній сумі складає 16118 гривень, правильність нарахування яких підтверджується і умовами Договору, і наданим суду розрахунком (а.с.131-144 т.1, а.с.40-51 т.2). Проте, 17.05.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 17052023, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором споживчого кредиту № 2985307 від 22 травня 2022 року, що укладений між ТОВ " Лінеура Україна " та [PERSON] (а.с. 67-69 т.1). Що також підтверджується Актом та витягом з реєстру боржників (а.с.70,71 т.1). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжив не виконувати свої грошові зобов`язання за договором споживчого кредиту № 2985307, але вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», останнє звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16118грн., з яких: 2000грн. - це борг по кредиту, а 14118грн. - це борг по процентах за користування кредитом (а.с.1-88 т.1). Зміст спірних правовідносин. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідачем [PERSON] дійсно виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини, в яких позивач виступає новим кредитором, а відповідач - боржником, та в межах яких між ними виник спір щодо права позивача, як нового кредитора у боргових зобов`язаннях, отримати кредит та проценти за користування ним, на підставі кожного укладеного [PERSON] договору. Оцінка суду щодо норм права, які підлягають застосуванню. Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору, при цьому підписи можуть бути електронними за письмовою згодою сторін. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А в силу положень ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). Щодо боргу за договорами №236501 та №2985307 Як вже вказувалось, за вказаними договорами, [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цих договорів. І надані суду докази та обставини, які викладені судом вище і стосуються цих договорів, прямо вказують на те, що [PERSON] дійсно порушив узяті на себе зобов`язанні та у строки і на умовах, передбачених цими договорами свій обов`язок по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним, дійсно не виконав. І тому, суд згідний із тим, що за вказаними договорами у позивача виникло право вимоги уплати відповідачем боргу на заявлені суми і це право порушується відповідачем. У зв`язку із чим, слід задовольнити у повному обсязі позовні вимоги позивача до відповідача: - про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 236501 від 21.01.2022 року, яка складає 6132 (шість тисяч сто тридцять дві) гривні, з яких: 3000 (три тисячі) гривень - борг по кредиту; 3132 (три тисячі сто тридцять дві) гривні - борг по процентах за користування кредитом; - про стягнути заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2985307 від 22.05.2022 року, яка складає 16118 (шістнадцять тисяч сто вісімнадцять) гривень, з яких: 2000 (дві тисячі) гривень - борг по кредиту; 14118 (чотирнадцять тисяч сто вісімнадцять) гривень - борг по процентах за користування кредитом. Оскільки вказані вимоги є доведеними, грунтуються на умовах договорів та поданих суду доказах, і мають детальні розрахунки щодо кожної суми боргу. При цьому суд врахував заперня відповідача про те, що йому не повинні були нараховуватись проценти за користування кредитом, що передбачено ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Однак відзначає, що вказана норма права не забороняє нарахування процентів за користування кредитом за час, поки особа не набула статусу військовослужбовця, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову. А надані позивачем розрахунки прямов казують на те, що проценти за користування кредитом нараховувались виключно до моменту, коли відповідач з 24.05.2024 набув такий статус (а.с.103-105). Щодо боргу за договором з АТ "Таскомбанк". Як вже вказувалось, за вказаним договором [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит, докази узгодження із ним такого обов`язку, як сплата процентів за користування кредитом суду не надано, тому суд виходить із того, що такого обов`язку не існує. Відповідно, суд згідний із тим, що право позивача на отримання кредиту було порушено відповідачем і воно підлягає судовому захисту, а наявність у позивача права на отримання від відповідача процентів за користування кредитом ним не доведено, і тому таке право не підлягає судовому захисту. Однак суд не згідний із тим, що сума боргу по кредиту складає 13972грн.23коп., як заявив позивач, оскільки вказана сума боргу не враховує проплати, які здійснював відповідач на загальну суму 5109грн.10коп., які відображені у розрахунку позивача, як зараховані у рахунок погашення неіснуючого боргу по процентах за користування кредитом. Тому вказані суми слід зарахувати у рахунок погашення боргу по кредиту. Таким чином, позовні вимоги позивача до відповідача, які грунтуються на договорі, укладеному з АТ "Таскомбанк" підлягають частковому задоволенню. Зокрема, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість, яка складає 8863 гривні 13 копійок - у якості боргу по кредиту (13972грн.23коп.-5109грн.10коп.) У стягненні боргу по кредиту в більшому розмірі, а також у стягненні боргу по процентах за користування кредитом слід відмовити, за безпідставністю. Щодо боргу за договором з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Як вже вказувалось, за вказаним договором, [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом на умовах договору, укладеного з цим товариством. І надані суду докази та обставини, які викладені судом вище і стосуються цього договору, прямо вказують на те, що [PERSON] дійсно порушив узятий на себе обов`язок по поверненню кредиту. Однак, що стосується сплати процентів за користування ним, зважаючи на наданий суду розрахунок заборгованості, суд згідний із відповідачем у тому, що з нього неможливо встановити суму боргу, на яку нараховувались проценти; яка саме процента ставка нараховувалась і на яку саме суму кредиту; протягом якого періоду нараховувалась конкретна % ставка і на яку саме суму кредиту, і яким саме чином враховано дві проплати відповідача на суму 1333грн.72коп. Належного обгрунтування не містить і позов, а також відповідь на відзив. І тому суд виходить із того, що позивач не зміг довести порушення відповідачем свого обов`язку щодо сплати процентів на умовах, передбачених цим договором. Відповідно, суд згідний із тим, що право позивача на отримання кредиту було порушено відповідачем і воно підлягає судовому захисту, але наявність у позивача права на отримання від відповідача процентів за користування кредитом ним не доведено, і тому це право не підлягає судовому захисту. Однак суд не згідний із тим, що сума боргу по кредиту складає 3098грн.78коп., як заявив позивач, оскільки вказана сума боргу не враховує проплати, які здійснював відповідач на загальну суму 1333грн.72коп., які відображені у розрахунку позивача, але недоведені як такі, що повинні були б бути зараховані у рахунок погашення боргу по процентах за користування кредитом. Тому вказані суми слід зарахувати у рахунок погашення боргу по кредиту. Таким чином, позовні вимоги позивача до відповідача, які грунтуються на договорі, укладеному з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" підлягають частковому задоволенню. Зокрема, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість, яка складає 1765 грн. 06 коп. - у якості боргу по кредиту (3098грн.78коп.-1333грн.72коп.) У стягненні боргу по кредиту у більшому розмірі, а також у стягненні процентів слід відмовити, за безпідставністю. Висновок суду по суті позовних вимог. Отже, заявлені позивачем позовні вимоги складають заборгованість, розмір якої становить 54816грн.21коп., з яких: - заборгованість за Договором про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank від 25.10.2021 року, складає 28049грн.12.коп, з яких: 13972 грн.12коп. - борг по кредиту; 14076грн.89коп - бор по процентах за користування кредитом; - заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 236501 від 21.01.2022 року, складає 6132грн., з яких: 3000 грн. - борг по кредиту; 3132грн. - борг по процентах за користування кредитом; - заборгованість за Договором позики № 74685267 від 22.02.2022 року складає 4517 грн. 09 коп., з яких: 3098грн.78коп. - борг по кредиту; 1418грн.31коп. - борг по процентах за користування кредитом; - заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2985307 від 22.05.2022 року складає 16118 грн., з яких: 2000 грн. - борг по кредиту; 14118 грн. - борг по процентах за користування кредитом. Однак суд задовольняє позовні вимоги тільки частково. Зокрема, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договорами на суму 32878грн.19коп., з яких: - заборгованість за Договором про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank від 25.10.2021 року складає 8863грн.13коп. - борг по кредиту. У стягненні боргу по кредиту у більшому розмірі та у стягненні процентів за користування кредитом суд відмовляє; - заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 236501 від 21.01.2022 року складає 6132грн., з яких: 3000 грн. - борг по кредиту; 3132грн. - борг по процентах за користування кредитом; - заборгованість за Договором позики № 74685267 від 22.02.2022 року складає 1765грн. 06коп. - борг по кредиту. У стягненні боргу по кредиту у більшому розмірі та у стягненні процентів за користування кредитом суд відмовляє; - заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2985307 від 22.05.2022 року складає 16118 грн., з яких: 2000 грн. - борг по кредиту; 14118 грн. - борг по процентах за користування кредитом. Отже, суд задовольняє позовні вимоги майнового характеру тільки на 59,98%. Оцінка суду щодо судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож оскільки суд задовольнив позовні вимоги частково, зокрема на загальну суму 32878 гривень 19 копійок (з 54816 гривень 21 копійка заявлених), що складає тільки 59,98%, а судовий збір був сплачений позивачем у розмірі 3028 гривень (а.с.8), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, зокрема у розмірі 1816 гривень 19 копійок. А у стягненні судового збору у більшому розмірі слід відмовити. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. І відповідач надав суду докази понесення ним таких витрат на суму 20000 (двадцять тисяч) гривень, які складаються з оплати послуг адвоката щодо надання консультації та підготовка та подання до суду заперечення (відзиву) на позовну заяву, підготовка та подання інших процесуальних документів (а.с.111 том 1). Проте, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Однак, надані відповідачем суду докази (договір, акт прийому - передачі наданих послуг) не доводять пов`язаність із цією справою та необхідність понесення витрат на оплату послуг у виді усної консультації, а розмір заявленої оплати такого виду професійної правничої допомоги, як підготовка та подання до суду заперечення (відзиву) на позовну заяву, підготовка та подання інших процесуальних документів, як правильно вказано представником позивача не є пропорційним ціні позову та складності справи. Тому суд вважає, що за таких обставин та на підставі ч.4-6 ст.137 і п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України на користь відповідача з позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу тільки у розмірі 1206 гривень. Оскільки підтвердженим, пропорційним розміром витрат на професійну правничу допомогу суд вважає 3000гривень, позаяк 4-х годин (з вартістю однієї години 750грн.) було би достатньо для надання вказаної допомоги. А сума 1206грн. є пропорційним розміром від 3000грн., з урахуванням того, що у задоволенні позову було відмовлено на 40,02%. Щодо повного тексту рішення. Повний текст рішення виготовлено тільки 18.04.2025, тобто із затримкою у 4 дні позаяк, протягом періоду затримки навантаження у суді було більшим ніж середнє по Україні, також здійснювався розподіл усіх цивільних судових справ судді Беркещук Б.Б., які потребували невідкладного опрацювання, а також у зв`язку із невідкладною необхідністю організації розгляду судових засідань для вирішення питання щодо обрання запобіжних заходів 2-м з 13-ти обвинувачених у кримінальному провадженні №12024091180000017 (справа №346/1399/25), терміновим розглядом і вирішенням клопотань 13-ти захисників щодо зміни місця проведення судового засідання, а також вжиття заходів щодо забезпечення доставки усіх 13-ти обвиунвачених в інше місце для проведення судових засідань. Отже,

Outcome: partial