Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість зі сплати орендної плати та оплати за комунальні послуги, що становить 136660,53грн, а також судові витрати. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що вона\~є власником\~квартири [ADDRESS] .\~31.05.2023\~року між\~нею та\~ [PERSON] було\~укладено договір\~майнового найму\~№0687.\~Відповідно до\~п.\~1.1\~Договору наймодавець\~надає в\~строкове платне\~користування 3-х\~кімнатну квартиру,\~що знаходиться\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~97,5\~кв.м,\~та належить\~наймодавцю на\~підставі Договору\~дарування квартири\~від 13.07.1999.\~Об`єкт\~оренди передається\~наймачу для\~особистого проживання\~сім`ї\~з двома\~дітьми.\~Плата за\~найм об`єкта\~оренди встановлюється\~у розмірі\~24\~400,00\~грн,\~що еквівалентно\~650,00\~доларам США\~на дату\~укладення Договору\~за кожен\~місяць найму.\~Пунктом 5.5\~Договору встановлено,\~що наймач\~зобов`язаний\~у встановлені\~терміни сплачувати\~плату за\~електроенергію,\~газо-,\~водопостачання,\~квартплату. Відповідно до\~п.\~2.1\~наймач вступає\~в строкове\~платне користування\~об`єктом\~з 31.05.2023.\~Передача об`єкта\~здійснюється шляхом\~підписання акту\~приймання-передачі.\~31.05.2023\~сторонами Договору\~було підписано\~акт прийому-передачі\~майна.\~29.12.2023 позивачка звернулась\~до [PERSON] \~з вимогою\~від 28.12.2023\~про звільнення\~орендованого приміщення\~та сплату\~заборгованості з\~орендної плати\~та комунальних\~платежів,\~оскільки всупереч\~положень договору\~не було\~здійснено сплату\~орендної плати\~за 2\~місяці поспіль:листопад-грудень.\~Зазначена вимога\~була отримана\~ [PERSON] \~особисто 29.12.2023. 29.01.2024\~позивачка встановила,\~що [PERSON] \~ та\~члени його\~сім`ї,\~в тому\~числі [PERSON] ,\~не перебувають\~за адресою\~об`єкта\~оренди,\~а їхні\~особисті речі\~відсутні в\~квартирі.\~Однак,\~ [PERSON] \~не здійснив\~передачу об`єкта\~оренди відповідно\~до умов\~Договору,\~а саме\~ним не\~підписано акт\~приймання передачі.\~30.01.2024 позивачка звернулась до [PERSON] з повідомлення про необхідність передати їй ключі від квартири та підписати акт приймання-передачі об`єкта оренди, зазначивши дату, час та місце підписання акту, а саме 31.01.2024 о 10:00 за адресою [ADDRESS] , однак ні [PERSON] ні [PERSON] для підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди не з`явились. У зв`язку з чим, заборгованість зі сплати орендної плати на момент звернення до суду становить 73\~200,00 грн. Водночас, ч.2 ст. ЦК України передбачає, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Оскільки відповідачі ухиляються від обов`язку передати об`єкт найму шляхом підписання акта приймання-передачі, позивач має право на стягнення неустойки за час невиконання обов`язку з передачі об`єкта найму. Плата за найм об`єкта становить 24 400,00 грн. Розмір неустойки за час коли відповідачі не виконують обов`язку з передачі об`єкта найму становить 48 800,00 грн (24400*2). Таким чином, з урахуванням неустойки за час прострочення, сума заборгованості, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів становить 122 000,00 грн. Щодо відшкодування вартості комунальних послуг вказує, що, Договором майнового найму, окрім обов`язку зі сплати орендної плати, також передбачено обов`язок сплачувати за комунальні послуги. Відповідно до п. 5.5 Договору встановлено, що наймач зобов`язаний у встановлені терміни сплачувати плату за електроенергію, газо-, водопостачання, квартплату. Станом на 01.03.2024 сума заборгованості становить: електроенергія (станом на 16.02.2024) 2666,36 грн.; газопостачання 5339,11 грн., газопостачання (розподіл газу)1915,16 грн.; водопостачання та водовідведення 1440,30; квартплата 3299,60грн., всього разом 14660,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 816 ЦК України у договорі найму житла мають бути вказаніособи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо володіння та користування житлом. Пунктом 1.2 Договору зазначено, що об`єкт передається наймачу для особистого проживання сім`ї з двома дітьми. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Водночас ч.ч. 1-2 ст. 64, ст. 160 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У зв`язку з чим, просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість зі сплати орендної плати, неустойки та оплати за комунальні послуги, що становить 136660,53 грн. (сто тридцять шість тисяч шістсот шістдесят гривень) 53 коп. Не погоджуючись з поданою позовною заявою, від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Відзив мотивує тим, що між ним та позивачкою було підписано договір майнового найму, відповідно до п.1.1 якого наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування квартиру на [ADDRESS] ддя проживання сімї наймача. Згідно п.1.4 на момент підписання даного договору наймач сплатив позивачці 48 800,00 грн, в тому числі 24400,00 грн. за перший місяць оренди та 24 400,00 грн страхового платежу. Плату за найм здійснювати до 01 числа кожного місяця. Відповідно до п.3.2 наймодавець зобовязаний усувати поломки та псування об`єкта оренди у розумний строк з моменту повідомлень наймачем, або надати останньому право усунути ці поломки в рахунок плати за найм. Згідно п.п.3.3, 3.5 договору наймодавець зобовязаний забезпечити наймачу безперешкодний доступ до об`єкта оренди та можливість безперешкодного користуван ним, а також забезпечити функціонування мереж водо, газо, електропостачання. Відповідно до п.5.5 наймач зобов`язаний у встановлені терміни сплачувати плату за комунальні послуги. Згідно п.7.4 страхова сума повертається наймачу після закінчення договору, в т.ч. в разі його розірвання. Із страхової суми утримується вартість відшкодування збитків нанесених об`єкту наймачем. За погодженням сторін страхова сума може бути передоплатою за останній місяць. Пунктом 8.3 передбачено, що договір може бути розірвано в односторонньо порядку із обов`язковим повідомленням другої сторони не пізніше ніж за місяць до такого розірвання. До закінчення такого терміну сторони зобов`язуються не перешкоджати одна одній у користуванні правами, наданими їм даним договором. Відповідно до п.8.3 про одностороннє розірвання договору сторона повин повідомити іншу не раніше аніж за 1 місяць. Єдине повідомлення про розірвання договору було надано наймачу письмовою вимогою 29.12.2023, в якій зазначено про обов`язок звільнити об`єкт оренди до 31.12.23, а не до 29.01.24 як визначено умовами договору. Інших повідомлень зі сторони наймодавця за весь час дії договору не було. Після отримання повідомлення відповідач почав пошук іншої квартири, про що повідомив наймодавця. Однак відповідачі були змушені виїхати раніше аніж 29.01.24 оскільки позивачка почала чинити перешкоди в користуванні об`єктом оренди. А саме, 08.01.2024 подала заяву в Львівобленерго про від`єднання від електропостачання квартири і 12.01.2024 року прийшла разом з особами, які представились працівниками Львівобленерго, після чого квартира була обезструмлена. 18.01.2024 відповідачі виїхали з квартири повністю а ключі залишили в квартирі, про що наймодавиця була повідомлена в телефонному режимі напередодні. Пояснення, аналогічні зазначеним, [PERSON] були надані під часу допиту його як потерпілого 26.02.2024 в кримінальному провадженні №12024142370000068. Дане кримінальне провадження було порушено за заявою відповідача-1- [PERSON] за ч.1 ст.355 ККУ - примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або його близькими родичами, пошкодження чи знищення їх майна за відсутності ознак вимагання. Зокрема в протоколі допиту потерпілого [PERSON] пояснив, що всі платежі здійснював своєчасно і в повному обсязі. Єдиний раз незначне прострочення було допущено у вересні 2023, про що наймодавця було попереджено, а борг погашено. Також надано пояснення про те, що 20.12.23 наймодавиця прийшла з вимогою надати кошти за комунальні послуги, при цьому відповідних рахунків так і не надала. Крім того в протоколі вказано про примусове без попередження відключення квартири від електропостачання що спричинило різке похолодання в квартири у зв`язку із неможливістю використовувати прилади обігріву. У зв`язку з наведеним і була подана заява в поліцію. Вказує, що ні в договорі, ні в законодавстві не вказано права наймодавця в односторонньому порядку розірвати договір попередивши про виселення з квартири з три дні. Таким чином не відповідає дійсності твердження позивачки про припинення договору найму 31.12.2023. Вимога від 28.12.2023 є нічим іншим як повідомленням про односторонню відмову від договору в порядку п.8.3 із початком місячного відліку з дати отримання повідомлення 29.12.2023. Таким чином з дати отримання вимоги був повідомлений про майбутнє розірвання Договору і з цього моменту починається відлік місячного строку по закінченню якого Договір вважається розірваним. Проте відповідачі змушені були звільнити квартиру раніше аніж 29.01.24 по причині чинення наймодавицею перешкод в користуванні обєктом найму і неможливістю його використання за призначенням. Оскільки наймодавиця не з`явилась на дату повернення об`єкта найму [PERSON] в телефонному режимі попередила про звільнення квартири та ключі були залишені в поштовій скринці. Щодо стягнення\~неустойки вказує,\~що відповідно\~до ст.\~785\~ЦК України\~у разі\~припинення договору\~найму наймач\~зобов`язаний\~негайно повернути\~наймодавцеві річ\~у стані,\~в якому\~вона була\~одержана,\~з урахуванням\~нормального зносу,\~або у\~стані,\~який було\~обумовлено в\~договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Як зазначено вище такий обов`язок наймач виконав достроково. Умовами Договору не встановлений обов`язок саме наймача складати акт прийому-передачі приміщення при поверненні приміщення наймодавцю. Відповідно до ст. 612-613 ПКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання н може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийня належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Отже, спірним договором не визначено обов`язку наймача скласти акт прийом передачі. В пункті 5.6 лише зазначено що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний повернути майно у тому стані, в якому одержав із урахуванням нормально зносу. До вимоги від 29.12.2023 про звільнення квартири наймодацем не було додано акт приймання-передачі який наймач повинен був підписати. Із суті зобов`язання випливає, що наймач не може в односторонньому порядку передати по акту приймання-передачі квартиру, оскільки такий процес є двостороннім. Відтак відповідачі не порушили умов договору в частині своєчасного звільнення орендованого майна, а акт приймання-передачі зі сторони наймача не був підписаний, оскільки такого не було надано наймачу на підпис, що в розумінні ЦК України не вважається простроченням наймача. Щодо заборгованості з орендної плати та комунальних платежів вказує, що 31.05.2023 на дату підписання договору, відповідно до п.1.4 ним було сплачено 24 400 грн. за 1-ий місяць та 24 400 грн. страховий платіж. В подальшому щомісяця позивачка приходила на початку місяця за черговим платежем. Щодо оплати за комунальні послуги, п. 5.5 договору, так як, особові рахунки по оплаті комунальних послуг невідомі, доступу до поштової скриньки не було, кожного місяця позивачка надавала відповідний розрахунок із долученими квитанціями та отримувала на руки суму відшкодувань за оплату житлово-комунальних послуг. Востаннє рахунки були надані в листопаді 2023 року за жовтень 2023, сума була оплачена готівкою. До моменту звільнення квартири ані за листопад 2023, грудень 2023 чи січень 2024 позивачкою не було надано розрахунку комунальних платежів, що в свою чергу унеможливило виконання умов п.5 договору. 12.01.24 на вимогу позивачки квартира яку відповідачі орендували була знеструмлена і це змусило сім`ю наймача звільнити квартиру раніше строку (29.01.24 дата припинення договору відповідно до п.8.3). Відтак, всі майнові претензії починаючи з 12.01.24 не можуть братися до уваги, оскільки предмет найму не міг використовуватись надалі наймачем. Наголошує, що позивачкою не було повернуто відповідачу страхову суму 24400,00грн, яка в розумінні положень п.7.3 може бути зарахована за останній місяць оренди незважаючи на те, що 30.07.2024 року відповідачем було надіслано на адресу позивачки заяву при зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої в порядку передбаченом чинним законодавством було заявлено про припинення зобов`язання відповідача на суму 24400,00 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог та їх взаємозаліку. Таким чином у відповідачів відсутня заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних платежів. Ухвалою судді Пустомитівського районного суд Львівської області Кукси Д.А. від 06.03.2024 року матеріали позовної заяви [PERSON] , поданої в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди передано на розгляд за підсудністю до Франківського районного суду м.Львова. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Мартинишин М.О. від 08.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м.Львова №250/Р від 12.11.2024 року, та рішення зборів суддів №9 від 01.11.2024 р. вказану цивільну справу передано судді Дзеньдзюрі С.М. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Дзеньдзюрою С.М. від 26.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити у повному обсязі. Додатково просили стягнути на її користь неустойку у розмірі 48 800,00грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечили щодо позову, просили відмовити у задоволенні такого у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Окрім того, відповідач пояснив, що за листопад було сплачено орендну плату у жовтні, за грудені ні, у зв`язку з тим, що була несправна колонка, за січень не повинен нічого оплачувати, так як з квартири зїхали достроково. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні будучи допитана в якості свідка пояснила суду, що оплата за оренду квартири здійснювалась у готівковій формі, кошти передавалися з рук в руки особисто її чоловіком [PERSON] власниці квартири [PERSON] в той день, який був попередньо узгоджений. За житлово-комунальні послуги оплачували також в той день коли і орендну плату, попередньо позивачка надавала квитанції. З квартири зїхали, бо не працювали прилади, оскільки позивачка зайшла в квартиру, коли там була тільки одна дитина і відключила опалення та світло. Старались мирно врегулювати конфлікт, однак позивачка відмовилася. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно дост. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 31.05.2023 між [PERSON] (наймодавець) та [PERSON] (наймач) було укладено договір майнового найму №0687. Відповідно до п. 1.1 Договору наймодавець надає в строкове платне користування 3-х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 97,5 кв.м, та належить наймодавцю на підставі Договору дарування квартири від 13.07.1999. Об`єкт оренди передається наймачу для особистого проживання сім`ї з двома дітьми (пункт 1.2. Договору). Відповідно до п. 1.4 Договору плата за найм об`єкта оренди встановлюється у розмірі 24 400,00 (двадцять чотири тисячі чотириста) грн, що еквівалентно 650,00 (шістсот п`ятдесят) доларів США на дату укладення Договору за кожен місяць найму. Плата за перший місяць найму об`єкта встановлюється у розмірі 24 400 (двадцять чотири тисячі чотириста) грн. та страхова сума у розмірі 24 400 (двадцять чотири тисячі чотириста) грн., сплачені наймачем наймодавцю в момент підписання даного договору. Наймодавець посвідчує, цей факт підписаням договору. В подальшому плата за найм об`єкта сплачується наймачем наймодавцеві щомісячно до 01-го поточного числа включно. Відповідно до п. 2.1 наймач вступає в строкове платне користування об`єктом з 31.05.2023. Передача об`єкта здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі. Пунктом 5.5\~Договору встановлено,\~що наймач\~зобов`язаний\~у встановлені\~терміни сплачувати\~плату за\~електроенергію,\~газо-,\~водопостачання,\~квартплату. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача сплачується плата, розмір якої встановлюється договором найму. Судом встановлено, що оплата за оренду квартири за 1 місяць становила 24 400 грн. та здійснювалась сторнонами у готівковій формі, що підтержено сторонами у судовому засіданні. Звертаючись у суд з даним позовом, на підтвердження сум заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, позивачкою подано до суду копію чеку від 16.02.2024 року №платежу 1283041611 про оплату за електропостачання в сумі 2666.36 грн., копію квитанції за газ за січень 2024 року сформовану 08.02.2024 року у розмірі 5339.11 грн, та за розподіл газу у розмірі 1915,16 грн., рахунок-повідомлення за послуги водопостачання та водовідведення за січень 2024 року в сумі 1440.30 грн. Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, між сторонами було укладено договір оренди квартири і позивачка передала квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та у якого виникла заборгованість по оплаті орендної плати та комунальних платежів, будь-яких доказів, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] у встановлений строк виконував свої зобов`язання за вказаним договором, матеріали справи не містять. 29.12.2023 року позивачка звернулась до відповідача [PERSON] з вимогою від 28.12.2023 року про звільнення до 31.12.2023 року об`єкта найму-квартири [ADDRESS] та підписати Акт прийому-передачі майна та вимагала погасити заборгованість зі сплати орендної плати (плати за найм) та комунальних платежів. Крім того, повідомила, що починаючи з 31.12.2023 року Договір майнового найму №0687 від 31.05.2023 буде вважатися розірваним. Подальше користування об`єктом найму вважатиметься протиправним та до наймача буде застосовуватися санкції згідно чинного законодавства. Починаючи з 01.01.2024 року наймодавцем буде нараховуватись неустойка за безпідставне користування об`єктом найму. Пунктом 8.3 Договору передбачено, що договір може бути розірвано однією із сторін в односторонньому порядку із обов`язковим повідомленням другої сторони не пізніше ніж за місяць до такого розірвання. До закінчення вказаного терміну сторни зобов`язуються не перешкоджати одна одній у користуванні правами наданими їм даним договором. Після закінчення вказаного терміну наймач зобов`язується звільнити об`єкт та передати його наймодавцю шляхом підписання акту прийому-передачі. Відтак, слід вважати, що внаслідок звернення позивачкою до відповідача [PERSON] 29.12.2023 року з вимогою про звільнення об`єкту найму, договір вважається розірваним саме з 29.01.2024 року, тобто через місяць після повідомлення іншої сторони, а не 31.12.2023року. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами продовжували існувати договірні відносини до 29.01.2024 року, що підтверджується проставленим підписом відповідача [PERSON] у вимозі 29.12.2023 р. Водночас, у договорі майнового найму №0687 від 31.05.2025 року, а саме у п. 7.4 передбачено, що страхова сума повертається наймодавцем наймачу після закінчення договору, зокрема, в разі його розірвання однією із сторін в односторонньому порядку в момент передачі об`єкта найму. За погодженням обох сторін страхова сума може бути передоплатою за останній місяць найму об`єкта. 30.07.2024 відповідачем [PERSON] на адресу позивачки було надіслано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 24400 грн. Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Отже, враховуючи подану відповідачем заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог та умов договору, враховуючи також те, що представник позивачки у судовому засіданні 28.02.2025 року не заперечив щодо такого зарахування, суд вважає, що орендну плату за січень 2024 року слід вважати передоплатою за останній місяць найму. А тому з відповідача слід стягнути заборгованість з оренди житла за листопад та грудень 2023 року в розмірі 48800 грн. Суд відхиляє доводи позивачки про те що 31.12.2023 року Договір майнового найму №0687 від 31.05.2023 року є розірваним та з 01.01.2024 року нараховується неустойка з таких підстав. Відповідно до положень ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Оскільки наймач разом із своєю сімєю звільнив 18.01.2024 року квартиру тобто до закінчення строку дії договору найму, то підстав стягувати неустойку немає. З огляду на викладене вимога про стягнення з відповідачів на користь позивачки неустойки в сумі 48 800 грн. задоволенню не підлягає. Що стосується солідарного стягнення з відповідачів заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 816 ЦК України у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо володіння та користування житлом. Частиною 3 ст. 816 ЦК України передбачено, якщо наймачами житла є кілька осіб, їхні обов`язки за договором найму житла є солідарними. Порядок володіння та користування житлом наймачем та особами, які постійно проживають разом з ним, визначається за домовленістю між ними, а у разі спору - встановлюється за рішенням суду (ч.4 ст. 816 ЦК України). У Договорі майнового найму №0687 від 31.05.2023 року у п. 1.2 вказано, що об`єкт передається наймачу для особистого проживання сім`ї з двома дітьми. Відповідно до\~вимог Житлового\~кодексу Україниа\~саме ч.ч.\~1-2\~ст.\~64\~та ст.\~160\~ передбачено,\~що члени\~сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~Повнолітні члени\~сім`ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов`язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. В судовому засіданні допитана в якості свідка відповідачка [PERSON] підтвердила, що являється дружиною відповідачу [PERSON] , у зв`язку з чим, як член сім`ї наймача несе солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] щодо відшкодування заборгованості за орендну плату та житлово-комунальні послуги. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачі не спростували жодними належними і допустимими доказами зазначені позивачкою обставини та добровільно не оплатили заборгованість з орендної плати та комунальні послуги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частковго задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, а саме на 46,4% (48800 грн. орендна плата, 14600,53 комунальні платежі = 63400,53. 63400,53*100/136660,53=46,4%), з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 507,28 гривень за подання позовної заяви.

Outcome: dismissed