Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Радосюк О.І. звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої зокрема входять майнові права на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка спадщину прийняла у встановлений законом строк і відповідно до договору про поділ спадщини, вона є спадкоємецею вказаної квартири. З метою оформлення своїх прав позивачка 25.07.2024 звернулася до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Наконечної А.І. Однак приватним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачкою не пред`явлено правовстановлюючих документів на спадкове майно. А тому, просить суд визнати за нею право власності на зазначену квартиру у порядку спадкування. Ухвалою суду від 19.11.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.12.2024. 19 грудня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Призначено підготовче засідання на 03.01.2025. Ухвалою суду від 03.01.2025 до справи залучено співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] , підготовче засідання відкладено на 30.01.2025. Ухвалою суду від 30.01.2025 витребувано в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Наконечної А.І. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , в підготовчому засіданні оголошено перерву до 28.02.2025. Ухвалою суду від 28.02.2025 за клопотанням представника позивачки адвоката Радосюк О.І. підготовче засідання відкладено на 19.03.2025. Ухвалою суду від 19.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 квітня 2025 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки адвокат Радосюк О.І. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, понесені судові витрати по справі просить залишити за позивачкою. Представник відповідача Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо рішення у цій справі покладається на думку суду, позовні вимоги визнає. В судове засідання не з`явилися відповідачі [PERSON] , [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від [PERSON] надійшла до суду заява, у якій вона просить розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Від законного представника [PERSON] [PERSON] надійшла до суду заява, у якій вона просить розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно зі ч. 1 ст. 7 ЦПК України\~розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно зі частиною другою\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків. Згідно з витягом з протоколу № 20 від 04.10.1996 загальних зборів агрофірми «Лановецька» її правлінням було вирішено надати позачергово [PERSON] квартиру [ADDRESS] площею 62 квадратних метра у 12 квартирному незакінченого будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.27). Рішенням виконавчого комітету Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області № 247 від 23.10.2001 «Про затвердження витягу з протоколу № 20 1996 року загальних зборів агрофірми «Лановецька» про виділення квартири [ADDRESS] [PERSON] , площею 62 кв.м. у 12-ти квартирному житловому будинку /незакінчене будівництво/ по [ADDRESS] » затверджено вказаний витяг з протоколу про виділення квартири [ADDRESS] [PERSON] в будинку [ADDRESS] (а.с.24). Як вбачається із витягу з протоколу № 11 від 10.02.2000 загальних зборів пайовиків спілки власників земельних майнових паїв агрофірми «Лановецька», було доручено представнику агрофірми «Лановецька» голові ревізійної комісії Крисі А.М. укласти із [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , на суму 5448 грн з правом підпису необхідних документів від імені агрофірми «Лановецька» (а.с.26). Рішенням виконавчого комітету Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області № 248 від 23.10.2001 «Про згоду на продаж 8/100 незакінченого житлового будинку у незакінченому житловому будинку по [ADDRESS] » вирішено дати згоду [PERSON] на викуп 8/100 незакінченого житлового будинку у 12-ти квартирному незакінченому житловому будинку по [ADDRESS] (а.с.25). Згідно довідки виданої агрофірмою «Лановецька» від 18.06.2000 № 36, [PERSON] повністю розрахувався за виділену йому квартиру [ADDRESS] в сумі 5448 грн (а.с. 28). Як убачається із довідки № 149 від 12.04.2024, виданої Лановецьким міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] (до зміни адміністративно-територіального поділу Лановецького району) Тернопільської області на праві власності не зареєстрована, технічна документація виготовлялася, правовстановлюючі документи не видавалися. Вищевказана квартира закінчена будівництвом на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, реєстраційний номер IY101231107886 (а.с.13). Згідно з Витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер IY101231107886, нове будівництво 12-ти квартирного житлового будинку з гаражами за адресою: [ADDRESS] завершено 27.01.2016, об`єкт введено в експлуатацію 08.11.2023 (а.с. 18-23). Як убачається з довідки Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області № 685/03-14 від 04.11.2024 дванадцятиквартирний житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] не перебуває в комунальній формі власності Лановецької міської ради (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2023, виданим Лановецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 04.10.2023 складено відповідний актовий запис № 316. (а.с. 5). Отже, суд установив, що [PERSON] придбав квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , будинок, у якому розташована квартира, закінчено будівництвом та прийнято в установленому порядку в експлуатацію, однак за життя спадкодавець не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на цю квартиру. Після смерті [PERSON] , відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України, в день його смерті відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи № 10/2024, відкритої після смерті [PERSON] , яка була заведена приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Наконечною А.І., вбачається, що померлий [PERSON] є дідом позивачки, після смерті якого вона прийняла спадщину за законом. Оскільки на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом з ним за однією адресою, а її батько [PERSON] , який був сином спадкодавця, помер раніше за нього - [INFO] . Також заяви про прийняття спадщини подали нотаріусу: Сірчишин Г.І. та [PERSON] (а.с.62-81). Як вбачається із копії договору про поділ спадщини від 25.07.2024, укладеного між спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] , який діє за згодою матері [PERSON] , та позивачкою [PERSON] , у спадщину останній переходить квартира [ADDRESS] , яка входить до складу спадкового майна згідно спадкової справи №10/2024. (а.с.10). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2024 року вбачається, що приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Наконечною А.І., було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] , так як нею не було подано відомості (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та роз`яснено процедуру вирішення цього питання в судовому порядку (а.с.9). Таким чином між сторонами виникли спадкові правовідносини та відносини щодо права власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (ЦК України) та іншими актами цивільного законодавства. За положеннями статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правоміро, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За змістом положень частини першої статті 382 ЦК України квартирою, як об`єктом права власності, є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. За приписами статті 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкуванням, за положеннями статей 1261, 1218 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частинами першою та третьою статті 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 289/1818/16-ц зазначено, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. До складу спадщини може входити нерухоме майно спадкодавця, право власності на яке належним чином не зареєстроване, проте набуття такого права власності відбулося з дотриманням чинного законодавства. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, на що вказував Верховний Суд у своїй постанові від 30.10.2023 по справі №196/143/21. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для його оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22.09.2021 по справі №227/3750/19. У цій справі, суд бере до уваги те, що позивачка має перешкоди в оформленні свого права власності на квартиру, набутого нею у порядку спадкування за законом за правом представлення, через те, що спадкодавець за свого життя не здійснив державну реєстрацію права на це майно, яке він набув з дотриманням чинного законодавства, і такі перешкоди можуть бути усунуті лише в судовому порядку. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно є обґрунтованою і її слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією №35 від 12.11.2024 позивачкою за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2177,60 грн. У клопотанні від 10.04.2025 представник позивачки, адвокат Радосюк О.І., просить судові витрати залишити за позивачем. Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, який виявляється, зокрема, у тому, що \~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Оскільки позивачка просить судові витрати понесені при розгляді цієї справи залишити за нею, то з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства понесені судові витрати у цій справі слід залишити за позивачкою. На підставі викладеного вище, статей 16, 316, 321, 328, 382, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved