Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 06 січня 2025 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "БАЛЦЕМ" (далі ПрАТ "БАЛЦЕМ"), у якій просить: -\~поновити строк звернення з позовною заявою про стягнення заробітної плати; -\~стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 01.09.2021 до 31.12.2021 у сумі 57\~440,40 грн (з урахуванням утриманих податків та обов`язкових платежів); -\~стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку ("вимушений прогул") за період з 01.01.2022 до 30.06.2022 у сумі 112\~448,93 грн (без урахуванням податків та обов`язкових платежів). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 20.09.1991 до 26.08.2024 він працював у ПрАТ "БАЛЦЕМ". З вересня 2021 року до звільнення йому не було виплачено заробітну плату та не було проведено повний розрахунок при звільненні, внаслідок чого утворилася заборгованість з виплати заробітної плати. Також позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою виплатити заробітну плату та провести остаточний розрахунок при звільненні, однак ніяких дій з боку відповідача вчинено не було, остаточний розрахунок при звільнення не проведено, довідки про розмір заборгованості та розмір середньої заробітної плати не видано. Останнього разу заробітна плата була виплачена позивачу за серпень 2021 року. Позивач надав детальний розрахунок, відповідно до якого станом на дату подачі позовної заяви заборгованість зі сплати заробітної плати становить 57\~440,40 грн (з урахуванням утриманих податків та обов`язкових платежів), середній заробіток за весь період затримки розрахунку ("вимушений прогул") становить 112\~448,93 грн (без урахуванням податків та обов`язкових платежів). Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення його заява не містить. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних документів судових повісток про виклик до суду на 24.02.2025 та 10.04.2025 (а.с.\~39, 48 зворот). Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв і клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22.01.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24.02.2025. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у ПрАТ "БАЛЦЕМ" документи, що містять інформацію про загальний розмір заборгованості зі сплати заробітної плати [PERSON] , із зазначенням періоду, за який вказана заборгованість утворилася; документи, що містять інформацію про середній заробіток (середньоденний та середньомісячний) [PERSON] , судове засідання було відкладено до 10.04.2025. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 10.04.2025, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представник відповідача ПрАТ "БАЛЦЕМ", на підставі ч.\~4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що за даними трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 20.09.1991 відділом кадрів Балаклійського цементно-шиферного комбінату на підставі наказу від 19.09.1991 №\~700 [PERSON] був прийнятий на посаду юрисконсульта юридичного відділу зазначеного комбінату. Згідно з наказом від 05.11.1992 [PERSON] був переведений на посаду начальника юридичного відділу Балаклійського цементно-шиферного комбінату. За наказом від 02.11.1993 №\~353/к [PERSON] було переведено на посаду старшого юрисконсульта відділу маркетингу та зовнішньо-економічних зв`язків. 18.04.1994 Балаклійський цементно-шиферний комбінат було перетворено шляхом корпоратизації у відкрите акціонерне товариство "Балцем" (далі ВАТ "Балцем") (наказ від 03.03.1994 №\~16-к по концерну "Укрцемент"). На підставі наказу віл 07.05.1996 №\~131-/к [PERSON] був переведений на посаду старшого юрисконсульта ОМ та ВЄД за контрактом. Відповідно до наказу від 16.09.1996 №\~267/к [PERSON] був переведений начальником юридичного відділу ВАТ "Балцем". 12.12.1996 [PERSON] на підставі наказу №\~345/к був призначений радником генерального директора з юридичних питань. За наказом від 26.03.2003 №\~77/к позивача було переведено на посаду начальника юридичного відділу. 24.04.2009 ВАТ "Балцем" перейменовано у відкрите акціонерне товариство "ЄВРОЦЕМЕНТ УКРАЇНА" (далі ВАТ "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА") на підставі наказу від 2/9 від 24.04.2009. Згідно з наказом від 05.05.2009 №\~164-к [PERSON] був переведений на посаду головного юрисконсульта відділу правового регулювання. 24.05.2011 ВАТ "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА" перейменовано в публічне акціонерне товариство "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА" (далі ПАТ "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА") на підставі наказу від 24.05.2011 №\~П-710/11. За наказом від 06.06.2013 №\~61/13-Пр [PERSON] переведений начальником відділу правового регулювання ПАТ "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА". 28.04.2017 ПАТ "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА" перейменовано в приватне акціонерне товариство "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА" (далі ПрАТ "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА"). Відповідно до наказу від 30.07.2018 №\~94/18-Пр [PERSON] переведено на посаду головного юрисконсульта у відділі правового регулювання ПрАТ "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА". 26.04.2019 ПрАТ "ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА" перейменовано в приватне акціонерне товариство "БАЛЦЕМ". Відомостей про припинення трудових відносин позивача з ПрАТ "БАЛЦЕМ" трудова книжка не містить. Разом з цим, з трудової книжки також встановлено, що 04.11.2023 [PERSON] був прийнятий на посаду начальника юридичного відділу КП "Балаклійський водоканал" Балаклійської міської ради Харківської області на підставі наказу від 03.11.2023 №\~45. Звільнений з займаної посади 28.08.2024 за угодою сторін (наказ від 20.08.2024 №\~86-к). 24.08.2024 [PERSON] було взято на облік Ізюмською філією Харківського обласного центру зайнятості, розпочато виплату допомоги по безробіттю. На вказаному обліку позивач перебував до 26.08.2024. 19.12.2024 [PERSON] звернувся до ПрАТ "БАЛЦЕМ" із заявою про виплату нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, грошової компенсації за всі дні невикористаної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за час затримки у виплаті середньої заробітної плати з урахуванням індексу зростання цін, а також видачу довідки про суму заборгованості по заробітній платі та інших документів (а.с.\~18-21). Зазначена заява не була отримана ПрАТ "БАЛЦЕМ", відправлення повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання 25.12.2024 (а.с.\~22). За даними довідки Пенсійного фонду України ОК-7, сформованої 11.12.2024, ПрАТ "БАЛЦЕМ" було нараховано заробітну плату [PERSON] за вересень 2021 року 10\~1156,33 грн, за жовтень 2021 року 20\~312,65 грн, за листопад 2021 року 21\~456,27 грн, за грудень 2021 року 19\~434,28 грн, за січень 2022 року 3\~261,35 грн. З лютого 2022 року до вересня 2024 року заробітна плата ПрАТ "БАЛЦЕМ" [PERSON] не нараховувалася (а.с.\~23-25). З виписки по особовим рахункам [PERSON] за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 убачається, що востаннє зарахування заробітної плати від ПрАТ "БАЛЦЕМ" було здійснено на підставі відомості №\~596 від 03.11.2021 із зазначенням призначення: заробітна плата за серпень 2021 року у сумі 6\~023,65 грн (а.с.\~42-45). Ухвалу судді від 22.01.2025, якою було витребувано докази у ПрАТ "БАЛЦЕМ", відповідачем виконано не було. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.\~1 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.\~1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (п.\~5 ч.\~2 ст.\~16 ЦК України). Згідно із ч.\~2 ст.\~77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.\~81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 43\~Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з частиною першою статті 3 та статтею 4 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Частиною першою статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються з частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці", визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України "Про оплату праці", за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Положенням ч.\~1 ст.\~21 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з ч.\~1 ст.\~116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.\~1 ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше ніж за шість місяців. Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08\~лютого 1995\~року №\~100 (далі Порядок). Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку). За змістом пункту 8 Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Мотиви суду. За загальним правилом, у трудових спорах обов`язок доказування правомірності своїх дій покладається на роботодавця. У судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] і ПрАТ "БАЛЦЕМ" виникли трудові правовідносини на підставі наказу від 19.09.1991 №\~700 про прийняття на посаду юрисконсультом юридичного відділу "Балаклійського цементно-шиферного комбінату", яке у подальшому неодноразово було перейменовано, востаннє 26.04.2019 на ПрАТ "БАЛЦЕМ". За період вересень грудень 2021 року [PERSON] було нараховано заробітну плату в загальній сумі 57\~440,40 гривень (з урахуванням утриманих податків та обов`язкових платежів). Водночас суду не надано будь-яких доказів виплати позивачу нарахованої заробітної плати у зазначеному розміру. Суд погоджується з доводами позивача, що відповідач не виконав вимоги чинного законодавства та у день звільнення не здійснив відповідні виплати, внаслідок чого позивач має право на відшкодування середнього заробітку за весь час затримки. Доказів відсутності вини відповідача у несвоєчасній виплаті остаточного розрахунку з позивачем при звільненні суду не надано. Враховуючи те, що повного розрахунку з позивачем в день звільнення проведено не було, тому в силу наведених вище норм статей 116, 117 КЗпП України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Розрахунки позивача, наведені в позові, щодо його середньоденної заробітної плати, яка становить 929,33 гривень, відповідають положенням Порядку обчислення заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №\~100. Також суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, який становить 112\~448,93 гривень (929,33 гривень - середньоденна заробітна плата х 121 кількість робочих днів затримки за шість місяців станом на червень 2022 року). Відповідачем не надано жодного документу, який би спростовував розрахунок середньоденної заробітної плати у вказаному розмірі, наданий позивачем. Враховуючи викладене, суд відповідно до загальних принципів цивільного законодавства вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам даної справи, які мають значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у заявленому позивачем розмірі. Щодо поновлення строків звернення з позовом до суду. Згідно з ч.\~1 ст.\~233\~КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст.\~234\~КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Строки, встановлені статтею 233 КЗпП України, можуть бути поновлені лише за наявності поважних причин. При цьому поважність причин означає, що працівник не ставився зневажливо до питання про захист своїх прав, але його зверненню за захистом перешкоджали такі причини, які можна вважати поважними. Матеріали справи свідчать про те, що позивача було звільнено з ПрАТ "БАЛЦЕМ" 24.08.2024. Разом з цим, позовна заява подана позивачем до суду 06.01.2025. На обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду [PERSON] зазначив, що 24.08.2024 згідно з наказом Ізюмської філії Харківського обласного центру зайнятості №\~нт240826 від 26 серпня 2024 року він був звільнений з ПрАТ "БАЛЦЕМ". У листопаді та грудні 2024 року він здійснював догляд за своєю літньою матір`ю, яка має певні проблеми зі здоров`ям та проживає у с.\~Вербівка, Балаклійської територіальної громади. Безпосередньо догляд полягав у поїздках власним транспортом до с.\~Вербівка з метою доставки необхідних ліків, засобів гігієни, продуктів харчування та товарів побутового призначення. Крім того, в обов`язковому порядку, визначеному лікарями, декілька разів на місяць відбувалися поїздки до лікарських закладів м.\~Балаклія, м.\~Ізюм та м.\~Харків. Також, позивач зазначив, що він є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни. Отже, зазначені обставини унеможливлювали своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, які гарантуються чинним законодавством України. Вказані обставини частково підтверджуються копією посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії [NUMBER] , виданого позивачу 17.03.2023 безстроково (а.с.\~12). Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність причин пропуску строку звернення позивача з цим позовом до суду, які можна вважати поважними, при цьому поважність таких причин не свідчить про зневажливе ставлення позивача до питання про захист своїх прав, відсутність заперечень відповідача, суд дійшов висновку про можливість поновлення пропущеного строку звернення до суду [PERSON] із позовною заявою про вирішення трудового спору. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивач на підставі п.\~9 ч.\~1 ст.\~5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору (а.с.\~18-19). У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір в сумі 1\~211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved