Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

25.12.2024 року Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як орган опіки та піклування, в особі начальника служби Лободи Т.О., звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , з яким відповідачка розлучена та разом не проживає. Відносно сина [PERSON] , відповідачка є одинокою матір`ю, батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Батько малолітніх [PERSON] , [PERSON] помер. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.03.2015 року у справі № 742/722/15-ц, [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [PERSON] . Діти проживали з батьком, а також певний час перебували в інтернатних закладах. Після смерті батька, рішенням Прилуцької райдержадміністрації від 29.05.2020 № 149, 150 малолітнім [PERSON] , [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2020 року у справі № 742/1768/20, [PERSON] була поновлена в батьківських правах. Сім`я [PERSON] перебувала на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як багатодітна. Працівники Служби періодично відвідували сім`ю [PERSON] , у зв`язку із усними повідомленнями дирекції Жуківської ЗОШ-і-ІІ ступенів, жителів села, щодо фізичного та психологічного насильства щодо дітей. З [PERSON] проводилися профілактичні бесіди щодо налагодження емоційного психологічного контакту з донькою [PERSON] , недопустимості вчинення над нею фізичного насильства. Відповідно до повідомлення ВПД № 1 Броварського РУП від 25.08.2023 стало відомо, що мати дітей [PERSON] зникла з дому, що траплялось і раніше, залишила дітей без нагляду, місце її перебування не відоме. Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 25 серпня 2023 року № 247 малолітні діти були вилучені із сім`ї батьків. Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 20.11.2023 року у справі № 365/562/23 малолітні діти відібрані у відповідачки без позбавлення її батьківських прав та стягнуті аліменти на їх утримання. Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 01 березня 2024 року № 66 малолітні діти [PERSON] та [PERSON] повернені батьку на виховання та спільне проживання разом з ним. Враховуючи заяву [PERSON] , згоду малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 01 березня 2024 року діти влаштовані під опіку [PERSON] . Відповідачка [PERSON] з вересня 2023 року дітей не відвідувала, не цікавилася їхнім життям, емоційним станом, аліменти на утримання не сплачувала. Вказані обставини є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 25 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті. Витребувано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Ухвалою суду від 05 березня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Відповідачка [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України не подала, хоча судом їй було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подала та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини, та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження - а.с. 9-13). Батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є громадянин України [PERSON] (копії свідоцтв про народження - а.с. 12, 13). Відносно сина [PERSON] , відповідачка є одинокою матір`ю, батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - а.с. 14). Батько малолітніх [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть - а.с. 15). Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 25 серпня 2023 року № 247 малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були вилучені із сім`ї батьків (копія рішення - а.с. 24). Наказами Служби у справах дітей та сім`ї № 07-23, № 08-23, № 09-23 від 29 серпня 2023 року малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування (копії наказів - а.с. 21-23). Наказом Служби у справах дітей та сім`ї від 29 серпня 2023 року № 11, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано на виховання та спільне проживання у сім`ю баби [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Малолітні [PERSON] , [PERSON] влаштовані до сім`ї [PERSON] за їхньою згодою (копія наказу - а.с. 25). Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 20 листопада 2023 року у справі № 365/562/23 малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відібрані у відповідачки без позбавлення її батьківських прав, та з відповідачки стягнуті аліменти на утримання дітей (копія рішення суду - а.с. 16-20). Наказами Служби у справах дітей та сім`ї від 01 березня 2024 року № 2 та № 66, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , повернуто в сім`ю батька [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (копії наказів - а.с. 26, 27). Рішеннями Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 09 лютого 2024 року № 46, № 47, № 48 та від 01 березня 2024 року № 63, № 64, № 65 малолітнім дітям [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлено над ними опіку та призначено опікуном над ними [PERSON] (копії рішень - а.с. 28-33) Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мають задовільний стан здоров`я, розумовий розвиток відповідає віку (копії висновків - а.с. 34-36). Малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] навчаються у ОЗНЗ «Новоолександрівського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ», малолітні [PERSON] , [PERSON] є вихованцями дитячого садочка. Навчанням дітей цікавляться виключно [PERSON] та [PERSON] . Мати дітей шкільним життям своїх дітей не цікавиться, із класними керівниками і вихователями не спілкується (копії характеристик - а.с. 43-47). За місцем проживання дітей створені належні умови для їхнього навчання та проживання, діти забезпечені всім необхідним, зокрема сезонним одягом, продуктами харчування, іграшками тощо (копії актів обстеження - а.с. 50, 51). Відповідачка [PERSON] до 05.02.2024 року була зареєстрована по [ADDRESS] , на даний час місце її проживання не відоме (копія витягу з Реєстру територіальної громади - а.с. 37). Відповідачка [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка станом на 01.07.2024 року складає 26466,12 грн (копія постанови про відкриття виконавчого провадження - а.с. 41, копія розрахунку заборгованості - а.с. 42). [PERSON] та [PERSON] звертались до Служби у справах дітей та сім`ї щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав (копії заяв - а.с. 48, 49). Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради Броварського району Київської області № 16 від 17 січня 2025 року затверджено Висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей (рішення - а.с. 69, висновок - а.с. 70-72). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Приймаючи рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам її малолітніх дітей, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, про здоров"я не дбає, навчанням не цікавиться, не спілкується з ним та матеріально не утримує. Судом не встановлені поважні причини невиконання батьківських обов`язків відповідачкою. За даних обставин суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дітей, окрім як розірвання їхніх сімейних зв`язків з біологічною матір`ю. Суд вважає за необхідне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В частині розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. При зверненні до суду з даним позовом підлягав сплаті судовий збір за вимогою немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у розмірі 3028,00 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». Позивач просить стягнути судовий збір з відповідачки на користь держави. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір на користь державного бюджету у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved