Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки згідно судового наказу Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.11.2024 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 20.02.2025 до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 13.02.2010 по 13.09.2023 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13.09.2023 шлюб між сторонами розірвано. 21.11.2024 Волочиський районним судом Хмельницької області видано судовий наказ № 671/2160/24 за яким з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.11.2024 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач не оспорює та визнає свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дітей. В той же час, позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу водієм в військовій частині [NUMBER] . З огляду на це, позивач змушений нести додаткові витрати на своє забезпечення та ремонт автомобіля, який є необхідним для виконання позивачем своїх обов`язків та збереження життя. Крім того, розмір аліментів з огляду на дохід позивача як військовослужбовця майже дорівнює середній заробітній платі по регіону. Також, у позивача погіршився стан здоров`я через що, він змушений був проходити лікування для чого навіть оформляв кредит. Вказані обставини свідчать, що матеріальне становище позивача погіршилося, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання їх дітей. Представник відповідачки, не погоджуючись з позовними вимогами, подала відзив на позов в якому зазначила, що позивач вже 03.12.2024 після видачі Волочиським районним судом Хмельницької області судового наказу від 21.11.2024 про стягнення з нього аліментів звернувся із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Заява позивача залишена без задоволення як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. З огляду на викладене, відповідачка протягом листопада та грудня 2024 року не отримувала аліменти. Посилання позивача на необхідність ремонту службового автомобіля не підтверджені належними доказами. Порівняння розміру аліментів з середньою заробітною платою по регіону є недоречним та не є підставою для зміни розміру аліментів. Строк кредиту позивача склав лише три місяці, а тому він ніяким чином не може впливати на розмір аліментів, які стягуються щомісячно до повноліття дітей. Стан здоров`я позивача та проведені огляди у лікарів не свідчать про необхідність значного витрачання коштів. Звертає увагу на те, що через оскарження позивачем судового наказу відповідачка не отримує аліменти на дітей, при цьому вимушена самостійно їх утримувати, в тому числі, оплачувати комунальні послуги, ліки та інше. Отже, позивачем на надано жодних доказів на підтвердження обставин, які б були підставою для зменшення розміру аліментів. Представник позивача, скориставшись своїм правом, подала відповідь на відзив де зазначила, що факт проведення позивачем реомнту службового автомобіля підтверджується письмовими доказами накладними та платіжними дорученнями. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, позивач вважає його непропорційно великим по відношенню до віку дітей та їх потребам. Позивач, сплачуючи аліменти, не повинен нести фінансове навантаження, яке є непропорційним його доходам та власним витратам. Отримання позивачем кредиту безпосередньо підтверджує погіршення його матеріального стану. Представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив в якому наголошує, що автомобіль, який використовує позивач, перебуває на балансі військової частини. Позивач, не бажаючи виконувати судовий наказ та сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, намагався оскаржити його виконання. Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Додала, що дійсно теперішній розмір аліментів по відношенню до витрат позивача є непропорційним. Позивач визнає свій обов`язок утримувати фінансово дітей, однак, в меншому розмірі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки з позовними вимогами не погодилася та вважала їх необґрунтованими з підстав викладених у відзиві та запереченні. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідачка є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2011, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2018, виданого Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно судового наказу, виданого Волочиським районним судом Хмельницької області 21.11.2024 № 671/2160/24, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.11.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою від 27.11.2024 № 45. Згідно заяви від 20.12.2024 № 20.30.0013585461 позивач отримав в АТ «Універсал Банк» кредит «Розстрочка на карту» в сумі 30000 грн. з щомісячними платежами 10570 грн.. Строк кредиту 3 місяці. Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати на виконання ВП № 76676216 від 29.11.2024 в грудні 2024 з доходу позивача військовою частиною [NUMBER] утримано 40048 грн. 63 коп. в якості аліментів на користь відповідачки. Впродовж грудня 2024 позивач отримав дохід в сумі 119270 грн. 50 коп. Згідно довідки від 24.03.2025 № 32 слідує, що позивач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] на посаді водія, за ним закріплено автомобіль Mersedes-Benz ML400, номерний знак [NUMBER] . Автомобіль перебуває на балансі військової частини. Обґрунтовуючи зміну свого майнового стану позивач посилається на необхідність витрачання власних коштів на ремонт службового транспортного засобу та лікування. Так, позивачем додано письмові докази на придбання автомобільних запчастин, зокрема: видаткову накладну № ДО-0058787 від 12.12.2024 на загальну суму 2720 грн. (одержувач [PERSON] ), фіскальний чек від 04.11.2024 на суму 581 грн., фіскальний чек 3063 грн. від 15.01.2025, фіскальний чек від 08.01.2025 на суму 1722 грн., фіскальний чек від 28.01.2025 на суму 4219 грн., фіскальний чек від 11.01.2025 на суму 14116 грн., фіскальний чек від 18.07.2024 на суму 10026, фіскальний чек від 16.10.2024 на суму 1906 грн., фіскальний чек від 08.09.2024 на суму 4281 грн., фіскальний чек від 24.07.2024 на суму 1110 грн., фіскальний чек від 05.03.2025 на суму 16613 грн., та інші. \~ \~ \~ \~Також, позивач надав докази на підтвердження проведених обстежень в медичних установах та лікування. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті\~23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові\~Верховного Суду\~України від\~05\~лютого 2014\~року у\~справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Визначальним є неможливість платника податків здійснювати сплату аліментів в раніше визначеному судом розмірі. Тобто, така зміна стану платника податків має виникнути після рішення суду. Доводи позивача та його представника щодо значного погіршення матеріального становища позивача через необхідність проведення дороговартісного обслуговування та ремонту службового автомобіля суд сприймає критично з огляду на те, що позивачем не доведено ані те, що кошти витрачалися безпосередньо його особисті, ані те, що такі витрати були обумовлені службовою необхідністю. Як зазначалося вище транспортний засіб Mersedes-Benz ML400, номерний знак [NUMBER] . Автомобіль перебуває на балансі військової частини, отже, саме військова частина зобов`язана його обслуговувати. Крім того, надані фіскальні чеки не містять інформацію щодо платника. Проведені обстеження та лікування позивача носили епізодичний характер та відбулися в минулому. Докази того, що на даний час стан здоров`я позивача погіршився та він потребує лікування матеріали справи не містять. Посилання позивача на те, що розмір присуджених аліментів рівняється з середнім заробітком по регіону є необґрунтованими, позаяк, розмір аліментів не можна прирівнювати до доходів сторонніх осіб. Визначальним під час визначення розміру аліментів є матеріальне становище платника аліментів, тобто, наскільки вагомо він може забезпечувати рівень життя своїх дітей. Слід наголосити на тому, що судовий наказ Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.11.2024 № 671/2160/24 виданий у наказному провадженні, тобто за вимогами, які законодавець визначив як «безспірні». Таким чином, зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, допускається у виключних випадках в разі об`єктивної неможливості платника сплачувати законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів. З огляду на викладене позивачем не доведено погіршення свого матеріального стану після видачі Волочиським районним судом Хмельницької області судового наказу від 21.11.2024 № 671/2160/24. Розмір аліментів визначений згідно судового наказу від 21.11.2024 року № 671/2160/18 повністю відповідає вимогам закону, потребам дітей та не спричиняє непомірного тягаря для позивача. Враховуючи, що розмір аліментів визначених судом на утримання дітей позивача відповідає вимогам закону, позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення свого матеріального стану, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed