Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку, [INFO] . Подружнє життя не склалося. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо. Примирення між подружжям не буде, тому позивач просить не надавати строк на примирення та розірвати шлюб. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12 грудня 2024 року. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року відкладено розгляд цивільної справи на 04 лютого 2025 року у зв?язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання. 04 лютого 2025 року справа не розглядалась у зв?язку з участю головуючого судді у онлайн-підготовці суддів місцевих судів, яка проводилась Національною школою суддів України. Розгляд справи у судовому засідання відкладено до 19 березня 2025 року. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року продовжено розгляд справи, призначено судове засідання на 15 квітня 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 10 листопада 2021 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 83, місце державної реєстрації: Носівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім?ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо судових витрат у справі суд зазначає. Позивач сплатив судовий збір, у позовній заяві з вимогою про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору на його користь не звертається, тому судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved