Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що з 20.01.2001 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Спір про майно на даний час відсутній. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені з літа 2017 р., внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства, втрачено почуття кохання та поваги, які повинні бути притаманні сім`ї. Взаємини між ними будуються лише як батька та мати. Шлюб між ними носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що мають істотне значення. За таких обставин, вважає, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Вжиття заходів примирення не виправить стан їх шлюбних відносин. Просить шлюб, зареєстрований 20.01.2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №13, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвати. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивач [PERSON] , надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, позов просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.01.2001 року зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №13, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 20.01.2001 року. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Спору щодо спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ч. 2 ст.\~112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і дитини, і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно, в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved