Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У жовтні 2023 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося із вказаним позовом до суду, зазначивши, що 26.09.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11398291000. За умовами вказаного договору банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 100 000 доларів США, шляхом його перерахування на поточний рахунок позичальника, з кінцевим терміном повернення заборгованості 26.09.2018 та встановленою платою за користування кредитом у розмірі 16% річних. 26.09.2008 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №231094, відповідно до умов якого останній зобов`язався відповідати перед банком за виконання [PERSON] її зобов`язань за договором. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань банк звернувся до суду з позовом. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.12.2010 у справі №2-6006/2010 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» 114 536,52 доларів США та 25 173,46 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700,00 грн. судового збору. 12.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» уклали договір факторингу №1, за яким право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №11398291000 від 26.09.2008 перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.11.2012 у справі №2607/10054/12 замінено стягувача у виконавчому провадженні [NUMBER], а саме ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання у кредитора виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачів три відсотки річних за період з 20.09.2020 по 19.09.2023 в розмірі 10 305,65 доларів США, що у відповідності до курсу НБУ складає 376 863,19 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 24.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 09.04.2024 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю [INFO] відповідача [PERSON] , що підтверджується долученим до клопотання свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 16.04.2024 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до вказаної заяви, враховуючи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, позивач просить зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідачів три відсотки річних за період з 25.02.2019 до 23.02.2022 в розмірі 10 298,87 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на момент звернення до суду складає 376 615,26 грн. Ухвалою суду від 23.04.2024 визнано обов`язковою явку в судове засідання представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Ухвалою суду від 09.07.2024 задоволено клопотання представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та витребувано у Київського міського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про смерть [PERSON] . 02.10.2024 на виконання вказаної вище ухвали надійшли витребувані докази. Ухвалою суду від 21.11.2024 задоволено клопотання представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та витребувано у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 04.12.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність. Так, відповідач не заперечує щодо укладення між нею та АКІБ «УкрСиббанк» кредитного договору, а також договору поруки. Водночас вважає, що позивачем було невірно розраховано три відсотки річних, оскільки сума кредиту, на яку укладався договір становила 100 000,00 доларів США, тобто сума простроченої заборгованості відповідача не може бути більшою за 100 000,00 доларів США, а сума на яку здійснювалось нарахування трьох відсотків річних, ймовірно, складається з основної суми боргу, процентів за користування кредитом та пені, що за своєю природою є неустойкою та не входить до складу основного зобоов`язання, а отже на неї не можуть нараховуватись три відсотки річних. Крім того, виконавчий документ по виконавчому провадженню [NUMBER], в якому згідно ухвали суду було замінено стягувача на ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», 22.03.2016 було повернуто стягувачу. Як вбачається з Автоматизованої системи виконавчого провадження, жодних дій після повернення виконавчого документа позивачем вчинено не було. 27.12.2024 на виконання ухвали суду від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист, з якого встановлено, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] конторою не заводилась. 08.04.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами. Від представника відповідача надійшла заява, в якій вона не заперечила проти проведення судового засідання без його фіксації технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог із наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26.09.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з правилами №11398291000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 100 000,00 доларів США, що еквівалентно 486 170,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, та зобов`язалася здійснити його повне погашення до 26.09.2018 з виплатою за користування кредитними коштами 16% річних. 26.09.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №231094, згідно якого [PERSON] зобов`язується відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11398291000 від 26.09.2008. Вказані обставини відповідачем [PERSON] не заперечуються, що вбачається із поданого до суду відзиву. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09.12.2010 у справі №2-6006/2010 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» 114 536,52 доларів США та 25 173,46 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700,00 грн. судового збору. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05.11.2012 у справі №2607/10054/12 замінено сторону у виконавчому провадженні [NUMBER], а саме стягувача ПАТ «УкрСиббанк», іншою юридичною особою ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Станом на день подачі позову до суду відповідачі борг не повернули, рішення в добровільному порядку не виконали. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». У постанові Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі №918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками які передували подачі позову. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 вказано, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Відповідно до уточненого розрахунку позивача, здійсненого з урахуванням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, нарахування трьох відсотків річних було здійснено за період з 25.02.2019 по 23.02.2022 на суму боргу у розмірі 114 536,52 доларів США, та становить 10 298,87 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на момент звернення до суду складає 376 615,26 грн. (за курсом 1 долар - 36,5686 грн.). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення з [PERSON] суми трьох відсотків річних підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи вимоги, пред`явлені позивачем до відповідача [PERSON] , суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. За змістом статей 46 та 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті. Як було з`ясовано судом, відповідач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також копією актового запису про смерть №5348 від 26.03.2024. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 37 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб. Відповідно до листа Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 27.12.2024 спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Приймаючи до уваги те, що після смерті [PERSON] відсутні правонаступники, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5 652,94 грн., що підтверджується платіжною квитанцією №1016 від 19.09.2023. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 652,94 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved