Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого послався на те, що 02 вересня 2005 року між, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №\~375, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 18.12.2008 Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 28; донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 18.12.2008 Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 29. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, в результаті чого сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Через різність характерів помітно погіршились стосунки. Відносини між сторонами припинились більше, ніж 2 роки тому, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, наявні різні погляди на життя. За наведених обставин шлюб позивача та відповідача носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалася, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Подача спільної заяви про розірвання шлюбу до органів РАЦСу не можлива, так як позивач та відповідач мають спільних неповнолітніх дітей, а це суперечить ст. 106 СК України. Тому шлюб позивача з відповідачем просить розірвати в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судов засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до ч.\~8 ст.\~178 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] ,\~виданого відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по місту\~Олександрія Олександрійського\~міськрайонного управління\~юстиції Кіровоградської\~області від\~02.09.2005 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, актовий запис №375. Прізвище дружини після укладення шлюбу " [PERSON] ". В шлюбі були народжені діти, донька [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області від 18.12.2008, актовий запис №28 та донька [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області від 18.12.2008, актовий запис №29. Відносини між сторонами припинились більше ніж 2 роки тому, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, наявні різні погляди на життя. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №\~7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved