Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що з 28.11.2020 по 09.12.2024 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого визначено з ним, як його батьком, відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.01.2025 року. Позивач вказує, що відповідачка фактично з 02.04.2024 перестала проживати з ним та їх малолітнім сином, просто зникла з їх життя. З цього часу остання жодного разу не відвідала дитину. Таким чином вихованням та утриманням сина займається виключно він. Позивач стверджує, що дитина на даний час перестала запитувати про маму, адже він не бачив її понад 10 місяців. Він не отримує від неї подарунків, зокрема на свій день народження, ні поздоровлень, ні будь-якого матеріального забезпечення, ні бодай якогось спілкування. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків взагалі, не цікавиться життям сина, не відвідує його ні дома ні в садочку, вона свідомо ізолювалася від дитини, влаштовуючи своє особисте життя з іншим чоловіком. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач та його представниця - адвокат Янченко С.І. позовні вимоги підтримали, прохають їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно, що підтверджується її особистим підписом у розписці про вручення судової повістки, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, клопотання від відповідачки про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради в судовому засіданні просила позов задовольнити. З`ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, що з`явились в судове засідання, дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 09.12.2024, коли цей шлюб було розірвано рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. Рішення набрало законної сили 09.01.2025 (а.с.23-24). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.01.2025 було визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] за батьком [PERSON] . Рішення набрало законної сили 11.02.2025 (а.с.25-27). Факт проживання дитини з батьком за адресою [ADDRESS] також підтверджується актом обстеження умов проживання від 10.12.2024 (а.с.12) та актом обстеження житлово-побутових умов від 16.10.2024. Згідно останнього також встановлено, що відповідачка зареєстрована за даною адресою, однак з 02.04.2024 вдома не проживає, не утримує та не приймає участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Хлопчик перебуває на повному утриманні батька [PERSON] , (а.с.11). Згідно характеристики малолітнього [PERSON] , останній відвідує ЗДО №12 «Червона Шапочка» ЛМР з 25.07.2024, дитину приводять та забирають по черзі тато [PERSON] та бабуся [PERSON] . Вихованням хлопчика займається тато. [PERSON] завжди чистий та доглянутий. Мати [PERSON] не приймає участі у житті дитини, та ніколи не з`являлася до дошкільного закладу та не відвідувала батьківські збори (а.с.16-17). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] останнім часом на огляди до лікаря педіатра з [PERSON] приходить його батько (а.с.18, 19). Допитана в судовому засіданні мати відповідачки, [PERSON] , суд повідомила, що приблизно рік назад її дочка покинула чоловіка та дитину. З того часу з дитиною не спілкується. Дитиною повністю займається батько, [PERSON] . Допитаний в якості свідка дід відповідачки, [PERSON] , суду повідомив, що його внучка покинула сім`ю і пішла до іншого чоловіка, який краще матеріально забезпечений. З дитиною не спілкується. Таким чином судом встановлено, що відповідачка фактично ухилилися від виконання покладених на неї обов`язків щодо створення належних умов для виховання, проживання та навчання дитини. Згідно висновку виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області орган опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON] , що відповідатиме найкращим інтересам дитини, оскільки мати фактично не спілкується з дитиною, не цікавиться його розвитком та здоров`ям, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. На підставі вищевикладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved