Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач - ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (далі ТОВ ФК ЄАПБ) звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договорами кредиту. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що 15\~ березня\~ 2020р.\~ між\~ ТОВ\~«МАНІВЕО \~ШВИДКА \~ФІНАНСОВА \~ДОПОМОГА»,\~правонаступником якого\~є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Позивач ТОВ ФК ЄАПБ, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 762752088. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Всупереч умовам Договору кредиту, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 51 586,00 грн. 01 квітня 2020р. між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС», правонаступником якого є Позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10001803144. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Всупереч умовам Договору кредиту, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 6 733,02 грн. Позивач зазначив, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість за вищевказаними сумами, і після повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними договорами, він не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, через що позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 26.10.2023 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідачу була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відповідач, через свого представника адвоката Приземного С.С., подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив що позов є необґрунтований та безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Окрім того, просив суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому просив залишити заявлені вимоги відповідача у відзиві без задоволення, позовні вимоги банка задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Виходячи із норм ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 255 цього Кодексу. Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на події, має неминуче настати (ст.ст.251, 252 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV 2» (№211), запроваджено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. У подальшому його було неодноразово продовжено (востаннє Постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р, якою продовжено карантин до 30.06.2023). А впровадження карантину в Україні певним чином впливає на перебіг позовної давності. 30 березня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№540-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 12. Згідно з п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, продовження строків позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону. Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином,

Outcome: partial