Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Преставник позивача адвокат Снітко В.А., в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що вона проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є відповідач. На теперішній час сімейні відносини між нею та відповідачем припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до рішення Томашпільського районного суду Вінницької області шлюб між ними розірвано. Представник позивача зазначив, що дитина проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні та вихованні. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років та судові витрати по справі. 01.04.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві відповідач вказав, що відповідно до чинного законодавства позивач має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною, яка проживає з нею, трьохрічного віку за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Позивач не довела обгрунтованість заявленої суми 5000 гривень. Позивач зазначив, що на теперішній час він офіційно не працевлаштований, тому не має можливості утримувати колишню дружину. 5000 гривень, які позивач просить стягнути з нього, є явно завищеним розміром. Також витрати на послуги адвоката є також завищеними, оскільки справа є типовою, а позовна заява нескладною. При ухваленні судового рішення просив врахувати його реальні фінансові можливості та відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, а також відмовити у стягненні з нього судових витрат. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті з повідомленням сторін на 09.04.2025 о 09 год. 00 хв. Представник позивача [PERSON] адвокат Снітко В.А., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказав, що на теперішній час шлюб між ним та позивачем розірвано і він не працює і не має можливості утримувати колишню дружину. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.09.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 липня 2022 року у Ямпільському відділі ДРАЦС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №134 розірвано (а.с.10-12). Із копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] та копії витягу з реєстру територіальної громади, №2023/006164152 від 09.08.2023 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.5). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 18.09.2024 Ямпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із копії довідки №07 від 06.03.2025, виданої Писарівським старостинським округом Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, акта №91 від 06.03.2025 та копії довідки №13-03/1.11/06 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та дійсно проживає по [ADDRESS] , разом з нею проживає її донька [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Із відповіді №1187314 від 11.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, копії паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданного на ім`я [PERSON] , та копії витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.16, 34-35). Із копії індивідуальної відомості про застраховану особу встановлено, що в період з 2017 по 05.2024 включно [PERSON] отримував доходи та сплачував страхові внески (а.с.24-28). Із копії довідки, вих.№45 від 19.03.2025, встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Томашпільському управлінні Тульчинської філії Вінницького обласного центру зайнятості станом на 19.03.2025 (а.с.29). Із копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору встановлено, що [PERSON] за період з жовтня 2024 по лютий 2025 не отримував доходів, не перераховував податки та військовий збір (а.с.30-31). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині виконання обов`язку по утриманню одного з них у разі проживання з нею (ним) дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом\~права подружжя\~на утримання\~є право\~дружини на\~утримання під\~час вагітності\~та у\~разі проживання\~з нею\~дитини.\~Його особливість\~полягає у\~строковості дії,\~незалежності надання\~утримання від\~доходу дружини\~та наявністю\~лише однієї\~підстави,\~яка унеможливлює\~надання такого\~утримання,\~-\~можливості чоловіка\~надавати таке\~утримання. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Як установлено судом та не заперечується учасниками справи дитина проживає разом з матір`ю. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини з якою проживає дитина, а тому відповідне право позивача є порушене та підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує соціально-економічні умови сьогодення, те, що відповідач є працездатною особою молодого віку, має можливість працювати, оскільки доказів того, що він не може працювати за станом здоров`я суду не надано, на утриманні інших осіб не має, зобов`язаний та спроможний сплачувати кошти на утримання дружини, яка потребує матеріальної допомоги, оскільки на її утриманні перебуває малолітня дитина, і вважає, що виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, необхідно стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно. Позивач не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача значних доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у визначеній нею сумі 5000 гривень, щомісячно. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає. Заперечення відповідача щодо сплати аліментів на утримання дружину, оскільки вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі не заслуговують на увагу, оскільки право дружини на отримання аліментів не залежить від того, чи вона перебуває з чоловіком у шлюбі на даний момент, чи цей шлюб було розірвано. Також, відповідачем не надано належних та достатніх доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Згідно з ч.1 ст. 79 СК України аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов пред`явлено 10.03.2025. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку, а тому, в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України, має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень до матеріалів справи надано наступні документи: договір про надання правничої (правової) допомоги №20 від 06.03.2025, укладений між [PERSON] та адвокатом Снітко В.А.; копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 10.03.2025; детальний опис наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, їх вартість при наданні правової допомоги від 10.03.2025, з якого вбачається, що адвокат Снітко В.А. надав [PERSON] наступні юридичні послуги: \~ \~ \~ \~- консультація клієнта замовника, щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом щодо звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів; \~ \~ \~ \~- з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази їх подтвердження; \~ \~ \~ \~- визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, Постановах Пленумів Верховного Суду, іншої нормативно-правової бази; \~ \~ \~ \~- аналіз судової практики; \~ \~ \~ \~- збір документів, здійснення їх копіювання, підготування (письмове оформлення) позовної заяви до Ямпільського районного суду; \~ \~ \~ \~- складення позовної заяви; \~ \~ \~ \~- вчинення інших процесуальних дій, які стануть необхідні в ході розгляду справи. Всього витрати за надану адвокатом професійну правничу допомогу згідно умов Договору про надання правової допомоги №20 від 06.03.2025 становить у фіксованому розмірі 5000 гривень. Пунктом 3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги в даній справі задоволено частково, тому судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Відтак, розмір витрат на правову допомогу, понесених позивачем у цій справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог становить 2500 грн. (5000 х 2500 / 5000). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

Outcome: partial