Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Мініх І.М., звернулась до суду з позовом до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку площею 2,647 га, кадастровий номер 6824288300:05:025:0216, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (колишня Сковородківська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області), яка належала померлій згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №006042, виданого Стракостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 15 липня 2024 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницького району від 07 травня 2004 року за №128/2004-р. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється єдиним її спадкоємцем за заповітом на все майно, прийняла спадщину шляхом спільного проживання та реєстрації разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, а також подала заяву до нотаріуса про прийняття даної спадщини і вже оформила свої спадкові права на інше спадкове майно. Проте державний нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлене майно через різне написання імені померлої у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі на землю, відповідно як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Представник позивачки подала до суду заяву, якою підтримала позов за обставин на його обґрунтування, просила справу розглянути без їхньої участі. Відповідач також направив до суду заяву, якою визнав заявлені позовні вимоги і також просив позов розглянути у його відсутність. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Новоселиця Хмельницький район Хмельницька область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 лютого 2024 року Миролюбненською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області. У відповідності до довідки Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 21 березня 2024 року за №158 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . В склад її сім`ї сходила [PERSON] (дочка). У відповідності\~до ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1221\~ЦК України\~місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 03 січня 2024 року за р. №4. Даним заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] , все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось, з чого не складалось, а також все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати справо. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 02 квітня 2024 року за №76441887 даний заповіт є чинним. Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №152/2024, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 02 квітня 2024 року до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що єдиним її спадкоємцем являється [PERSON] , яка вже частково оформила свої спадкові права на інше спадкове майно. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла: земельна ділянка площею 2,647 га, кадастровий номер 6824288300:05:025:0216, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (колишня Сковородківська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області), яка належала померлій згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №006042, виданого Стракостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 15 липня 2024 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницького району від 07 травня 2004 року за №128/2004-р. Листом завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №127/02-14 від 28 січня 2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену нерухомість в зв`язку із різним зазначення імені померлої [PERSON] у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі на землю, відповідно як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , враховуючи відмову нотаріуса в оформленні спадщини, яка ніким не оскаржена, відсутність спадкового спору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за нею.

Outcome: approved