Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

12 лютого 2025 року представник МТСБУ Гермаш С.М. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 46800,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, 04.09.2022 року приблизно о 14 год. 40 хв., на автошляху Н-15 сполученням «Донецьк-Запоріжжя», мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ford», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула пасажир автомобіля «ВАЗ» [PERSON] . Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2023 року [PERSON] визнано винним у настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Водночас, представник потерпілого звернувся до позивача із відповідною заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про отримання відшкодування шкоди. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 46800,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 10.09.2024 року. Отже, у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу, а тому позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2025 року цивільну справу прийнято до спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Представник МТСБУ в судове засіданні не з`явився, натомість подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 04.09.2022 року приблизно о 14 год. 40 хв., на автошляху Н-15 сполученням «Донецьк-Запоріжжя» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2107» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті даної ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що стали причиною її смерті [INFO] , а [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року по справі № 204/10667/22 особою, винною у настанні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, визнано [PERSON] та призначено йому покарання, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] не була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 14 серпня 2024 представник потерпілої [PERSON] адвокат Коневалик А.В. звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 04.09.2022 року в результат якої загибла [PERSON] та із заявою на виплату страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника (для батьків) 46800,00 гривень (1/5 частки, що належить матері загиблої). На підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України про виплату (справа № 107144), Довідки № 1 від 04.09.2024 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 04.09.2024 року, МТСБУ здійснило [PERSON] виплату в розмірі 46800,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 926319 від 10 вересня 2024 року. Отже, МТСБУ відповідно до закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до\~п.п.\~а)\~п.\~41.1.ст.\~41\~Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~чинного на\~момент виникнення\~спірних правовідносин,\~в редакції,\~чинній на\~момент виникнення\~спірних правовідносин\~(далі\~ Закон\~України 1961-IV),\~МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 Закону України 1961-IV МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно ст.\~1191\~ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України 1961-IV передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до винної особи - власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, відповідно до ст.\~1191\~ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, після проведення виплати у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу підлягають стягненню витрати в загальному розмірі 46800,00 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За звернення до суду із даним позовом, у відповідності до ЗУ «Про судовий збір», МТСБУ понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 867730 від 05 лютого 2025 року. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved