Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 1927864 від 05.04.2021 року в розмірі 18 998,10 грн, а також судових витрат, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Позов мотивовано тим, що 05.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1927864 (на умовах повернення позики в кінці строку), за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти в розмірі 6 050,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів. Договір підписано електронним підписом позичальниці шляхом використання одноразового ідентифікатора zV0lxHPmha, надісланого на електронну адресу [INFO] 05.04.2021 о 22:21:56, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня позикодавець виконав свої зобов`язання, перерахувавши 6 050,00 грн на банківський картковий рахунок відповідачки, що підтверджується доказами, доданими до позову. Відповідачка частково виконувала зобов`язання, сплативши 1 018,30 грн, однак решту суми не повернула. Заборгованість станом на момент подання позову становить 18 998,10 грн, з яких 6 050,00 грн - основна сума боргу, 12 948,10 грн - проценти за користування позикою. Право вимоги за договором перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет» через договори факторингу: Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами»; Договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет». У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином відповідно до вимог процесуального закону, відзиву на позов, заяв чи клопотань не надала, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1927864 у формі електронного документа. Договір підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора zV0lxHPmha, надісланого на її електронну адресу [INFO] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію, доданою до позову. Відповідно до пункту 1 договору позикодавець надав відповідачці позику в розмірі 6 050,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 30 днів. 05.04.2021 року позикодавець перерахував зазначену суму на банківський картковий рахунок відповідачки, що підтверджується доказами перерахування коштів, доданими до позовної заяви. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором позики фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути позику та сплатити проценти. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з пунктом 6.5 Правил надання грошових коштів у позику від 11.02.2021, у разі неповернення позики чи її частини позикодавець має право нараховувати проценти за кожний день понадстрокового користування, але не більше 90 календарних днів. Позичальниця погодилася, що таке нарахування не є штрафною санкцією, а є процентною ставкою за понадстрокове користування. Суд установив, що відповідачка частково погашала заборгованість, сплативши 1 018,30 грн, однак станом на момент подання позову залишилася заборгованість у розмірі 18 998,10 грн, з яких 6 050,00 грн - основна сума боргу, 12 948,10 грн - проценти, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позову. Щодо переходу права вимоги суд установив таке. 26.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу № 2610, за яким право вимоги за договором позики перейшло до останнього. 03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу № 030423-ФК, за яким позивач набув права вимоги до відповідачки в сумі 19 045,32 грн (з урахуванням платежів коригується до 18 998,10 грн), що підтверджується актами прийому-передачі реєстру заборгованості та витягами з реєстрів прав вимог від 26.10.2021 та 03.04.2023. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги. Стаття 1077 ЦК України визначає, що за договором факторингу фактор набуває право грошової вимоги до боржника. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу. Таким чином, ТОВ «Фінпром Маркет» є законним кредитором за договором позики № 1927864. Укладення договору в електронній формі відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Частина 12 статті 11 цього Закону прирівнює електронний договір, підписаний у визначеному порядку, до письмового. Верховний Суд у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20) та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20) підтвердив, що підписання одноразовим ідентифікатором є належним укладенням договору. Ці висновки суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, а за статтею 610 ЦК України невиконання чи неналежне виконання є його порушенням. Оскільки відповідачка не спростувала доводи позивача та не надала доказів повного погашення заборгованості, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн. Сплачений судовий збір підтверджується платіжним дорученням. Витрати на правничу допомогу обґрунтовано договором № 01-11/24 від 01.11.2024 між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною, актом № 1-П від 02.12.2024 та платіжним документом. Суд вважає ці витрати співмірними складності справи та обсягу виконаних робіт, що відповідає статті 137 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачку пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved