Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Венеція (Італійська республіка), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що з 2007 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, внаслідок чого вона завагітніла. Будучи вагітною вона в 2014 році поїхала провідати матір, яка в той час працювала в Італії. Під час перебування в Італії в позивача виникли проблеми із здоров`ям, що створювали загрозу подальшому перебігу вагітності, внаслідок чого лікарями було категорично заборонено тривалі подорожі чи переїзди. 02.10.2014 позивач, перебуваючи в Італії, народила їх спільного із відповідачем сина [PERSON] . Внаслідок ситуації, що склалась на той час із закордонними документами відповідач на час реєстрації народження дитини приїхати не зміг, і позивач, враховуючи, що не було заяви батька, запис про народження дитини у реєстрі актів про народження за № 970/ч.1/с.А./о.8/2014 змушена була здійснити за своїм прізвищем та громадянством. Позивач зазначає, що відповідач повністю визнавав та визнає свого сина, після народження систематично надсилав позивачу до Італії всі необхідні речі, дитячий одяг та дитяче харчування для їх сина. Після повернення із сином до України в 2018 році відповідач та його батьки відносяться до [PERSON] , як до рідного, вони постійно спілкуються, проводять час разом, купують деякі речі, проводять спільні свята, зокрема, дні народження їх із відповідачем сина. Син позивача та відповідач називають один одного як батько та син відповідно. Незважаючи на народження сина позивач із відповідачем їх особисті відносини з часом припинили, внаслідок чого відповідач створив свою сім`ю. Наразі, відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивач змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує, що з 2007 по 2014 перебував з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах під час яких позивач завагітніла від відповідача. Орієнтовно за шість місяців до народження спільної дитини позивач виїхала в Італію, де [INFO] народила спільного сина - [PERSON] . З моменту виїзду позивача, фактичні шлюбні відносини між нею і позивачем припинились, єдине, що пов`язувало та пов`язує сторін спору, це спільна дитина. Відповідач визнає себе рідним батьком [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначає, що з моменту народження сина [PERSON] та по даний час не проти подання до органів РАЦСУ спільної заяви про походження дитини від нього, але з моменту народження сина і по 2018 рік позивач перебувала за межами території України та не бажала подати спільну заяву. Після приїзду в Україну позивача з сином [PERSON] у 2018 році відповідач неодноразово піднімав питання щодо офіційного визначення походження дитини від нього, шляхом подання до органів РАЦСу спільної заяви жінки [PERSON] та чоловіка [PERSON] , які не перебувають у шлюбі між собою, про походження дитини від батька [PERSON] , але позивач всіляко ухилялась від вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України. Від третьої особи надійшло пояснення по справі № 648/28.3-28 від 17.12.2024 у якому просять звернути увагу на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 р. № 1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану", затверджено актовий запис про народження який містить - графу 3 "По батькові", також затверджено бланк свідоцтва про народження, який містить відомості про дитину: прізвище, ім`я, по батькові. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 10.12.2024 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 23.12.2024 до суду надійшли письмові пояснення Липовецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 21.02.2025 від представника позивача - адвоката Ладана О.А. надійшло клопотання про уточнення позовних вимог викладених у позовній заяві відповідно до яких позивач просив: - визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Венеція (Італійська республіка), свідоцтво про народження № [NUMBER] , видане відділом запису актів громадянського стану комуни міста Венеція, актовий запис № 970/ч.1/с.А./о.8/2014 від 19.02.2015 року; - зобов`язати Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Венеція (Італійська республіка), свідоцтво про народження № [NUMBER] , видане відділом запису актів громадянського стану комуни міста Венеція, актовий запис № 970/ч.1/с.А./о.8/2014 від 19.02.2015 року, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, залишивши [PERSON] прізвище " [PERSON] " та по батькові " [PERSON] ". 04.03.2025 представником позивача - адвокатом Ладан О.А. подано до суду клопотання про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. 06.03.2025 через систему "Електронний суд" представником відповідача - адвокатом Борусевич С.Й. подано заяву про вступ у справу як представника, заяву по ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, а також заяву по відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку для підготовчого засідання. 18.03.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, заява про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] , а також заперечення про призначення експертизи. 31.03.2025 від відповідача надійшло клопотання, у якому він просить проводити підготовче судове засідання без його участі, задовольнити заяву про виклик свідків від 14.03.2025, а також заперечує щодо призначення судово-медичної експертизи з підстав, зазначених у письмових запереченнях від 14.03.2025 року. 31.03.2025 від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без їх з позивачем участі, проти клопотання про виклик свідків не заперечують, клопотання про проведення судово-медичної експертизи просять залишити без розгляду. Ухвалою суду від 31.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Ладан О.А. позовні вимоги, з урахуванням їх уточнення, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та доданих до неї доказів. Відповідач та його представник - адвокат Борусевич С.Й. проти задоволення позовних вимог не заперечили підтримавши пояснення зазначенні у відзиві на позов. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, просили здійснити розподіл судових витрат з урахуванням положень ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". 03.04.2025 від Липовецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи без присутності працівників відділу. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши доводи представника позивача - адвоката Ладана О.А., відповідача - [PERSON] та його представника - адвоката Борусевича С.Й., вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що відповідно до витягу з реєстру актів про народження № 970/ч.1/с.А./о.8/2014 від 19.02.2015 - [INFO] о четвертій годині і сорок дві хвилини народився в м. Венеція [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 7-9). 06.05.2015 Генеральним консульством України в Мілані видано довідку № 276 якою підтверджено, що [PERSON] , який народився [INFO] у м. Венеція (Італійська Республіка), зареєстрований громадянином України (а.с. 6). Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (далі - Постанова) справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у Сімейного кодексу України. Пунктом 5 Постанови зазначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з пункту 9 Постанови, відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved