Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

05.02.2025 представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - Котишина І.Б., через підсистему "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до [PERSON] , зі змісту якого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором «NevShort» №688781 від 25.03.2023 року в сумі 43355,99 грн. та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 25.03.2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір на умовах споживчого кредиту по продукту «NevShort» №688781, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надало відповідачу грошові кошти у сумі 6000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 19.03.2024 року. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови Кредитного договору, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на дату відступлення права вимоги 01.02.2024 становить 43355,99 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5999,99 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 37356,00 грн. 01.02.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 01022024-1 та позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» від 25.03.2023 року, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача - Котишина І.Б. у поданому позові просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не має. Відповідач 14.04.2025 до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . 28.03.2025 до суду повернувся конверт з поштовою кореспонденцією (повістка- повідомлення про розгляд справи № 296/627/25 о 16-00 годині 14.04.2025), згідно довідки Укрпошти від 26.03.2025 причина невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже вважається, що відповідач повідомлений про розгляд справи саме 26.03.2025 Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 25.03.2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №688781 про надання споживчого кредиту «NevShort» (а.с. 18-28). Сторони погодили, що на умовах встановлених договором ТОВ надає споживчий кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати кредит та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки передбачені договором (п.1.2 Договору). Сума кредиту- 6000,00 грн. на строк 420 днів під стандартну процентну ставку 2,2% в день, зі сплатою процентів кожні 30 днів (п.1.3, 1.4, 1.5.1 Договору). Згідно додатку №1 до Договору, якщо Споживачем не будуть іиконаніф умови Договору для отримання заниженої процентної ставки, розмір процентів буде перераховано за стандартною процентною ставкою та перший платіж збільшиться та складе 3960,00 грн . Усього сума платежів за розрахунковий періад складе 53520 грн; сума процентів за користування кредитом складе 47520 грн. Реальна річна става складе 47541,10% річних; загальна вартість кредиту становитиме 53520 грн (а.с.29). [PERSON] був ідентифікований ТОВ "Селфі Кредит" одноразовим ідентифікатором К757 25.03.2023 о 20:57:22 , номер телефону [NUMBER] (а.с.30 зворотній бік) Договір №688781 від 25.03.2023 та додаток №1 до Договору підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором . 03.01.2025 вих №20250103-12 ТОВ "ПАЙТЕК" підтвердило, що 25.03.2023 на картку клієнта ТОВ "Селфі Кредит" було перераховано 6000,00 грн , маска карти [NUMBER] (а.с.31) Відповідач [PERSON] отримавши 25.03.2023 грошові кошти в сумі 6000,00 грн сплатив 24.04.2023 лише 0,01 грн на виконання свого зобов`язання щодо погашення тіла кредиту та 18,00 грн відсотків та станом на 01.02.2024 мав заборгованість перед ТОВ "Селфі Кредит" за кредитним договором «NevShort» №688781 від 25.03.2023 року в сумі 43355,99 грн з яких 5999,99 грн - тіло кредиту та 37356,00 грн - відсотки за користування кредитними коштами (а.с.32-37) 01.02.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором «NevShort» №688781 від 25.03.2023 року перейшло до ТОВ ФК Кредит-Капітал». Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором «NevShort» №688781 від 25.03.2023 року до відповідача в сумі 43355,99 грн., з яких 5999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 37356,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 43). Таким чином суд встановив, що між сторонами існують зобов`язальні, цивільно-правові правовідносини у сфері кредитування, що регулюються нормами ЦК України. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано (постанова Верховного Суду від 09.09.2020 (справа №732/670/19), від 12.01.2021 (справа №524/5556/19), від 31.08.2022 (справа №280/4456/20), від 09.02.2023 (справа №640/7029/19)). 25.03.2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №688781 про надання споживчого кредиту «NevShort» (а.с. 18-28). Сторони погодили, що на умовах встановлених договором ТОВ надає споживчий кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати кредит та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки передбачені договором. Кошти перераховуються на платіжну картку [NUMBER] (п.1.2, 2.1 Договору). Сума кредиту- 6000,00 грн. на строк 420 днів під стандартну процентну ставку 2,2% в день, зі сплатою процентів кожні 30 днів (п.1.3, 1.4, 1.5.1 Договору). Згідно додатку №1 до Договору, якщо Споживачем не будуть іиконаніф умови Договору для отримання заниженої процентної ставки, розмір процентів буде перераховано за стандартною процентною ставкою та перший платіж збільшиться та складе 3960,00 грн . Усього сума платежів за розрахунковий періад складе 53520 грн; сума процентів за користування кредитом складе 47520 грн. Реальна річна става складе 47541,10% річних; загальна вартість кредиту становитиме 53520 грн (а.с.29). [PERSON] був ідентифікований ТОВ "Селфі Кредит" одноразовим ідентифікатором К757 25.03.2023 о 20:57:22 , номер телефону [NUMBER] (а.с.30 зворотній бік) Договір №688781 від 25.03.2023 та додаток №1 до Договору підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором . 03.01.2025 вих №20250103-12 ТОВ "ПАЙТЕК" підтвердило, що 25.03.2023 на картку клієнта ТОВ "Селфі Кредит" було перераховано 6000,00 грн , маска карти [NUMBER] (а.с.31) Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає доведеним факт укладення вищевказаного договору про надання кредиту між сторонами. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] отримавши 25.03.2023 грошові кошти в сумі 6000,00 грн сплатив 24.04.2023 лише 0,01 грн на виконання свого зобов`язання щодо погашення тіла кредиту та 18,00 грн відсотків та станом на 01.02.2024 мав заборгованість перед ТОВ "Селфі Кредит" за кредитним договором «NevShort» №688781 від 25.03.2023 року в сумі 43355,99 грн з яких 5999,99 грн - тіло кредиту та 37356,00 грн - відсотки за користування кредитними коштами (а.с.32-37) Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 01.02.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором «NevShort» №688781 від 25.03.2023 року перейшло до ТОВ ФК Кредит-Капітал». Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором «NevShort» №688781 від 25.03.2023 року до відповідача в сумі 43355,99 грн., з яких 5999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 37356,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 43). За таких обставин суд дійшов переконання, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення оскількипредставником позивача доведено, що відповідач отримавши 25.03.2023 грошові кошти в сумі 6000,00 грн сплатив 24.04.2023 лише 0,01 грн на виконання свого зобов`язання щодо погашення тіла кредиту та 18,00 грн відсотків, та наразі має заборгованість сумі 43355,99 грн., з яких 5999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 37356,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 43). Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір при подачі позову в сумі 2422,40 грн (а.с.6)який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.52) оскільки позов задоволено в повному обсязі то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved