Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

В липні 2024 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнювала, та, з урахуванням останньої заяви про зміну предмету позову від 30 вересня 2024 року, мотивувала свої вимоги тим, що вона працювала на посаді директора Литовсько-Українського ліцею № 1 Бородянської селищної ради Київської області та за наказом відділу освіти Бородянської селищної ради від 4 липня 2024 року № 94/02 була звільнена з роботи з 19 липня 2024 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. 19 липня 2024 року відповідачем було видано наказ №102/02 «Про внесення змін до наказу відділу освіти Бородянської селищної ради від 4 липня 2024 року № 94/02», яким внесено зміни до п.1 вказаного наказу, а саме вирішено звільнити позивачку в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність. Водночас, визнано таким, що втратив чинність з 20 липня 2024 року п. 1 наказу від 4 липня 2024 року. При цьому у новому наказі від 19 липня 2024 року не вказано ні причин, ні підстав звільнення, ні причин зміни дати звільнення. Вважала зазначені накази про її звільнення безпідставними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки порушень трудової дисципліни вона не допускала. Крім того, при звільненні її (позивачки) з роботи відповідачем порушено вимоги трудового законодавства щодо дотримання процедури притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, зокрема, у неї не відбиралися пояснення з приводу невиконання нею трудових обов`язків і взагалі в день видання наказів вона перебувала на лікарняному. Також в наказах про звільнення не вказано в чому саме полягало систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків, чим ці обов`язки передбачені. Відповідач не врахував положення п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, згідно з якими при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок Тому просила визнати протиправними та скасувати накази відділу освіти Бородянської селищної ради від 4 липня 2024 року № 94/02 та від 19 липня 2024 року № 102/02 про звільнення її з роботи, поновити її (позивачку) на посаді директора Литовсько-Українського ліцею № 1 Бородянської селищної ради Київської області з 12 вересня 2024 року, стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. 5\~серпня 2024\~року начальник\~відділу освіти\~Бородянської селищної\~ради Новікова\~Н.В.\~надала відзив\~на позов,\~в якому\~зазначила,\~що на\~підставі контракту\~від 1\~липня 2020\~року позивач\~обіймала посаду\~директора Литовсько-Українського\~ліцею №\~1.\~П.1.7\~даного контракту\~встановлено,\~що керівник\~підпорядкований, підзвітний та підконтрольний роботодавцю в межах встановлених чинним законодавством, Статутом закладу та цим контрактом. Згідно п.1.6 Посадової інструкції директора закладу загальної середньої освіти директор безпосередньо підпорядковується начальнику відділу освіти. 30 травня 2024 року начальником відділу освіти було видано наказ № 41/03, яким позивачці [PERSON] оголошено догану за ненадання запитуваної інформації щодо фінансово-господарської діяльності ліцею. Після цього фахівцями відділу освіти було встановлено відсутність календарно-тематичного планування з навчальних предметів та освітньої програми ліцею на 2023/2024 роки у окремих педагогів. Листом від 26 червня 2024 року відділ освіти запитав у позивачки пояснення з приводу даного факту. Листом від 28 червня 2024 року [PERSON] надала пояснення, які не спростовують допущені нею порушення пп.2.1.4,п.2.1, пп.2.3.9 п.2.3 Контракту та п.2.9 Посадової інструкції. Таким чином, маючи непогашене дисциплінарне стягнення, позивач вчинила дисциплінарний проступок, а саме порушення вказаних положень Контракту та Посадової інструкції щодо незабезпечення організації освітнього процесу ліцею. Крім того, 25 червня 2024 року до відділу освіти надійшла скарга вчителя математики Литовсько-Українського ліцею № 1 [PERSON] щодо неналежної оплати праці та педагогічного навантаження на 2024-2025 навчальний рік. Відділ освіти листами від 26 червня 2024 року та 1 липня 2024 року запитав у позивача пояснення з приводу даного факту. Листами від 28 червня 2024 року та від 2 липня 2024 року позивач повідомила, що [PERSON] перебуває у щорічній відпустці та оплата їй заробітної плати була проведена 26 червня 2024 року. Таким чином, позивач, провівши вказану оплату уже під час перебування [PERSON] у щорічній відпустці, допустила порушення пп2.3.5 п.2.3 Контракту та п.2.5 Посадової інструкції. Вважала, що 4 липня 2024 року відділом освіти було правомірно видано наказ про звільнення позивачки з 19 липня 2024 року, так як вона не виконувала свої обов`язки, покладені на неї контрактом та мала непогашене дисциплінарне стягнення. Враховуючи, що станом на 19 липня 2024 року позивачка перебувала на лікарняному, то відповідачем з метою приведення дати звільнення у відповідність до норм чинного законодавства було видано наказ від 19 липня 2024 року № 102/02, за яким внесено зміни до п.1 наказу відділу освіти від 4 липня 2024 року № 92/02 щодо звільнення [PERSON] в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності. Вимоги позивача вважала безпідставними та в позові просила відмовити. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, викладене в своїх заявах підтвердили, уточнили, що останнім днем тимчасової непрацездатності позивачки є 11 вересня 2024 року і фактично її звільнено з роботи з 12 вересня 2024 року. Представник відділу освіти Бородянської селищної ради Бондар Р.В. в судовому засіданні позов не визнав, вважав звільнення позивачки з роботи правомірним з підстав, зазначених у відзиві на позов. Також підтвердив що позивачку фактично було звільнено з роботи з 12 вересня 2024 року. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 1 липня 2020 року між відділом освіти Бородянської селищної ради та [PERSON] було укладено контракт, відповідно до умов якого позивачка, як директор Бородянської спеціалізованої школи-загальноосвітнього закладу І-ІІІ ступенів № 1 з поглибленим вивченням окремих предметів Бородянської селищної ради Київської області (на даний час Литовсько-Український ліцей №1 Бородянської селищної ради Київської області), переведена на роботу за контрактом згідно зі штатним розписом, термін дії контракту з 1 липня 2020 року по 30 червня 2026 року (т.1 а.с.161-170). За наказом начальника відділу освіти Бородянської селищної ради від 30 травня 2024 року № 41/03 [PERSON] було оголошено догану, як директору Литовсько-Українського ліцею №1 Бородянської селищної ради Київської області, за порушення трудової дисципліни щодо невиконання п. 1.6 Посадової інструкції директора закладу загальної середньої освіти та п. 1.7. Контракту від 1 липня 2020 року (т.1 а.с.158). Наказом начальника відділу освіти Бородянської селищної ради від 4 липня 2024 року № 94/02 (пункт 1) [PERSON] була звільнена з роботи з 19 липня 2024 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Як підстава для винесення даного наказу зазначено пп.6.3.6 п.6.3 розділу 6 контракту №4/05-22 від 1 липня 2020 року та доповідна записка головного спеціаліста відділу освіти від 3 липня 2024 року. В цей же день, 4 липня 2024 року копію даного наказу було направлено позивачці на адресу місця її проживання цінним листом через АТ «Укрпошта» (т.1 а.с.226-227). Наказом начальника відділу освіти Бородянської селищної ради від 19 липня 2024 року № 102/02, з посиланням на ч.1 ст.5 ЗУ від 15 березня 2022 року № 2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю директора Литовсько-Українського ліцею №1 Бородянської селищної ради Київської області, було внесено зміни до п.1 наказу відділу освіти Бородянської селищної ради від 4 липня 2024 року № 94/02, а саме вирішено звільнити [PERSON] в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність. Пунктом другим даного наказу визнано таким, що втратив чинність з 20 липня 2024 року п. 1 наказу від 4 липня 2024 року №94/02. Копію даного наказу також було направлено позивачці 19 липня 2024 року на адресу місця її проживання засобами поштового зв`язку (т.1 а.с.228-229). Відповідно до\~ст.139\~КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до\~ч.1\~ст.147\~КЗпП України\~за порушення\~трудової дисципліни\~до працівника\~може бути\~застосовано тільки\~один з\~таких заходів\~стягнення: 1)\~догана; 2) звільнення. Відповідно до\~ст.149\~КЗпП України\~до застосування\~дисциплінарного стягнення\~власник або\~уповноважений ним\~орган повинен\~зажадати від\~порушника трудової\~дисципліни письмові\~пояснення. За\~кожне порушення\~трудової дисципліни\~може бути\~застосовано лише\~одне дисциплінарне\~стягнення. При\~обранні виду\~стягнення власник\~або уповноважений\~ним орган\~повинен враховувати\~ступінь тяжкості\~вчиненого проступку\~і заподіяну\~ним шкоду,\~обставини,\~за яких\~вчинено проступок,\~і попередню\~роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до\~п.3\~ч.1\~ст.40\~КЗпП України\~трудовий договір,\~укладений на\~невизначений строк,\~а також\~строковий трудовий\~договір до\~закінчення строку\~його чинності\~можуть бути\~розірвані власником\~або уповноваженим\~ним органом\~у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», У період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. Відповідно до\~ч.1,6\~ст.81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з копії оспорюваного наказу начальника відділу освіти Бородянської селищної ради від 4 липня 2024 року № 94/02, підставою звільнення [PERSON] з роботи в ньому зазначені пп.6.3.6 п.6.3 розділу 6 контракту №4/05-22 від 1 липня 2020 року та доповідна записка головного спеціаліста відділу освіти від 3 липня 2024 року (т.1 а.с.226). З доповідної записки головного спеціаліста відділу освіти С. Дмитрук від 3 липня 2024 року слідує, що за результатами аналізу наданої [PERSON] документації фахівцями відділу освіти було встановлено відсутність календарно-тематичного планування з навчальних предметів та освітньої програми Литовсько-Українського ліцею № 1 на 2023-2024 навчальний рік у деяких педагогів. Крім того, в порушення пп2.3.5, п.2.3 Контракту та п. 2.5 Посадової інструкції [PERSON] провела оплату заробітної плати вчителю математики ліцею [PERSON] уже під час її перебування у щорічній відпустці (т.1 а.с.224-225). Відповідно до ч.5 ст.115 КЗпП України заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором. Згідно п.1.7 укладеного між сторонами 1 липня 2020 року контракту керівник підпорядкований, підзвітний та підконтрольний роботодавцю в межах встановлених чинним законодавством, Статутом закладу та цим контрактом. Пунктом 2.1.4 Контракту передбачено, що керівник в межах наданих йому повноважень забезпечує організацію освітнього процесу та здійснення контролю за виконанням освітніх програм. Відповідно до п.2.3.5 Контракту керівник зобов`язаний організовувати фінансово-господарську діяльність Закладу в межах затвердженого кошторису. Згідно п.6.3.6 цього контракту, підставами для дострокового звільнення керівника є підстави, передбачені Кодексом законів про працю України, звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Як вбачається з копії листа директора Литовсько-Українського ліцею №1 Романюк І.В. від 28 червня 2024 року (т.1 а.с.232), направленого до відділу освіти 26 червня 2024 року на вимогу щодо надання пояснень з приводу відсутності календарно-тематичного планування з навчальних предметів та освітньої програми Литовсько-Українського ліцею № 1 на 2023-2024 навчальний рік у деяких педагогів, позивачка даним листом пояснила причини відсутності календарних планів на момент надання інформації перебуванням частини вчителів на лікарняному, у відпустках, їх звільнення, що, на думку суду, є поважними причинами, а тому дану обставину не можна розцінювати як порушення нею трудової дисципліни. Також позивачка надала свої пояснення і щодо несвоєчасної виплати заробітної плати [PERSON] , направивши 28 червня 2024 року та 2 липня 2024 року на адресу відділу освіти відповідні листи, якими повідомила, що з 11 червня по 14 червня [PERSON] перебувала у відпустці, яка була оплачена, але у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю перенесена згідно її заяви від 10 червня 2024 року, з 17 червня по 11 серпня 2024 року [PERSON] перебуває у щорічній відпустці та оплата праці їй проведена 26 червня 2024 року, що підтверджується матеріалами справи (т.1 а.с.235,240,241-247) та визнається сторонами. Таким чином,\~приймаючи до\~уваги вищевикладене,\~суд вважає,\~що в\~судовому засіданні\~не було\~доведено винуватість\~позивачки у\~несвоєчасній виплаті\~ [PERSON] заробітної плати для оплати відпустки. За таких\~обставин,\~так як\~суду не\~надано жодних\~належних та\~допустимих доказів,\~які б\~підтверджували неналежне\~виконання позивачкою\~своїх службових\~обов`язків,\~що сама\~вона заперечує, то суд вважає, що [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено з роботи неправомірно, а тому визнає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати оспорювані накази відділу освіти Бородянської селищної ради Київської області № 94/02 від 4 липня 2024 року та № 102/02 від 19 липня 2024 року про звільнення [PERSON] протиправними та скасувати їх, поновити позивачку на роботі на посаді директора Литовсько-Українського ліцею №1 Бородянської селищної ради Київської області з 13 вересня 2024 року, так як, як визнають сторони і це вбачається з довідки Литовсько-Українського ліцею № 1 Бородянської селищної ради від 26 вересня 2024 року (т.2 а.с.24), позивачка була фактично звільнена з роботи з 12 вересня 2024 року, що є слідуючим днем за днем закінчення її тимчасової непрацездатності, та визнається робочим днем згідно діючого законодавства. При цьому суд приймає до уваги також невизначеність як підстави, так і дати звільнення позивачки в оспорюваних наказах, що є самостійною підставою для їх скасування. Як встановлено судом, наказом відповідача від 19 липня 2024 року було визнано таким, що втратив чинність з 20 липня 2024 року п. 1 наказу від 4 липня 2024 року №94/02, яким і було визначено підставу звільнення позивачки - систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, в наказі ж від 19 липня 2024 року жодної підстави звільнення позивачки не зазначено. Також цим наказом встановлено звільнити [PERSON] в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, але не вказано конкретну дату її звільнення. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. \~ \~ \~ \~Оскільки звільнення\~позивачки з\~роботи визнано\~судом протиправним\~та її\~поновлено на\~роботі,\~то з\~відділу освіти\~Бородянської селищної\~ради Київської\~області на\~користь [PERSON] \~необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 вересня 2024 року по 28 березня 2025 року (день винесення судом рішення), виходячи з його середньоденного розміру 1138,19 грн., визначеного за останні два місяці її роботи перед звільненням (червень та липень 2024 року) згідно довідки Литовсько-Українського ліцею №1 (26178,29 грн. (нарахована заробітна плата) : 23 робочі дні) (т.2 а.с.80,82), що становить 159\~346,60 грн. ( 1138,19 грн. х 140 робочих днів (з 13 вересня 2024 року по 28 березня 2025 року), з утриманням обов`язкових податків та зборів в порядку, визначеному Податковим Кодексом України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 5227,07 грн. (1211,20 грн. х 3 вимоги немайнового характеру = 3633,60 грн. + 1593,47 грн. ( 159346,60 грн. х 1%). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved