Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 100 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2019 року по 14 липня 2023 року. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . У період перебування в шлюбі діями відповідача позивачеві спричинено моральну шкоду внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП України. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року по справі № 753/8794/22 кривдника визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та звільнено відповідача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито. Однак, усне зауваження не вплинуло на відповідача та він продовжив незаконні дії. Так 22 серпня 2023 року відповідач за адресою: [ADDRESS] , безпідставно на грунті неповаги до позивача та з хуліганських спонукань спровокував штучно створену безпідставну сварку з позивачем у присутності їх доньки. Донька сторін перелякалася від агресивної поведінки батька, плакала. Маючи побоювання фізичної розправи щодо себе чи доньки, позивач вирішила зібрати речі та швидко залишити місце проживання. Попросила про допомогу у знайомого. Враховуючи неадекватний стан відповідача, його зухвалу поведінку, погрози, нецензурну лайку, шпурляння та демонстрацію мисливського ножа, маючи побоювання за власне життя та життя та здоров`я дитини, засобами телефонної лінії «102» викликала працівників патрульної поліції, які одразу прибули на місце події та склали відповідні процесуальні документи. Після надання письмових пояснень позивач та дитина поїхали з місця вищезазначеної події до місця проживання знайомих позивача. Однак, на шляху прямування до знайомих, позивач помітила, що відповідач на їх спільному автомобілі марки Kia Sorento, державний номерний знак [NUMBER] , почав переслідувати їх, створював аварійну обстановку, спричинив вимушену зупинку автомобілів. Після чого підійшов до автомобіля позивача та погрожуючи мисливським ножем вимагав повернення дитини. Позивач, з урахуванням поведінки відповідача, відмовила та продовжила рух автодорогою з метою уникнення можливості спричинення шкоди її життю та здоров`ю їх дитини. Відповідач продовжив переслідувати їх автомобіль. Позивач повторно виклика працівників поліції до станції метро «Осокорки» по проспекту Миколи Бажана. Позивач підійшла до екіпажу патрульної поліції, де відбулося продовження сварки між сторонами. За пропозицією працівників поліції, у порядку статті 214 КПК України, позивач написала заяву про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 129 КК України. Також, збираючи речі, позивач склала до окремої валізи свої цінні речі: золотий ланцюжок ручної роботи вартістю 85 000,00 грн, набір золотих прикрас вартістю 50 000,00 грн, золоту каблучку ручної роботи вартістю 30 000,00 грн, дві золоті каблучки з камінням вартістю 26 000,00 грн, дитячий золотий набір вартістю 15 000,00 грн, три золоті підвіски вартістю 10 000,00 грн, золотий дитячий ланцюжок вартістю 10 000,00 грн, подарунковий значок «Заслужений тренер України» ручної роботи, виконаний із золота, 12 пар срібних сережок загальною вартістю 25 000,00 грн, близько 20 срібних каблучок загальною вартістю 50 000,00 грн, 2 срібні брошки вартістю 10 000,00 грн, 2 срібних браслета вартістю 10 000,00 грн, набір ювелірних виробів зі срібла в кількості 16 одиниць загальною вартістю 60 000,00 грн, нетбук, парфуми, косметику, а також особисті документи на ім`я [PERSON] . Вказану валізу позивач забула в будинку. Відповідач відмовив повернути вказану валізу з прикрасами та особистими документами, повідомив, що прикраси планує продати. У зв`язку із вказаним позивач звернулася до Дарницького УП ГУНП в місті Києві з письмовою заявою про вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 193 КК України. Відповідач чинить щодо позивача фізичне, економічне та психологічне насилля. Фізичне насилля полягає в тому, що відповідач бив позивача у присутності дитини, знущався зі старшої доньки позивача - [PERSON] , 2013 року народження, шляхом завдання підзатильників та стусанів, змусив позивача відвезти її на тимчасове проживання до її бабусі, чим спричинив розлучення дитини та матері. Також відповідач в ході спровокованих ним конфліктів завдавав ударів позивачеві, хапав за зап`ястя та утримував. Також відповідач вчиняв психологічний тиск шляхом кричущих та нецензурних висловлень в сторону позивача, принижував її в присутності її дітей, демонстрував негативний приклад чоловіка в очах доньки, чим формував негативний світогляд на розуміння інституту сім`ї як чогось порочного, брудного та пов`язаного з насиллям. Економічне насилля полягало у відсутності у позивача альтернативного житла, де б вона могла проживати з доньками, що провокувало додаткові знущання відповідача, адже він розумів безвихідне положення дружини. Також відповідач чинив перешкоди у виконанні позивачем свої трудових обов`язків, забороняв спілкуватися з людьми з робочих питань. Відповідач умисно та протиправно утримує особисті та цінні речі позивача, шантажує позивача дитиною, погрожує відчужити (продати) такі речі. Психологічне насилля також полягало в постійних криках та нецензурній лайці, шантажу, примушуванні до виконання його наказів та примх, під страхом позбавлення батьківських прав щодо доньки [PERSON] . Також відповідач лякав застосуванням фізичної розправи, погрожував мисливським ножем та травматичною зброєю. Застосування фізичного, економічного та психологічного насилля призводило до фізичних психологічних страждань позивача, позивач зазнала тілесних ушкоджень, фізичного болю, потребувала часу для загоєння тих тілесних ушкоджень, втрачала працездатність. З урахуванням місця та специфіки професійної діяльності позивача, такі фізичне насилля завдало позивачеві психологічних страждань. Своїми протиправними та агресивними діями відповідач принижує та ображає її як людину, жінку та матір. Вказані обставини мали вплив на розлади здоров`я позивача та погіршення її якості життя. Посилаючись на положення статті 29, 30 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильства», статті 22, 23, 1166, 1167 ЦК України просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн та судові витрати, що складаються із витрат на сплату судового збору у сумі 3 028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 37 093,00 грн Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів передано на розгляд Дніпровському районному суду міста Києва за підсудністю. В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Хромовій О.О. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали. 30 вересня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Бірюков С.В., за допомогою системи «Електронний суд» подав заяву про усунення недоліків. До заяви додано доказ надсилання позовної заяви з додатками відповідачеві, чим виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху у встановлений судом строк. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, [PERSON] отримав особисто 28 жовтня 2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial