Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

25.12.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона разом з відповідачем перебувають у шлюбі з 03.11.2023. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка на даний час потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох річного віку, зазначає, що сума її доходів є недостатньою для забезпечення її особистих потреб, а відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Зазначає, що її доходи складаються з допомоги по народженню дитини та допомоги переміщеним особам на проживання, але цього не достатньо для проживання, тому вона звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 09.01.2025 відкрите провадження у вказаній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання та викликом сторін. 31.01.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує відносно позовних вимог та зазначає, що на даний час сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу у розмірі частини від всіх видів цього заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також сплачує аліменти на утриманні їх спільної з позивачкою доньки у розмірі частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Вважає, що підстави для стягнення аліментів на утримання позивачки відсутні. 20.03.2025 представником позивачки надано відповідь на відзив. Згідно якого вважала позовну заяву законною та обгрунтованою. Зазначила, що відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки адвокат Юшкевич Є.Ю. надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, та участі позивачки, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій просив провести судовий розгляд без його участі. Проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав пояснення надані у відзиві на позовну заяву. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2023 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2023 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до довідок про взяття на облік внітрішньо-переміщеної особи, вбачається, що позивачка та їх із відповідачем донька перебувають на обліку як внутрішьно-переміщені особи (а.с.5,6). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на даний момент перебуває на обліку Департаменту соціального захисту населення СМР та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, допомогу переміщеним особам на проживання та допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с.7). Згідно статті 84\~СК України Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст. 84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Згідно статті 84\~СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України- аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку, на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років, вказує що сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу у розмірі частини від всіх видів цього заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також сплачує аліменти на утриманні їх спільної з позивачкою доньки у розмірі частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с.18-31). Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Крім того суд бере до уваги, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе, відповідач є молодою, працездатною особою та має постійний заробіток, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами (а.с.23), доказів того, що його стан здоров`я, або розмір доходу не дозволяє сплачувати аліменти ним не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для часткового задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку, - у розмірі 1/10 частки від доходів відповідача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст.4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» та відповідно до положеньст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial