Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5855685 від 28 березня 2023 року посилаючись на те, що відповідач [PERSON] , на підставі вищенаведеного кредитного договору отримав у ТОВ «МІЛОАН» грошові кошти (кредит) в сумі 15000 гривень та зобов`язався виконати кредитні зобов`язання відповідно до умов кредитного договору в строк 105 днів. Внаслідок порушення порядку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість. Правонаступником ТОВ «МІЛОАН» за всіма правами та обов`язками є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», який в свою чергу згідно умов договору факторингу відступив право вимоги за кредитними договорами позивачу. Станом на дату відступлення права вимоги 28.03.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 39 018 гривень, з яких: 10 500 гривень заборгованість за тілом кредиту; 28 518 заборгованість за відсотками. За наведених обставин позов просив задовольнити. Ухвалою суду від 03.03.2025 року витребувано у ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» належним чином проведений та читабельний розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 5855685 на дату закінчення строку дії договору 11 липня 2023 року, а також Правила, про які зазначено в п. 2.3.1 Договору та докази пролонгації договору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду подав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суд не повідомив. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого правонаступник банку позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості. 28.03.2023 року [PERSON] уклав з ТОВ «МІЛОАН» договір про надання споживчого кредиту №5855685, за яким ТОВ «МІЛОАН» надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 15000 гривень (а.с.12-14). Відповідно до п. 1.3 договору кредит надається строком на 105 днів, з 28.03.2023. Пільговий період складає 15 днів та завершується 12.04.2023. Поточний період складає 90 днів та завершується 11.07.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Відповідно до п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту 7500 грн.,яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту. Пунктом 1.5.2 договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового період 225 грн., які нараховуються за ставкою 0,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом\~ протягом пільгового періоду. А п. 1.5.3 договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 40 500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки\~ [NUMBER] . В розділі 6 договору визначено порядок його укладення та спосіб ідентифікації позичальника. Кредитний договір укладається в електронній формі о особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті Позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору\~ (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору. На договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця. Після укладення цей кредитний договір надається (надсилається) Позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті Позичальника. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. В статті Закону України «Про електронну комерцію» зазначено,що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі, а електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Отже, між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі із дотриманням вимог чинного законодавства та відповідач отримав кредитні кошти в сумі 15 000 гривень,що підтверджується копією договору, анкетою-заявою на кредиту та паспортом споживчого кредиту та платіжною інструкцією. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідач порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. 28.08.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено договір факторингу №103-МЛ, за яким клієнт (ТОВ «МІЛОАН») відступив фактору, а фактор зобов`язався прийняти права вимоги та в їх оплату передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Згідно витягу з реєстру боржників право вимоги передано в тому числі за кредитним зобов`язаннями [PERSON] на суму 39 018 грн. [PERSON] надсилалась досудова вимога №22966485/586 від 15.01.2025 року про погашення заборгованості та повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Згідно розрахунків позивача, борг [PERSON] за кредитним договором № 5855685 від 28 березня 2023 року станом на дату відступлення права вимоги (28.08.2023) становить 39 018 гривень, з яких: 10 500 гривень заборгованість за тілом кредиту; 28 518 заборгованість за відсотками. Свого розрахунку заборгованості чи доказів того, що розрахунок позивача є невірним, відповідач суду не надав. В той же час, суд уповноважений самостійно перевірити розрахунки позивача та зобов`язаний встановити дійсні обставини справи. Що стосується розміру заборгованість зі сплати тіла кредиту, то позивачем здійснено розрахунки вірно. Але, суд не погоджується із розрахунком позивача в частині заборгованості за відсотками. Як вбачається із договору, кінцевий строк виконання зобов`язань 11.07.2023, але згідно розрахунку позивачем продовжено нарахування відсотків до 25.08.2023, що є не вірним та виходить за межі дії договору. Належного обґрунтування, яким чином відбулася пролонгація кредитного договору ще на 45 днів після кінцевої дати 11.07.2023 року стороною позивача суду не надано. З урахуванням наведеного стягненню підлягають відсотки в сумі 14 175 до 11.07.2023 включно. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1531.93 гривень. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612,\~ 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial