Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача аліменти на їх утримання, як батьків в розмірі 10 % від заробітку (доходу) для кожного із батьків, щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] є інвалідом І групи та [PERSON] є інвалідом ІІІ групи. Їхній син [PERSON] на даний час проходить військову службу у зоні бойових дій. Вважають, що син має змогу надавати їм матеріальну допомогу. На їхнє прохання не отримали від сина ніякої підтримки, а тому вимушені звернутись до суду. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибув. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Представник позивачів - адвокат Когут О.В. позов підтримав, просив такий задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в залі судового засідання позовні вимоги визнав і пояснив, що він постійно допомагав своїм батькам, однак на даний час він немає можливості добровільно перераховувати батькам кошти. Його дружина [PERSON] повністю розпоряджається його грошовим забезпеченням і відмовляється виділяти певну суму для допомоги батькам, а тому він погоджується на стягнення з нього аліментів в користь батька [PERSON] в розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно та в користь матері [PERSON] в розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачі є батьками відповідача [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданого Борщівським райвідділом ЗАГС Тернопільської області. Позивач [PERSON] , згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого Тернопільською обласною державною адміністрацією, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чонобильській АЕС у 1990 році. Крім того, згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2022 року Відділом соціального забезпечення №1 УСЗН Чортківської районної державної адміністрації, позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 1 групи. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №099947 від 08 лютого 2022 року, виданої Тернопільським обласним центром медико - соціальної експертизи, позивачу [PERSON] призначено 1 групу інвалідності довічно, та визначено, що ступінь втрати його працездатності становить 90 %. Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда №42, вікова категорія 18 і старше, складеної Тернопільським обласним центром медико - соціальної експертизи 08 лютого 2022 року, позивач [PERSON] потребує стороннього догляду. Крім того, як вбачається з довідки №7 від 21.01.2025, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги», та виписки із медичної карти стаціонарного хворого№7423, наданої КНП «Борщівська міська лікарня», позивач [PERSON] знаходиться під наглядом лікувального закладу з 1996 року з основним діагнозом: рак простати, хронічний пієлонефрит, стабільна стенокардія, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, гіпертензивне серце, дуже високий КВР, хронічний крипто генний гепатит, ерозивна гастродуоденопатія, цукровий діабет. Перебував на стаціонарному лікуванні з 01.11.2024 по 13.11.2024. Також встановлено, що позивач [PERSON] є особою з 3 - ю групою інвалідності, група призначена їй довічно, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] , виданим Борщівським УПСЗН. Як вбачається з довідок про доходи позивачів №8430010661440425 та №9334913631654327 від 17.12.2024, виданих Відділом обслуговування громадян №2 (сервісний центр) ГУПФ в Тернопільській області, сума пенсії позивача [PERSON] за період з липня по грудень 2024 року склала 129925, 36 грн, а позивача [PERSON] - 25136, 52 грн. Як зазначили позивачі, вони важко хворіють, у зв`язку з чим несуть великі витрати на лікування, що підтверджується чеками від 23.12.2024 на суму 34 грн; від 22.12.2024 на суму 462, 50 грн; від 20.12.2024 на суму 464, 98 грн; від 20.12.2024 на суму 109,13 грн; від 18.12.2024 на суму 901, 30 грн; від 18.12.2024 на суму 680, 60 грн; від 18.12.2024 на суму 372, 20 грн; від 18.12.2024 на суму 663 грн; від 18.12.2024 на суму 244, 50 грн; від 17.12.2024 на суму 883, 90 грн; від 17.12.2024 на суму 386,50 грн; від 17.12.2024 на суму 453, 50 грн; від 17.12.2024 на суму 486, 20 грн; від 16.12.2024 на суму 326, 75 грн; від 16.12.2024 на суму 215, 10 грн; від 16.12.2024 на суму 250 грн; від 30.12.2024 на суму 254, 91 PLN; від 07.11.2024 на суму 630,66 PLN; від 07.11.2024 на суму 133, 26 PLN; від 26.10.2024 на суму 98, 34 PLN; від 24.10.2024 на суму 219, 11 PLN; від 10.07.2024 на суму 630, 66 PLN; від 04.04.2024 на суму 933 PLN. Крім цього зазначили, що їхня дочка [PERSON] , яка є громадянкою республіки Польща, допомагає їм в замовленні та придбанні дороговартісних ліків закордонного виробництва, зокрема Абіратерон-віста, орієнтовною вартістю 40000 грн, Золедронової кислоти, орієнтовна вартість якої близько 800 грн. Натомість, їхній син - відповідач, за їх проханням, матеріально їм не допомагає. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в АРЗ СП ГУ ДСНС України у Тернопільській області на посаді начальника відділення розвідки та розмінування групи піротехнічних робіт САРЧ АРЗ СП, і його грошове забезпечення за 2024 рік, а саме з серпня 2024 року по січень 2025 року становить 288919, 06 грн, що підтверджується довідкою №4 від 21.01.2025, виданою АРЗ СП ГУ ДСНС України у Тернопільській області. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до вимог статті 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Статтею 205 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Абзацом 17 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено на 2025 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2023 року - 2361 грн. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19). Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів поряд із доводами позивачів про потребу у матеріальній допомозі, суд враховує стан здоров`я позивачів, їх матеріальне становище, необхідність витрат на оплату комунальних послуг, їжі та ліків, а такожстан здоров`я та матеріальне становище відповідача, умови проживання та матеріального забезпечення сторін. Відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі, заявленому батьками. Враховуючи, що відповідач є працездатним та працює, отримує грошове забезпечення, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання своїх непрацездатних батьків, які у зв`язку з хворобами, незадовільним станом здоров`я, потребують такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позов слід задовольнити та враховуючи норми ст. 205 СК України, якими передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, стягувати з відповідача в користь позивачів аліменти на їх утримання у розмірі по 1/10 частці його заробітку (доходу) щомісячно на кожного з батьків, починаючи з дати подачі позову до суду - 09.01.2025. Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211, 20 грн. На підставі ст.ст. 202, 203, 205 СК України та

Outcome: approved