Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Медведєва Л.В. звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] та [PERSON] на час звернення з цим позовом в зареєстрованому шлюбі не перебувають, не перебували раніше, але позивач та відповідач перебували у близьких стосунках. Від даних стосунків в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 08.12.2021р. по справі № 208/898/21 позовні вимоги позивача [PERSON] були задоволені, він був визнаний батьком дитини: [PERSON] , [INFO] . Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було внесено зміни до актових записів про народження дитини, змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини запис змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видано свідоцтво про народження дитини з урахуванням змін народження дитини. [PERSON] нехтує власними батьківськими правами та обов?язками відносно [PERSON] , [INFO] , що було встановлено рішеннями суду, що набули законної чинності та внаслідок чого вона неодноразово притягувалась судом до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 184 КУпАП. Позивач, враховуючи поведінку відповідача у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , погіршення фізичного, морального та психічного стану дитини, викликаних негативним впливом, неадекватним становленням відповідача відносно [PERSON] неодноразово звертався з цього приводу до Служби у справах дітей Кам`янської міської ради. В результаті цих дій Службою у справах дітей Кам?янської міської ради був виданий наказ №01-10 від 29.06.2021 р., згідно якого визначено наступне: «Поставити на облік служби у справах дітей малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , як такого, що опинився в складних життєвих обставинах, проживає в родині, де мати ухиляється від виконання батьківських обов?язків.». Згідно листа Служби у справах дітей Кам?янської міської ради №C-102/01-15 вих. від 09.02.2024р. позивача повідомлено про наступне: «На Ваше звернення від 05.02.2024 повідомляємо, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку служби у справах дітей з 29.06.2021, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, проживав в родині, де мати ухилялася від виконання батьківських обов?язків. Наказом служби у справах дітей від 10.01.2023 малолітнього [PERSON] , 2019 р.н., було знято з обліку служби у справах дітей у зв`язку з рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська про визначення батьківства». Дана Служба у справах дітей на вимогу позивача викликала відповідачку для проведення з нею співбесід щодо усунення невиконання нею батьківських обов`язків стосовно дитини, [PERSON] . Позивач, враховуючи поведінку відповідача у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , погіршення фізичного, морального та психічного стану дитини, викликаних негативним впливом, неадекватним становленням відповідача відносно [PERSON] , [INFO] , неодноразово звертався з цього до психіатра Дитячої міської лікарні № 6 та до фахівців Комунального некомерційного підприємства Кам?янської міської ради «Міська лікарня №1». Позивач вимушений був майже кожного дня перейматись долею сина: чи не буде його знов травмовано, залишено відповідачкою його десь самотнього без належної опіки, допомоги та догляду. Відповідачка веде асоціальний спосіб життя, що негативно впливало на стан, догляд та безпеку малолітньої дитини. Квартира, в якій мешкає відповідачка не відповідає мінімальним вимогам нормального утримання та виховання дитини. Те, що відповідачка поводиться не зовсім адекватно підтверджує той факт, що вона постійно залишає вхідну двір у власну квартиру відчиненою, що створює небезпеку для дитини, ламає замки, які встановлював позивач. Позивач з наведених підстав багато разів звертався до Кам?янського райуправління поліції ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області з відповідними заявами. Враховуючи небезпеку для дитини, нехтування відповідачкою своїми батьківськими правами відносно нього, позивач з метою забезпечення для дитини належних та безпечних умов проживання та виховання, 09.03.2022 р. з відома та дозволу відповідачки перевіз дитину до себе за власним адресом мешкання. Відповідачка жодного разу з цієї дати не з?явилась, щоб відвідати дитину, та взагалі не цікавилась і не цікавиться його долею по цей час включно. Жодним чином не виконує власних батьківських обов?язків стосовно дитини. З огляду на викладене, відповідачка не надає [PERSON] , [INFO] , належного догляду, належного виховання та піклування, більш то, з огляду на власний антисоціальний спосіб життя, зловживання алкогольними напоями, вона своїм зразком виховує дитину у негативному напрямку, її поводження з дитиною жодним чином не сприяє та не може сприяти виховання належного члена суспільства, вона нехтує розвитком здібностей дитини, вживає алкогольні напої, при цьому дитина знаходилася при неї та спостерігала негативні події та негативну поведінку. Позивач вважає, що вище наведені обставини та подані докази повністю доводять факт свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання материнських обов?язків у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що свідчить про те, що відповідачка свої материнські обов?язки не виконує, жодної уваги дитині не приділяє, належної допомоги, належного виховання та догляду не надає. Про ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини свідчать зокрема: - незабезпечення необхідного харчування. Медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; - відсутність спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; - не надання дитини доступу до культурних та інших духовних цінностей; - не сприяння засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; - не виявлення інтересу до внутрішнього світу дитини; - не створення умов для отримання дитиною належної освіти. Тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Медведєва Л.В не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 10 червня 2024 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року по справі № 208/898/21 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), «про визнання батьківства» - задоволені в повному обсязі. Визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Кам`янське Дніпропетровської області. Вирішено внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , за №795 від 26 вересня 2019 року (реєстраційні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 26 вересня 2019 року за номером 00140101270), проведеного Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: - виключити відомості про батька дитини « [PERSON] », внесені у актовий запис відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України; - внести відомості про батька дитини, зазначив батьком - [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Кам?янське Дніпропетровської області, громадянин України, місце реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] (а.с.23-28). Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2022 р. по справі № 208/898/21 зобов?язано Заводський районний у місті Кам?янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] № 795, від 26 вересня 2019 року виданий Заводським районним у місті Кам?янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », видати свідоцтво про народження дитини з урахуванням змін (а.с.29-30). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , повторно виданого 22 вересня 2022 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 795, батьком зазначений [PERSON] (а.с.12). В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 16.03.2021 року до начальника Служби у справах дітей у місті Кам`янське, з приводу безпечного та належного утримання його сина [PERSON] матір`ю [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] веде себе неадекватно, агресивно та небезпечно по відношенню до своєї дитини (а.с.15). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 29.06.2021 №01-10 про постановку на облік служби у справах дітей [PERSON] , вбачається, що наказано постановити на облік служби у справах дітей малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , як такого, що опинився в складних життєвих обставинах, проживає в родині, де мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.14). Згідно листа Кам`янського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 12.03.24 №24/5020 вбачається, що відповідно даних Інформаційного порталу Національної поліції України до ЖЄО Кам`янського РУП зареєстровані декілька звернень [PERSON] з приводу неправомірної поведінки [PERSON] , яка веде антисоціальний спосіб життя по відношенню до малолітнього сина [PERSON] . По всім зверненням було прийнято рішення про списання до справи, окрім звернення ЖЄО №2181 від 03.02.2021, в ході розгляду якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.184 КУпАП. До матеріалів справи долучені довідки за результатами розгляду вищезазначених звернень (а.с.16-21). Відповідно до довідки від 20.10.2020 року за повідомленням, зареєстрованим до ЖЄО №20132 від 08.10.2020 року вбачається, що [PERSON] звернувся з заявою, в якій просить вжити заходів до [PERSON] , яка не виконує своїх батьківських обов`язків та тримає дитину у непридатних до життя умовах. Згідно Акту обстеження умов проживання від 15.10.2020 Служби у справах дітей КМР за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні. Перевірку закінчено, у зв`язку з відсутністю складу кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.17). Відповідно до довідки від 28.04.2021 року за повідомленням, зареєстрованим до ЖЄО №7006 від 06.04.2021 року вбачається, що 06.04.2021 року до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від [PERSON] за неналежного виконання батьківських обов`язків колишньою співмешканкою [PERSON] відносно [PERSON] . Перевірку закінчено, у зв`язку з відсутністю складу кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.18). Відповідно до довідки від 19.05.2021 року за повідомленням, зареєстрованим до ЖЄО №9237 від 07.05.2021 року вбачається, що 07.05.2021 року до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] про те, що [PERSON] перебуває біля буд. [ADDRESS] у стані сп`яніння з пляшкою горілки. Під час проведення перевірки було встановлено, що [PERSON] на час виклику поліції в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, дитині алкоголь не давала, що було засвідчено бригадою швидкої допомоги у м.Кам`янське. Факт неналежного виконання обов`язків по догляду за дитиною підтвердження не знайшов, так як [PERSON] у стані сп`яніння не перебувала, її дитина здорова і доглянута. Перевірку закінчено, у зв`язку з відсутністю складу кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.19). Відповідно до довідки від 08.07.2021 року за повідомленням, зареєстрованим до ЖЄО №12876 від 27.06.2021 року вбачається, що 27.06.2021 року до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло звернення від [PERSON] про те, що мати дитини [PERSON] забрала спільну дитину [PERSON] . Перевірку закінчено, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.20). Відповідно до довідки від 28.07.2021 року за повідомленням, зареєстрованим до ЖЄО №15275 від 28.07.2021 року вбачається, що 28.07.2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявник повідомив, що його колишня співмешканка [PERSON] , яка виховує їх спільну дитину систематично ламає та знімає замки на вхідних дверях, які він встановлює у них в квартирі та зачиняє двері підпираючи ганчіркою. Перевірку закінчено, тому як факту кримінального правопорушення перевіркою встановлено не було (а.с.21). Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року по справі №208/1113/21 [PERSON] , визнано винною в здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та, обмежившим усним зауваженням, провадження по справі закрито (а.с.33-34). Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року по справі №208/5051/21 [PERSON] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.35-36). Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 січня 2022 року по справі №208/9341/21 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , за ч.2 ст.184 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративну відповідальність строків накладення адміністративного стягнення (а.с.52-53). Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 серпня 2022 року по справі №208/2604/22 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , за ч.1 ст.51 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративну відповідальність строків накладення адміністративного стягнення (а.с.31-32). Згідно листа Служби у справах дітей Кам?янської міської ради №C-102/01-15 вих. від 09.02.2024р. [PERSON] повідомлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку служби у справах дітей з 29.06.2021, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, проживав в родині, де мати ухилялася від виконання батьківських обов`язків. Наказом служби у справах дітей від 10.01.2023 малолітнього [PERSON] , 2019 року народження, було знято з обліку служби у справах дітей у зв?язку з рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська про визначення батьківства (а.с.37-38). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року № 8вих-20/819 щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав, вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , доцільним залишити на розсуд суду. Також у висновку зазначено, що з моменту встановлення батьківства [PERSON] за період з січня 2022 по квітень 2024 року з приводу профілактичної роботи з матір`ю дитини [PERSON] щодо невиконання нею батьківських обов`язків не звертався, позовної заяви до суду щодо позбавлення її батьківських прав та на аліменти не подавав. Зі слів [PERSON] з`ясовано, що мати дитини [PERSON] матеріально не допомагає, де наразі вона перебуває йому невідомо. На запитання членів комісії, чому він звернувся з позовною заявою до суду щодо позбавлення матері дитини батьківських прав лише 15.04.2024 року не відповів. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої\~статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою\~статті 7 СК України\~передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини. Батьки\~зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки\~зобов`язані\~забезпечити здобуття\~дитиною повної\~загальної середньої\~освіти,\~готувати її\~до самостійного\~життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша\~статті 155 СК України). Відповідно до\~статті 165 СК України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, проте лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пунктами 1,\~2\~статті 3\~Конвенції про\~права дитини\~передбачено,\~що в\~усіх діях\~щодо дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09)\~Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)\~зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). У §§ 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,\~стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.\~Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Позбавлення батьківських прав як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, допускається виключно тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позивачем у позовній заяві зазначено, що враховуючи поведінку відповідача у відношенні малолітнього сина [PERSON] [INFO] , погіршення фізичного, морального та психічного стану дитини, викликаних негативним впливом, неадекватним становленням відповідача відносно [PERSON] [INFO] , він неодноразово звертався з цього приводу до психіатра Дитячої міської лікарні № 6 та до фахівців Комунального некомерційного підприємства Кам?янської міської ради «Міська лікарня №1». Враховуючи небезпеку для дитини, нехтування відповідачкою своїми батьківськими правами відносно нього, позивач з метою забезпечення для дитини належних та безпечних умов проживання та виховання, 09.03.2022 р. з відома та дозволу відповідачки перевіз дитину до себе за власним адресом мешкання. Відповідачка жодного разу з цієї дати не з?явилась, щоб відвідати дитину, та взагалі не цікавилась і не цікавиться його долею по цей час включно. Жодним чином не виконує власних батьківських обов?язків стосовно дитини. Однак, на підтвердження вищезазначених тверджень, позивачем не надано до суду жодного доказу. З матеріалів справи також, не вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем. Окрім цього, позивач у позовній заяві зазначає, що квартира, в якій мешкає відповідачка не відповідає мінімальним вимогам нормального утримання та виховання дитини, що підтверджуються копіями фотографій (а.с.39-48). Однак, суд не може прийняти копії даних фотографій за належні та допустимі докази вищезазначеного, оскільки з них неможливо встановити, що саме в цій квартирі перебуває або проживає відповідач; також неможливо встановити осіб, що зображені на цих фотографіях. Належних та допустимих доказів винної поведінки та свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , позивачем не надано. Матеріали справи не містять негативні характеристики, докази винної поведінки відповідача та умисного ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а посилання позивача щодо ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Водночас суд наголошує, що за умови невстановлення винної поведінки одного з батьків, обставин нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, суд не може відмовити в позові з тих підстав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, адже такі висновки свідчать про існування обставин винної поведінки одного з батьків, нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Таких обставин недостатньо для позбавлення батька батьківських прав, проте у разі незміни поведінки батька у вихованні дитини, у подальшому такі обставини можуть слугувати підставою для задоволення позову про позбавлення батьківських прав. Отже, суд враховуючи всі обставини справи, не вбачає обставин винної поведінки відповідача, а також нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, а тому не є підставою відмови у позові те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, адже позивач не довів винної поведінки відповідача та нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, та саме недоведеність позовних вимог і є підставою у відмові у задоволенні позову у цій справі. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed