Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.05.2024 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності на цю частку, мотивуючи свій позов тим, що вона є власником 5/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (далі будинок), а відповідач є власником 1/6 частини будинку. \~ \~ \~ \~Відповідач своєю частиною будинку, як і всім будинком, не користується, не проживає там, не несе витрати по його утриманню, ремонту, оплаті комунальних послуг. \~ \~ \~ \~Такий стан є порушенням справедливого балансу інтересів співвласників та принципу рівності власників у здійсненні своїх прав, оскільки утримання частки [PERSON] . Зуб у будинку несе для позивача значні додаткові витрати та не дозволяє використовувати свою частку у будинку належним та повним чином. Позивач не має можливості реалізувати будинок шляхом продажу або здійснити інші правочини у зв`язку із наявністю у О.О. Зуб права власності на частку у даному будинку, який по своєму плануванні є неподільним, що не дозволяє виділити [PERSON] належну їй частину. \~ \~ \~ \~Крім того, частка відповідача у будинку є незначною, а припинення права спільної часткової власності [PERSON] на майно не завдасть їй майнової шкоди. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, з посиланням на норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, позивач просить припинити право спільної часткової власності відповідачки на 1/6 частини будинку і визнати за позивачем право власності на цю 1/6 частини житлового будинку. \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2024 року, справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 21), яка ухвалою від 16.05.2024 року залишила позовну заяву без руху для усунення недоліків (ас 22-27), які стороною позивача були усунуті 03.06.2024 року (ас 31-36) і ухвалою головуючої судді від 04.06.2024 року позовна заява була прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 03.07.2024 року (ас 37-38), яке ухвалою суду від 03.07.2024 року відкладено на 08.08.2024 року (ас 52-53), яке ухвалою суду від 08.08.2024 року відкладено на 09.09.2024 року і витребувані матеріали спадкових справ (ас 65-66), які надійшли в суд 06.09.2024 року і 16.10.2024 року (ас 72-88, 117-124). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.09.2024 року підготовче засідання відкладено на 24.09.2024 року (ас 92-93), яке ухвалою суду від 24.09.2024 року відкладено на 23.10.2024 року (ас 106-107). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23.10.2024 року в підготовчому засіданні призначено будівельно-технічну експертизу із зупиненням провадження у справі (ас 134-137), яка була виконана 14.03.2025 року і 21.03.2025 року в суд надійшов висновок експерта (ас 158-173). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01.04.2025 року поновлено підготовче провадження у справі і призначено засідання на 10.04.2025 року (ас 182-183), в яке учасники справи не з`явилися, але 10.04.2025 року подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, сторона позивача позовні вимоги підтримує, судові витрати просить залишити за позивачем, відповідач позов визнає і не заперечує проти відшкодування їй вартості 1/6 частини будинку в сумі 76\~668, 00 грн (ас 191-197). Суд ухвалив: розгляд справи у підготовчому засіданні проводити у відсутності учасників справи, згідно частини 1 статті 198, частини 1 статті 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ту обставину, що станом на день проведення підготовчого засідання відповідач визнає позов повністю і дане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 14.04.2025 року - дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. У підготовчому засіданні дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] є власником 5/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] є власником 1/6 частини будинку. \~ \~ \~ \~Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 4758-4759 від 14.03.2025 року, виділити в натурі 1/6 частину з будинку не вбачається можливим і ринкова вартість 1/6 частини будинку станом на дату проведення експертизи становить 212\~788, 00 гривень. \~ \~ \~ \~Встановлені обставини підтверджуються письмовими доказами: Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.09.2019 року (ас 10-11), Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 09.09.2019 року (ас 12), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (ас 13), технічним паспортом на будинок (ас 14-17), матеріалами спадкової справи № 73/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] (ас 73-88), матеріалами спадкової справи № 13/99 до майна померлого [INFO] О.М. Зуба (ас 118-124), висновком експерта № 4758-4759 від 14.03.2025 року (ас 159-166). \~ \~ \~ \~Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи в аспекті заявлених позовних вимог, суд керується такими нормами права. \~ \~ \~ \~Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). У статті 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тлумачення змісту статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь?якої з передбачених пунктами 13 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною під час вирішення спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 16 січня 2012 року в справі № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16. Відсутність конструкції «за наявності одночасно» у статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 671/1543/21). Правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. Істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Отже, у цій справі для припинення права [PERSON] на частки у спільному майні на підставі позову іншого співвласника [PERSON] необхідно встановити наявність хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1?3 частини першої статті 365 ЦК України, тобто чи є відповідна частка незначною і не може бути виділена в натурі, або річ неподільною, або спільне володіння і користування майном є неможливим, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідних співвласників відповідача у справі (пункт 4 частини першої цієї статті), та попереднього внесення позивачем вартості цих часток на депозитний рахунок суду. Л.М. Руланд звернулася з позовом про припинення права на частку у спільній частковій власності відповідно до статті 365 ЦК України, попередньо внісши на депозитний рахунок суду частину вартості спірної частки нерухомого майна, а також одночасно заявила вимоги про визнання права на відповідну частку у спільному майні. Суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами. Ефективність юридичного засобу захисту права людини це така його властивість, яка полягає у теоретичній спроможності та реальній здатності цього засобу забезпечити досягнення його соціальної мети захистити право людини. Метою поданого Л.М. Руланд позову є набуття права на частку у нерухомому майні, яка є незначною та належить іншому співвласнику відповідачу у справі. Набуття права власності позивачкою на припинену частку відповідача у спільному майні в порядку статті 365 ЦПК України відповідає визначеній частиною п`ятою статті 11 ЦК України підставі виникнення цивільних прав та обов`язків. Крім того, визнання права застосовується не лише у разі наявності порушення такого права, а також у разі його невизнання чи оспорення, що узгоджується з частиною першою статті 15 та статтею 392 ЦК України. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2024 року у справі № 671/1543/21 (забезпечено надання загального доступу у Єдиному державному реєстрі судових рішень 17 вересня 2024 року) вирішував питання можливості поєднання конструкції позову про припинення права на частку (стаття 365 ЦК України) та визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України) одночасно. Так, у наведеній постанові Верховний Суд виснував, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору під час проведення державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки. Отже, реалізація співвласником свого суб`єктивного права, передбаченого статтею 365 ЦК України, спрямована не лише на припинення правовідношення спільної власності (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України), а саме на набуття відповідного права за рахунок припинення права власності іншого співвласника, що передбачене пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України (визнання права). Суд враховує зазначені вище висновки Верховного Суду, зокрема щодо доцільності одночасного вирішення позовної вимоги про припинення права на частку у спільному майні разом із заявленою вимогою про визнання права на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним стороною позивача наявності обставин, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні за рішенням суду, зокрема висновок експерта № 4758-4759 від 14.03.2025 року, який є належним та допустимим доказом та підтверджує технічну неможливість виділу в натурі 1/6 частки будинку в окремий об`єкт нерухомого майна, враховуючи конфігурацію приміщень та їх площі, за умови відсутності заперечень відповідача щодо їх оцінки і можливого завдання істотної шкоди її інтересам. Враховуючи вищенаведене у сукупності, а також визнання позовних вимог відповідачем і незаперечення нею щодо відшкодування вартості 1/6 частину будинку в сумі 76\~668, 00 гривень, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] повністю. Враховуючи заяву сторони позивача, судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору і оплаті експертизи, слід залишити за позивачем.

Outcome: approved