Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , 1915 року народження, померлої [INFO] . В обґрунтування вимог\~позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах на території Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, який належав спадкодавцю на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0254351. [PERSON] при житті склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] . Приватний нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку вважає те, що він не знав про існування заповіту до 16.01.2024 року, поки не отримав листа від сільської ради, тому не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом вчасно. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 27.01.2025 року справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого засідання (а.с.33). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Якухно О.М. подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.40-41). Представник відповідача\~Дубрівська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, надіслала заяву в якій просила розглядати справу без представника Ради, позовні вимоги визнає (а.с. 38-39). Частина 3\~статті 211 ЦПК України\~визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 4\~статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки представник відповідача\~визнав позовні вимоги, про що подав письмову заяву, суд вирішує питання щодо можливості ухвалення судового рішення згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні. Згідно частин\~1,\~4\~ст.206\~ЦПК України\~позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіряючи законність визнання позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельного паю у землі, що перебуває у колективній власності КСП "Жовтнева Перемога" в с. Дубрівка Баранівського району Житомирської області , що підтверджується копією Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0254351 (а.с.7). Згідно копії заповіту від 29.09.1994 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] в с.Красуля Баранівського району Житомирської області (а.с. 7). Згідно архівної довідки Архівного відділу № 1 Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 08.02.2022 року № І-15 на день смерті [PERSON] проживала за адресою Житомирська область, Баранівський район, с.Красуля, ніхто інший не був зареєстрований (а.с. 9). Листом від\~26.01.2024\~року №\~23/02-14\~приватний нотаріус\~Звягельського районного\~нотаріального округу\~Качан В.О.\~відмовила [PERSON] \~у оформленні\~спадкових прав\~у зв`язку\~із пропуском\~строку для\~прийняття спадщини\~за заповітом (а.с. 14). Відповідно до ч.1 ст.\~1269, ч.1 ст.\~1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Мотивуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом, [PERSON] послався на його необізнаність про існування заповіту до 2024 року, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи. Так, у січні 2024 року Дубрівська сільська рада повідомила листом [PERSON] про наявність заповіту [PERSON] на його ім`я, що вбачається з копії повідомлення від 11.01.2021 № 29 (а.с.10). Згідно копії\~заяви на\~отримання заповіту\~від 18.01.2024,\~року дублікат\~останнього видано\~представнику позивача\~19.01.2024\~року (а.с.12, 13). Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц виснував, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. В інших постановах Верховний Суд вказав на те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанови від 29 червня 2023 року у справі № 733/1500/21, від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18). Одночасно суд зважає на те, що під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця. Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством. Отже, наявними у цій справі доказами не спростовано тверджень позивача про те, що він не знав про існування заповіту, складеного [PERSON] на його ім`я, до січня 2024 року, у зв`язку із чим не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом протягом встановленого законом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини. Щодо тривалості періоду між смертю спадкодавця та реалізацією позивачем права на спадкування за заповітом, то суд враховує відсутність часових обмежень у цивільному законодавстві при вирішенні судом питання про наявність поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини. Особа може реалізовувати своє право лише з того часу, коли вона дізналася або могла дізнатися про наявність цього права. Особа не може реалізувати своє право спадкоємця за заповітом, не знаючи про його наявність. Тільки після того, як особа дізнається про те, що вона має можливість за певних умов отримати у власність певне майно, вона може прийняти рішення про те, чи хоче вона набути відповідне право власності, чи ні. Щодо належності відповідача та законності його визнання позову, суд зважає на постанову Верховного Суду від 29.01.2024 у справі № 607/18746/22, який констатував, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому\~належними відповідачами\~у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно відповіді Баранівської державної нотаріальної контори від 22.02.2025 року № 132/01-16 спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с.37). З урахуванням відсутності інформації про осіб, які б проживали із спадкодавцем на час її смерті, та не подання заяви про прийняття спадщини іншими особами, Дубрівська сільська рада, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, є належним відповідачем у справі і її визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні. Враховуючи тривалу необізнаність [PERSON] про наявність заповіту на його ім`я, суд вважає доводи позивача про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини такими, які заслуговують на увагу, а тому суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання заяви протягом 60 календарних днів для набрання законної сили судовим рішенням.

Outcome: approved