Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту позивач) через свого представника адвоката Гуцю Олександра Петровича звернулася до суду з вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина за законом у вигляді 1/2 частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] - після смерті якого позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви на протязі 6 місяців з дня смерті батька, що підтверджується заведеною с\\с № 29/2020 у державного нотаріуса Липовецької ДНК - де позивач оформила спадщину на 1/2 частку даного будинку та отримала свідоцтво про право на спадщину від 10.09.2024. Однак, при оформленні спадщини нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на цілий будинок, так як виявилось, що 1/2 частка даного будинку дійсно належить покійній [PERSON] з якою її батько [PERSON] проживав в незареєстрованому шлюбі. Таким чином після смерті батька позивач успадкувала 1/2 частку будинку. Позивач зазначає, що вона добросовісно з 2006 року користується 1/2 часткою покійної співмешканки її батька, сплачувала комунальні платежі, проводила капітальний та поточний ремонт. Факт проживання, а також факт того, що позивач з 2006 року і до цього часу відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном, а саме 1/2 часткою будинку [PERSON] в [ADDRESS] , підтверджується актом Липовецької міської ради. Враховуючи зазначене позивач вважає, що має право на 1/2 частку за набувальною давністю, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 05.03.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, та за клопотанням позивача витребувано з нотаріальної установи матеріали спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . 18.03.2025 до суду від Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області надійшла інформація про те,що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідачем до суду направлено заяву № 02-42/478 від 26.03.2025 за підписом міського голови Віктора Бичкова, відповідно до якої останній просив цивільну справу розглянути без участі представника Липовецької міської ради, вказав про визнання позовних вимог в повному обсязі. З огляду на викладене та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що відповідно до відомостей паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , місцем проживання позивача зазначено: [ADDRESS] , з 06.06.1990 (а.с. 3-4). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2024 № 814 (спадкова справа №29/2020) прийняла донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] . Спадщина складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] (а.с. 9). 20.06.2019 видано дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Липовецької селищної Ради депутатів трудящих від 24.10.1974р. № 21, відповідно до якого цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] - 1/2, [PERSON] - 1/2 (а.с. 8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80445430 від 13.03.2025 відомості про спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] відсутні (а.с. 28). Згідно інформації зазначеної у витязі з рішення Липовецької міської ради № 849 від 05.04.2022 вулицю Толстого міста Липовець Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області перейменовано на вулицю Сергія Бондаренка міста Липовець Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області (а.с. 12). 06.12.2024 комісією у складі депутата Липовецької міської ради Танасюка Руслана Анатолійовича та сусідів [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) складено акт про те, що дійсно [PERSON] з 2006 року проживає в житловому будинку в [ADDRESS] - який належав на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.10.1974р. на праві спільної часткової власності її покійному батькові [PERSON] та покійній [PERSON] (дружині батька - з якою батько [PERSON] перебував в незареєстрованому шлюбі) де [PERSON] залишилась проживати і проживає по даний час, на протязі останніх чотирнадцяти років займалась поточним та капітальним ремонтом будинку, сплачувала та продовжує сплачувати всі комунальні платежі, обробляє присадибну ділянку, проводить інші ремонтні роботи для підтримання даного житлового будинку, де проживає в ньому і по даний час (а.с. 11). Позивач претендує на 1/2 частку житлового будинку, по [ADDRESS] , власником якої була померла [INFO] [PERSON] вважаючи, що нею дотримано умов для набуття права власності за набувальною давністю, які передбачені частиною першою статті 344 ЦК України. Так, відповідно до частини першої статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності. Це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій\~статті 344 ЦК України. З аналізу цієї норми вбачається, що для набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю необхідно довести одночасну наявність таких ознак: - заволодіння майном було добросовісним; - особа, яка добросовісно заволоділа майном, продовжує ним відкрито володіти; - особа, яка добросовісно заволоділа майном, протягом усього строку володіє ним безперервно; - строк володіння: десять років для нерухомого майна. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності позивача саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17. Добросовісність володіння з 2006 року 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , позивач обґрунтовує тим, що лише при оформленні спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] її батька [PERSON] вона довідалась, що йому належить 1/2 частки будинку, а інша 1/2 частка даного будинку належить покійній [PERSON] . У розумінні\~статті 344 Цивільного кодексу України\~володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №318/1274/18 (пункти 51- 55). Саме наведені правові висновки Верховного Суду на підставі частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~враховує суд, застосовуючи до спірних правовідносин норми\~статті 344 Цивільного кодексу України. Оскільки судом встановлено, що заволодіння позивачем спірною 1/2 часткою будинку по [ADDRESS] відповідало ознакам добросовісності та безперервності заволодіння в розумінні положень статті 344 Цивільного кодексу України, то наявні правові підстави для визнання за позивачем права власності на вказане майно за набувальною давністю. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидним, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Крім цього, представник відповідача подав заяву про визнання позову. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved