Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 01.11.2021 року в розмірі\~34\~172,90 \~грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування\~позову вказує,\~ що\~01.11.2021\~року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 01.11.2021 року. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що вона приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua /terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, та приймає всі права та обов?язки, встановлені в цьому договорі та зобов?язується їх належним чином виконувати, що підтверджується підписом відповідачки у такій заяві. Відповідно до умов укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок: відновлювальна лінія до 200\~000 грн; річна процетна ставка 42 %; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Зазначають, що відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Зазначають, що у процесі підготовки позовної заяви, було встановлено, що відповідач перестала вносити кошти посилаючись на «спірні», на її думку, операції, які були проведені по її картці № [NUMBER] з 07.06.2023 до 10.06.2023. В ході проведеної банком перевірки даної інформації визначено, що 2023-08-31 15:16 год. (майже через 2 місяці зафіксоване звернення клієнта [PERSON] , яке було направлено на перевірку фахівцям банку). Зазначають, що згідно даних програмного комплексу «vkfm.privatbank.ua» кошти з рахунку відповідача за рекламні послуги «FACEBK», за цифрові товари та комп`ютерну техніку, на телекомунікаційні послуги, які списувалися різними транзакціями у різних валютах (філіпінські песо, пакистанські та індійські рупії, долари США, гривні) було списано шляхом ручного вводу номеру картки, введенням cvv-коду та терміну дії картки. Вважають, що відповідальність за проведені операції покладено на клієнтку [PERSON] , втручання третіх осіб не встановлено. Таким чином відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 25.08.2024 року утворилась заборгованість у сумі 34\~172,90 грн., яка складається з наступного: 29\~580,45 грн. заборгованість за кредитом, 4\~592,45 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з чим, з метою відшкодування заборгованості позивач звернувся до суду з цим позовом. Представник позивача адвокат Ковальчук А.В. у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, обгрунтувавши викладеними у позові доводами. Вказує, що працівниками банку проведено службове розслідування з висновку якого вбачається, що відповідачкою було розголошено конфіденційна інформація, що дозволяла здійснити вхід у додаток «Приват 24». У подальшому було здійснено ряд операцій із введенням номеру картки, введенням cvv-коду та терміну дії картки. Пояснив, що дійсно кредитні кошти використовувала не [PERSON] .. Однак саме через розголошення відповідачем конфіденційних відомостей кредитні кошти списані з її рахунку, тобто внаслідок її дій. Після звернення відповідачки до банку 31.08.2023 року внесено дані до системи банку «ОКОМ» для проведення службового розслідування. Службова перевірка була проведена 13.08.2024 року на підставі вже складеної службової записки від 02.08.2024 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог. Пояснила, що конфіденційні дані не розголошувала. Кредитною банківською карткою не користувалася. Дана картка відкривалася, як додаткова до картки для виплат (отримання заробітної плати). Після виявлення факту списання коштів з її кредитного рахунку звернулася до банку 31.08.2023 року. Однак банком не проведено жодних належних дій щодо розслідування обставин списання коштів з кредитної картки. Представники банку лише телефонували та вказували про необхідність погашення наявної заборгованості. Представник відповідача адвокат Ленський І.О. у судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову. Вважає, вимоги банку до відповідачки безпідставними. Остання не мала наміру та волевиявлення на здійснення будь-яких банківських операцій за своїм банківським рахунком: отримання кредитних коштів та їх використання у період часу з 07.06.2023 до 10.06.2023 року. Своїми діями чи бездіяльністю відповідач не сприяла розголошенню особистих даних, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Третіх осіб на вчинення таких дій не уповноважувала, після виявлення списання коштів з її рахунку відразу звернулась із заявою до поліції та повідомила працівників банку. Так пояснив, що з наданої банком виписки вбачається, що відповідачка не користувалася кредитними коштами взагалі. Єдиними витратами по вказаній картці є списання коштів у період з 07.06.2023 до 10.06.2023 року, які здійснені без відома відповідачки. З приводу чого остання і звернулася в банк та поліцію. Тобто фактично протягом трьох років з часу відкриття рахунку у банку відповідачка не користувалася кредитними коштами. Рух коштів за весь період був по рахунку призначеного для отримання заробітної плати. Зняття коштів з кредитного рахунку у філіппінських песо, пакистанських та індійських рупіях, доларах США та гривні здійснено без відома відповідачки. Вказує, що відповідач не передавала третім особам, свої особисті дані за допомогою яких можна було б проводити платежі із її банківських рахунків чи знімати кошти. Вказує, що банком надані суду матеріали службової перевірки, яка була проведена на підставі службової записки від 02.08.2024 року, складені та затверджені 13.08.2024 року, тобто вже після звернення позивача до суду. Вважає, що службова перевірка проведена поверхнево та не вчасно, майже через рік з часу звернення клієнтки до банку за фактом шахрайських дій. Також зазначає, що банком фактично самостійно збільшувався кредитний ліміт за рахунком, яким відповідач не користувалася, що сприяло списання кредитних коштів у вказаному у позові розмірі. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Тому вважає, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приват банк», з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 01 листопада 2021 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту(відновлювальна кредитна лінія) на картковий рахунок, строком 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка фіксована 42 % річних для карт типу «Універсальна» (а.с.10-21). У анкеті-заяві вказано, що підписанням цієї заяви відповідач приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua /terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов?язки, встановлені в цьому Договорі та зобов?язується їх належним чином виконувати. До кредитного договору банком додано паспорт споживчого кредиту, де зазначено умови кредитування для різних видів карток АТ КБ «ПриватБанк», в тому числі і відсоткова ставка, який підпсианий відповідачем від 01.11.2021 року. Відповідно до довідки банку АТ КБ «Приват банк» слідує, що банком відкрито [PERSON] наступні кредитні картки: [NUMBER] , дата відкриття 09.10.2020, термін дії 10/24, тип картки: Універсальна Gold; [NUMBER] , дата\~відкриття \~03.06.2021,\~термін дії\~01/25,\~ тип\~картки:\~Універсальна; [NUMBER] , дата відкриття 01.11.2021, термін дії 11/25, тип картки: Універсальна (а.с. 120). Згідно з довідкою АТ КБ «Приват банк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки слідує, що 09.10.2020 року відповідачці відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт 0 грн., який 09.10.2020 року був збільшений до 1 000 грн. У подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався, зокрема 01.11.2021 року його було збільшено до 32 000 грн., а 06.11.2023 року кредитний ліміт було зменшено до 0 грн. Із виписки по картці/рахунку № [NUMBER] за період 01.01.2023 року до 28.11.2024 року вбачається, що відповідач [PERSON] здійснила витрат на суму 41\~803, 82 грн, надходжень 6\~910,92 грн, сума комісій 825,55 грн. З вказаної вище виписки вбачається, що операції із кредитними коштами пов`язані зі сплатою послуг за рекламні послуги «Facebk», які здійнювалися з 07.06.2023 року до 10.06.2023 року. В тому числі здійснено зняття готівки у банкоматі м. Рівне у розмірі 20\~000 грн. та переказ коштів на банківську картку іншого банку. Також з наданої виписки по картці/рахунку № [NUMBER] \~(кредитний\~рахунок) та виписки по картці/рахунку № [NUMBER] \~(для\~виплат)\~за період\~01.01.2023\~до 28.11.2024\~року, вбачається про часткове погашення кредитної заборгованості по кредитному рахунку, в тому числі шляхом автоматичного списання коштів банком з рахунку [PERSON] відкритого у АТ КБ «Приват банк» призначеного для виплат (отримання заробітної плати). (а.с 75-90). Відповідно до відомостей витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12023060420000421 від 31.08.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України слідує, що 30 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до відділу поліції №2 ЖРУП ГУНП у Житомирській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин: у червні місяці 2023 року з банківської картки [PERSON] [INFO] , АТ КБ «Приват банк» за номером 5457-0822-7368-8544, таємно, умисно, в умовах воєнного стану, невідома особа здійснила крадіжку грошових коштів у розмір 31 000 грн. У зв?язку з чим, останній, було завдано майнової шкоди на вище вказану суму. Зі змісту клопотання слідчого СВ ВП №2 ЖРУП ГУНП у Житомирській області про надання тимчасового доступу до речей і документів від 18.09.2023 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження №12023060420000421 вбачається, що в ході допиту в потерпілої [PERSON] остання повідомила, що 30.08.2023, близько 11 години, до неї зателефонували співробітники АТ КБ «Приват Банк» та повідомили, що їй потрібно платити грошові кошти, які являються відсотками від використаних кредитних коштів з карти за № [NUMBER] , однак в свою чергу дану картку жінка не використовує тривалий проміжок часу. Після чого потерпіла пішла в найближче відділення банку та повідомила дану інформацію. Співробітники провіривши інформацію повідомили, що дійсно з кредитної карти було викрадено грошові кошти у розмірі 31 000 гри, що мало місце багатьма платежами у період часу з 07.06.2023 по 10.06.2023. В свою чергу потерпіла додала, що особисто в зазначений день жодних переводів грошових коштів не здійснювала, на підозрілі посилання не переходила, підозрілих телефонних дзвінків до неї ніхто не здійснював та анкетні дані нікому не надавала, так як і не надавала анкетні дані банківської картки, доступ до банківської картки та мобільного телефону був тільки у потерпілої. 13.08.2024 року АТ КБ «Приват банк» проведено службову перевірку за фактами здійснення несанкціонованих транзакцій по картковому рахунку клієнта [PERSON] за період 07.06.2023 року до 10.06.2023 року(подія ІТ 25414) за результатом якої оспорювані операції\~списання коштів\~з картки\~клієнтки [PERSON] \~були здійснені\~з шляхом\~ручного вводу\~номеру картки,\~введенням сvv-коду;\~операція переказу\~коштів на\~карту іншого\~банку та\~операція зняття\~коштів в\~банкоматі були\~проведені з\~коректним введенням\~паролю та\~логіну входу\~в Приват24,\~що згідно\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг\~свідчить про\~відповідальність клієнта. Зі змісту службової перевірки зокрема вбачається, що 31.08.2023 року [PERSON] звернулася до банку із повідомленням про списання коштів з її кредитної картки. Зокрема повідомила про отримані телефонні дзвінки від невідомих осіб з проханням надати інформацію про залишок коштів та спробу зняття 20\~000 грн. Жодних запитуваних даних клієнтка не повідомляла. Згідно наданого банком розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] за договором від 01.11.2021 № б/н, станом на 25.08.2024 року становить 34\~172,90 грн., з яких: 29\~580, 45 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4\~592, 45 грн заборгованість за простроченими відсотками. Сума здійсненого погашення загалом становить 6\~910,92 грн. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1,2,3,5 статті 68 Закону України «Про платіжні послуги» електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача. Відповідно до пунктів 146, 147 Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164, \~власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Емітент зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту або неналежної платіжної операції, ініційованої з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законодавством України для розгляду звернень (скарг) громадян. Строки, протягом яких емітент установлює ініціатора та правомірність платіжної операції, та строки повернення на рахунок користувача суми попередньо списаної неналежної платіжної операції визначені\~статтею 89\~Закону України "Про платіжні послуги" Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В свою\~чергу банківська\~установа як\~надавач платіжних\~послуг має\~необхідний обсяг\~інструментів,\~що дають змогу установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, та існування ризику шахрайства здійснюваних банківських операцій по рахунку клієнта. З наявної у матеріалах справи виписки за кредитним рахунком [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 74) вбачається, що у період часу з 07.06.2023 року до 10.06.2023 року списання коштів з кредитного рахунку здійснювалося 69 транзакціями, які сплачені за рекламні послуги «Facebk», грошовим переказом на картку іншого банку у сумі 705,55 грн., а також шляхом зняття 20\~000 грн. у банкоматі «CARO 9477» в м. Рівне, вул. Гагаріна, 16. Відповідач [PERSON] звернулася до банку із повідомленням про несанкціоноване списання коштів з її кредитного рахунку 31.08.2023 року. Разом із тим матеріали справи не містять відомостей про те, що банком було повідомлено відповідача [PERSON] про результати розгляду її заяви. Зі змісту матеріалів службової перевірки проведеної АТ КБ «Приват банк» 13.08.2024 року вже на підставі службової записки від 02.08.2024 року вбачається, що кошти за рекламні послуги «Facebk», за цифрові товари та на телекомунікаційні послуги списано шляхом ручного вводу номеру картки, введенням cvv-коду та без підтвердження паролю 3d-secure. Кошти у розмірі 20\~000 грн. знято в банкоматі 10.06.2023 року з веденням cvv-коду, pin-коду, безконтактно. Разом із тим на переконання суду зазначення у висновку службової перевірки про проведення банківських операцій по рахунку клієнта коректним введенням паролю та логіну входу у додаток «Приват 24» не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції. В даному випадку підлягає встановленню обставина вчинення певних дій, чи бездіяльності користувача, що сприяли втраті необхідної інформації для проведення спірних банківських операцій. Так про порядок та способи зміни пін-коду для клієнтів АТ КБ «Приват банк» зазначено у матеріалах службової перевірки. Вказано, що така зміна можлива через банкомат, термінал самообслуговування, pos-термінал чи робочий стіл співробітника банку, sms -повідомлення, сервісом «Приват 24», телефоном на номер [NUMBER] . Разом із тим з матеріалів службової перевірки вбачається, що фото особи, яка здійснювала зняття коштів у банкоматі у сумі 20\~000 грн. відсутнє. При цьому зазначено, що зняття коштів здійснено через коректне введення cvv-коду, пін-коду від банківського картки та здійснено безконтактно, тобто фізично кредитна картка не використовувалася. Однак ознайомитися з сервісним повідомленням, які отримував клієнт на фінансовий телефон з 07.06.2023 до 10.06.2023 року не представилося можливим оскільки термін їх зберігання з моменту відправлення складає період до 1 року. Також зазначено, що відповідач [PERSON] для входу в додаток «Приват 24» використовує телефон марки «Meizu». При цьому у період часу з 25.05.2023 року до 10.06.2023 року до рахунку [PERSON] через додаток «Приват 24» встановлено входи з іншого пристрою і лише з телефону марки «Samsung Galaxy s21» та вбачається використання vpn-технології. Тобто вказаний пристрій раніше не використовувався відповідачем при вході до банківського додатку. Втім зміна пін-коду кредитної картки здійснювалася 28.05.2023, 30.05.2023, 04.06.2023 року, а вхід в даний період часу здійснювався з пристрою «Samsung Galaxy s21». При цьому за результатом службової перевірки інформація щодо отриманих ОТП-паролів та повідомлень на фінансовий номер телефону користувача [NUMBER] відсутня у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Тобто матеріалами службової перевірки не підтверджено, яким чином відповідач [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла входу у власний додаток «Приват 24» і яким чином відповідач сприяла у здійсненні операцій з оплати рекламних послуг чи зняття коштів з банкомату в м. Рівне, з огляду на вказані вище способи зміни пін-коду банківської картки та способи підтвердження банківської операції. В свою чергу службова перевірка після звернення [PERSON] 31.08.2023 року проведена банком 13.08.2024 року, тобто майже через рік після повідомлення користувача про несанкціоноване списання коштів з її кредитного рахунку. При цьому частина інформації в тому числі на підтвердження способу та обставин здійснення банківських операцій з безконтактного зняття готівкових коштів у банкоматі в м. Рівне, чи належної автентифікації безготівкових операцій за рекламні послуги через додаток «Приват 24» відсутня через закінчення строку зберігання банком таких відомостей, тобто з вини банківської установи, а споживач (клієнт банку) є слабшою стороною у кредитних правовідносинах і тому на відповідача не може бути покладена відповідальність за збереження таких даних. За таких обставин суд вважає, що будь-які сумніви щодо доведеності обставин сприяння користувача(боржника) у втраті інформації необхідної для ініціювання платіжних операцій мають тлумачитися на його користь. З урахуванням усіх встановлених судом обставин суд дійшов до висновку, що банком не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, що сприяли втраті пін-коду чи повідомлення третім особам одноразового ідентифікатора надісланого на фінансовий номер клієнта, або ж іншої конфіденційної чи необхідної інформації, яка дає можливість проведення спірних банківських операцій по рахунку боржника третіми особами, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову. Враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України\~та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed