Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Великоолександрівського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа:\~Головне управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Херсонській області обґрунтовуючи її тим, що досягши 60 річного віку звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком. Однак заявниці було відмовлено у призначені пенсії за віком з причини не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки виданої 23.11.1982 року серії [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці вказаної трудової книжки її ім`я зазначено « [PERSON] » (російською мовою), що не відповідає паспортним даним « [PERSON] » та є порушенням пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальним питанням від-20.06.1974 № 162. В зв`язку із наявною неточністю записів паспортних даних у трудовій книжці в заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком. \~Працівниками Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Херсонській\~області їй роз`яснено, що слід усунути виявлені розбіжності, в зв`язку з чим заявник змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги, викладені в заяві просить задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заінтересована особа:\~Головне управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Херсонській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення вимог заяви. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. За ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12\~Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~передбачено, що суд при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.273 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що досягши пенсійного віку заявниця звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком. Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 27.01.25р. № 2100-0304-8/3288 їй було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки виданої 23.11.1982 року серії [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці вказаної трудової книжки її ім`я зазначено « [PERSON] » (російською мовою), що не відповідає паспортним даним « [PERSON] » та є порушенням пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальним питанням від-20.06.1974 № 162. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки наддасть можливість реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат за віком. \~ \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається\~із копії\~особистого паспорта\~громадянина України\~серії [NUMBER] \~заявник є\~ [PERSON] , що відповідає даним у її свідоцтві про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 8 виданого 30 січня 1965 року. У свідоцтві про народження її ім`я прописане (російською мовою) як « [PERSON] ». До укладення шлюбу, заявник мала дівоче прізвище « [PERSON] », яке після реєстрації шлюбу, змінила на « [PERSON] ». У трудовій книжці також відмічено, що перехідним з прізвища « [PERSON] » є « [PERSON] » (російською мовою), на підставі свідоцтва про укладення шлюбу виданого 29 березня 1986 року за [NUMBER] , у якому ім`я заявника прописане вже як « [PERSON] » (рос.мовою). Оригінал трудової книжки від 23.11.1982 року серії [NUMBER] належить заявнику та перебуває у її володінні з дня її видання. Отже, [PERSON] являється власницею правовстановлюючого документу, а всі дані, що у ній прописані стосуються лише її трудової діяльності. Вказані розбіжності в документах унеможливлюють отримання пенсійного забезпечення заявником. Відповідно в заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком. У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації своїх прав на пенсійне забезпечення, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, п. 51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved