Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач просить визнати за ним право власності на 1 / 4 частину квартири за адресою [ADDRESS] , у порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, його матері [PERSON] та сестрі [PERSON] на праві власності належала квартира за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після неї отримала спадщину мати [PERSON] . 10.11.2000 їй видано свідоцтво про право власності на 1/ 4 частину зазначеної квартири у порядку спадкування. [INFO] померла [PERSON] . 13.12.2001 позивачу видано свідоцтво про право на спадщину після матері на 3 / 4 часток зазначеної квартири. Проте 1 / 4 частина квартири зареєстрована за сестрою. Позивач вважає, що має право на зазначену частину квартири у порядку спадкування за законом після померлих. Відповідач подав відзив у якому просив прийняте законне рішення. Разом з цим вказав, що позивач не довів порушення своїх прав та неможливості захистити свої права у позасудовому порядку. Вважає, що заявлений спосіб захисту створює ризики порушення прав спадкоємців. Треті особи письмові пояснення щодо спору не подавали. Сумська міська державна нотаріальна контора просила провести розгляд за відсутності їх представника. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Інші учасники розгляду не з`явилися. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.04.2024 прийнято позовну заяву відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання о 09-20 год. 29.05.2024. Цією ухвалою також зобов`язано Сумську міську державну нотаріальну контору надати Ковпаківському районному суду м. Суми у строк до 21.05.2024 витяг зі спадкового реєстру та копію спадкової справи після [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалами суду від 01.07.2024, 19.08.2024, 15.10.2024 витребувані копії спадкових справ після [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . 13.03.2025 ухвалою суду залучено третьою особою [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, подані докази, матеріали справи встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.06.1996 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою [ADDRESS]. 13.12.2001 державний нотаріус Третьої Сумської державної нотаріальної контори видав свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі 1-1889. Цим свідоцтвом нотаріус посвідчив, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є син [PERSON] . Спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з 3 / 4 частин квартири за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» від 22.02.2024 №491910 за документами наявними в інвентаризаційній справі власниками квартири за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] , якій належить 1 / 4 частина на підставі Свідоцтва про права власності на житло від 26.06.1996, [PERSON] належить 3 / 4 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Третьою Сумською державною нотаріальною конторою від 13.12.2001 №1-1889. Також суд встановив, що Третьою Сумською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №309 після померлої [PERSON] , місцем проживання якої було [ADDRESS] . Заява заводилася за заявою [PERSON] , чоловіка померлої. У цій спадковій справі звернулася з заявою про прийняття спадщини [PERSON] . У заяві остання зазначила, що звернулася з заявою про прийняття спадщини після померлої дочки, [PERSON] , місцем проживання якої було [ADDRESS] . При оформленні спадщини [PERSON] подала заяву нотаріусу та просила визначити частки її та [PERSON] у праві власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , виходячи з рівності часток. Спадкова справа містить копію зазначеного вище свідоцтва про право власності на житло від 26.06.1996 на квартиру за адресою [ADDRESS] (на час розгляду [ADDRESS] ). 10.11.2000 Третьою Сумською державною нотаріальною видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі 2-1403. Цим свідоцтвом нотаріус посвідчив, що за законом спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є мати [PERSON] , на 1 / 2 частину спадкового майна. Спадкове майно складається з 1 / 2 частини квартири за адресою [ADDRESS] . [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалося. Зміст спірних правовідносин. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульованіч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» N 697-XII, ст.ст. 254, 252, 529, 548, 549 Цивільний кодекс Української РСР. Щодо регулювання правовідносин слід зазначити. Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» N 697-XII громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 524 Цивільний кодекс Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 525 Цивільний кодекс Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно зі ст. 529 Цивільний кодекс Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 529 Цивільний кодекс Української РСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 548, п. 2 ч. 1 ст. 549 Цивільний кодекс Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ч. 1 ст. 555 Цивільний кодекс Української РСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. З наведених положень нормативно-правових актів вбачається, що право власності виникає зокрема у порядку спадкування. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Мати та чоловік мають право на спадкування за законом у першу чергу. Спадкоємцям відається свідоцтво про право на спадщину. При цьому цей строк не обмежений будь-яким строком після шести місяців з дня відкриття спадщини. До держави спадкове майно переходить, якщо в особи немає спадкоємців, або вони відмовився від прийняття спадщини. Висновок суду щодо позовних вимог Позивач звертаючись з позовом вважав, що має право власності на спадкування після померлих [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . З встановлених обставин вбачається, що спірна квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вони були рідними між собою [PERSON] доводилася матір`ю [PERSON] .. Проте на момент смерті, [INFO] , [PERSON] , перебувала у шлюбі та мала прізвище [PERSON] . З встановлених фактів на наведених доказів вбачається, що у [PERSON] та [PERSON] , одне місце проживання та дата смерті [INFO] . Більше того [PERSON] прийняла спадщину за законом після дочки [PERSON] на 1 / 4 частину спірної квартири. Такі обставини вказують на те, що [PERSON] та [PERSON] одна й та сама особа. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли її мати [PERSON] та чоловік [PERSON] . [PERSON] отримала відповідне свідоцтво на 1 / 4 частину спірної квартири. [PERSON] у порядку спадкування за законом належить 1 / 4 частина у праві власності на спірну квартиру після смерті дружини [PERSON] . Проте він свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав. Згідно наведених положень закону строк отримання свідоцтва про право власності у порядку спадкування не обмежений. На момент смерті [PERSON] мала у власності 3 / 4 частин квартири. Тобто ця частина квартири входила до складу спадщини. Позивач у порядкування отримав право на отримання спадщини після останньої. З встановлених обставин та наведених висновків вбачається, що у позивача не виникло прав на спадкування 1 / 4 частини після померлої [PERSON] , оскільки він не входить до кола спадкоємців першої черги разом з матір`ю останньої [PERSON] та чоловіком [PERSON] . З встановлених обставин також вбачається, що немає правових підстав для переходу прав на 1 / 4 частину спірної квартири до громади м.Суми в особі Сумської міської ради після померлої [PERSON] . Згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Звертаючись з позовом позивач вважав, що має право на 1 / 4 частину квартири у порядку спадкування після померлих та вважав, що правовідносини врегульовані ст.ст. 1220, 1268, 1270 ЦК України № 435-IV. Проте згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з п. 1 ПРИКІНЦЕВИХ І ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України Цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Згідно з п. 4 ПРИКІНЦЕВИХ І ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Окрім того на порушення ст.ст. 13, 79-81 ЦПК України позивач не надав належних і допустимих доказів у обґрунтування позову щодо його прав на спадкування зазначеного майна. Навпаки у ході судового розгляду встановлено, що право на 1 / 4 частину квартири у порядку спадкування виникло у чоловіка сестри. Останній у продовж шести місяців прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса. Позивач не спростував прав [PERSON] на спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім того з встановлених обставин вбачається, що до Сумської міської ради не переходило право на частину квартири. Належним відповідачем у справі мав бути [PERSON] , як особа яка прийняла спадщину після померлої [PERSON] . Ураховуючи наведене у сукупності суд вважає, що заявлений позов не ґрунтується на нормі права, права позивача не порушені, а тому у задоволенні позову слід вимовити за необґрунтованістю. Розподіл витрат Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову витрати покладаються на позивача. Оскільки у задоволенні позову суд відмовив то немає законних підстав для стягнення понесених витрат позивачем на відповідача. На підставі зазначеного і

Outcome: dismissed