Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Представник ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - Журов Є.Є. звернувся через «Електронний суд» до Деснянського районного суду м.Києва із позовом до [PERSON] , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкод в порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.06.2024 у м. Києві по вул. Леоніда Первомайського, 6 сталася ДТП за участю автомобіля Audi Q8 ( [NUMBER] ), застрахованого Позивачем, під керуванням [PERSON] , та автомобіля Kia Sportage ( [NUMBER] ), застрахованого у ТДВ «СГ «Оберіг», під керуванням [PERSON] . Вина останнього підтверджується матеріалами справи та постановою Печерського районного суду м.Києва від 28.08.2024 у справі № 757/27728/24-п. Вартість відновлювального ремонту Audi Q8 склала 95 373,35 грн, що підтверджується рахунком-фактурою та актом виконаних робіт. Відповідно до полісу КАСКО, Позивач виплатив страхове відшкодування. Надалі ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило часткове відшкодування у розмірі 82 956,02 грн. за заявою про суброгацію. Оскільки залишок завданої шкоди становить 12 417,33 грн., Позивач просить суд стягнути цю суму з Відповідача в загальному порядку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.01.2025 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник позивача просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив, або пояснення на позов не надавав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 04.06.2024 року у м. Києві по вул. Леоніда Первомайського, 6, відбулась ДТП за участю застрахованого Позивачем транспортного засобу Audi Q8, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та забезпеченого ТДВ «СГ «Оберіг» транспортного засобу Kia Sportage, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 04.12.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско Класичне» № 015013-2111-1000227. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Audi Q8, реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії з 05.12.2023 р. по 05.12.2024 р., страхова сума 2 870 000,00 грн., франшиза по ДТП 0,0 % тобто 0 грн. (п.6.3 Договору страхування) Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2024 [PERSON] є винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП. Відповідно до рахунку-фактури № 0000090800 від 04.06.2024, складеного ДП «АУДІ ЦЕНТР ВІПОС», вартість відновлювального ремонту ТЗ Audi Q8, реєстраційний номер [NUMBER] , становить: 95 373,35 грн. В подальшому підтверджено Відповідно до акту виконаних робіт від 30.09.2024 р. № 0000081952, складеного ДП «АУДІ ЦЕНТР ВІПОС», загальна сума проведення відновлювального ремонту ТЗ Audi Q8, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 95 373,35 грн. Відповідно до платіжної інструкції №13764 від 12.07.2024 року Позивач сплатив на реквізити ДП «АУДІ ЦЕНТР ВІПОС» страхове відшкодування згідно Акту №198286/1/2024 від 12.07.2024 року по а/м AUDI Q8 [NUMBER], [PERSON] , у розмірі 95 373,35 грн. Відповідно до інформації ЦБД, розміщеної на сайті МТСБУ, цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг» на підставі Полісу № ЕР/218742924 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 160 000 грн., франшиза - 3 200,00 грн. 22.08.2024 року Позивачем було направлено ТДВ «СГ «Оберіг» заяву на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 95 373,35 грн. 23.09.2024 року між Позивачем та ТДВ «СГ «Оберіг» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, відповідно до пункту 3.1 якої Сторонами було узгоджено розмір страхового відшкодування, який склав 82 956,02 грн. 30.09.2024 року ТДВ «СГ «Оберіг» платіжною інструкцією № 31767 сплатило страхове відшкодування у розмірі 82 956,02 грн. з призначенням платежу: «(СВ) Страхове вiдшкодування згiдно страхового акту 51880р/1 вiд 27.09.2024 (800-ЮР AUDI Q8 [NUMBER]). Без ПДВ.». 24.12.2024 Позивачем було надіслано Відповідачу претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування", ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного зідшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між Фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого (постанови Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 910/2351/17 та від 05.04.2018 року у справі № 910/3165/17). У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положеннястатті 515 ЦК Українисуброгація застосовується лише до майнового страхування (28 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 183/791/16-ц та від 28 лютого 2018 року у справі № 521/16989/13-ц). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) Верховний Суд в постановах від 13 травня 2019року (справа№522/538/17) та від 22квітня 2021року у справі №759/7787/18 (провадження№ 61-10773св20) прийшов до аналогічних висновків. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі №147/66/17 вказала, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і його страховиком. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки компенсованої Позивачу страховиком Відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» суми страхового відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ (82 956,02 грн.) недостатньо для повного відшкодування фактичного розміру завданої шкоди (95 373,35 грн.), в межах якої Позивач набув право зворотної вимоги, то решта шкоди (12 417,33 грн.) повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, в загальному порядку Враховуючи, що станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved