Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача АТ "ТАСКОМБАНК"- Бойко О.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за Заявою-договором № 1660277-206 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 29 квітня 2021 року, що в частині тіла кредиту, відсотків та комісії станом на 11.07.2024 року становить 184 332,49 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі триста тридцять дві гривні 49 копійок), в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 99 275,61 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 10,03 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 85 046,85 грн., а також понесені позивачем судові витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що\~29.04.2021 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено заяву-договір №1660277-206 про надання кредиту "Зручна готівка Максимум". Відповідно до п. 1 р. 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п. 1.1.1. Сума кредиту: 154 350,00 (сто п`ятдесят чотири тисячі триста п`ятдесят гривень 00 копійок); п. 1.2. Строк кредиту: 48 місяців; п. 1.3 Проценти за користування кредитом: 0, 01 % річних; п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 2,9 % щомісячно. Відповідно до п. 5 р. 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.2.12., з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України - на власні потреби у сумі 154 350 (сто п`ятдесят чотири тисячі триста п`ятдесят гривень 00 копійок), шляхом перерахування на його поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідно до р. 2 Кредитного договору Позичальник: Акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: \~ \~ \~ \~www.tascombank.com.ua. на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі також - Договір) і беззастережно приєднався до них (п. 1 р. 1 Кредитного договору); Просив Банк надати кредит, згідно інформації, наведеної вище у Кредитному договорі (п. 2 р. 2 Кредитного договору); Погодився з тим, що він зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку № 1 до Кредитного договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору (п. 4 р. 2 Кредитного договору); Підтвердив, що він ознайомлений із змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для Позичальника, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (п. 4 р. 2 Кредитного договору). Відповідно до п. 3 р. 2 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі. Отже, Позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені заходи виявились безрезультатними. Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Як наслідок, станом на 11.07.2024 року, заборгованість за Заявою-договором № 1660277-206 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 29 квітня 2021 року, становить 184 332,49 грн. ,в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 99 275,61 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 10,03 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 85 046,85 грн. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. 14 листопада 2024 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства\~"ТАСКОМБАНК"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~заявою-договором\~№1660277-206\~про надання\~кредиту - задоволені повністю. (а.с.115-116). 02 грудня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Жежель С.С. подав заяву про скасування заочного рішення від 14.11.2024 року (а.с.121-125). Ухвалою Дніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області від\~24\~грудня 2024\~року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного тиовариства\~"ТАСКОМБАНК"\~до \~ [PERSON] про\~стягнення \~заборгованості за\~заявою-договором\~№1660277-206\~про надання\~кредиту - скасовано та призначено справу до розгляду у порядку за правилами загального позовного провадження. (а.с.141) 26 грудня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Жежель С.С. подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства\~"ТАСКОМБАНК"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~заявою-договором\~№1660277-206\~про надання\~кредиту у повному обсязі. (а.с.148-152) \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.158). Представник позивача Бойко О.С. в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Жежель\~С.С.\~ в судове засідання не з`явився, письмово просив\~суд провести\~розгляд справи\~за його\~відсутності, заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що 29.04.2021 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено заяву-договір №1660277-206 про надання кредиту "Зручна готівка Максимум". Відповідно до п. 1 р. 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п. 1.1.1. Сума кредиту: 154 350,00 (сто п`ятдесят чотири тисячі триста п`ятдесят гривень 00 копійок); п. 1.2. Строк кредиту: 48 місяців; п. 1.3 Проценти за користування кредитом: 0, 01 % річних; п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 2,9 % щомісячно (а.с.7-10, 11, 12-14, 15, 16, 17-18). З виписки по особовому рахунку, наданої позивачем, вбачається, що відповідач [PERSON] з 29.04.2021 року по 12.07.2024 року активно користується карткою та вносить суми для погашення заборгованості (а.с.20-81). 01.05.2024 року позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом, шляхом надсилання повідомлення-вимоги (а.с.82, 83, 84-85). Станом на 11.07.2024 заборгованість по кредитному договору №№1660277-206 від 29.04.2021 року, становить: 184332 грн. 49 коп., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 99275,61 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 10,03 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 85 046,85 грн. (а.с.19) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до статті 509\~ЦК України між\~сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з частини першої\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою\~статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1\~ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Відповідно до частини 1статті 1056-1\~ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини 1 та 2\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1статті 1049\~ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з приписом\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ч.1\~ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою\~ст. 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте відповідач умови договору своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував, будь-яких доказів того, що у повному обсязі повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 99 275,61 грн та заборгованості\~\~за процентами у розмірі 10,03 грн. Однак враховуючи ту обставину, що відповідачем на виконання умов договору було сплачено 26,77 грн. в рахунок погашення процентів, 77848,39 грн. в рахунок погашення основного боргу ( тіло кредиту) та 93999,15 грн. в рахунок погашення комісії за обслуговування кредиту, тому у позивача відсутнє право вимоги по заборгованості за тіло кредиту в розмірі еквівалентне сплаченій сумі за комісією, а саме в розмірі 93\~999, 15 грн., оскільки банк мав зарахувати кошти які були сплачені в рахунок погашення боргу по комісію в заборгованість по сплаті за тіло кредиту в розмірі 99\~275,61 грн. Тож оскільки відповідач брав у борг у позивача кошти в розмірі 154350 грн. та сторонами було визначено проценти за користування кредитом в розмірі 0.01 % річних, тому загальна сума за кредитним договором до повернення складає 154\~386,80 грн. ( 154350 грн. ( тіло кредиту) + 36,80 грн. (проценти за користування кредитом)). Натомість відповідачем по кредитному договору загалом було сплачено 171\~874,31 грн. (26,77 грн. погашення процентів, 77848,39 грн. погашення основного боргу, 93999,15 грн. комісія за користування кредитними коштами). Тобто переплата по кредитному договору складає 17 487,51 грн. ( 171\~874,31 грн. (сплачені кошти) 154\~386,80 (фактично отриманий кредит та нараховані проценти)). У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 99 275,61 грн та заборгованості\~\~за процентами у розмірі 10,03 грн. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією, слід зазначити наступне. 10 червня 2017 року набув чинності\~ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5\~ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2\~ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~ЗУ «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст.\~1\~та ч. 2 ст.\~8 ЗУ «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~ЗУ «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5\~ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.\~11, ч. 5 ст.\~12 ЗУ «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2\~ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.\~11, ч. 5 ст.\~12 ЗУ «Про споживче кредитування». З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги Банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які Банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.\~11, ч. 5 ст.\~12 ЗУ «Про споживче кредитування». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення комісії у сумі 85 046,85 грн. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати підлягають залишенню за Позивачем.

Outcome: dismissed