Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 21 червня 2024 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю колісного транспортного засобу, мотоциклу марки «VIPER V250R-1» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням водія [PERSON] та колісного транспортного засобу марки «Ford Focus» державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначає, що згідно із постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області винуватцем вказаної ДТП визнано водія колісного транспортного засобу, мотоциклу марки «VIPER V250R-1» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » [PERSON] . Згідно відповіді НПУ та даних ЦБД МТСБУ на дату скоєння ДТП вказаний мотоцикл, яким керував [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі. Вказує, що потерпілим [PERSON] подано 09 липня 2024 року до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодуванням оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Узгоджена з потерпілим сума відшкодування матеріального збитку склала 63\~986,71 грн, яку позивач виплатив [PERSON] 23 серпня 2024 року. Крім того позивач сплатив послуги за експертне дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку на користь ФОП [PERSON] у сумі 2\~610 грн. Позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 63\~986,71 грн. та витрати на встановлення розміру збиту в сумі 2\~610 грн та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий в повідомленні про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно вказаної постанови суду 21.06.2024 року о 08 год. 50 хв. в м. Коломия, по вул. Миколайчука, Івано-Франківської області [PERSON] , керуючи мотоциклом марки «Viper V250R-1», номерний знак « [NUMBER] », не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу з руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus», номерний знак « [NUMBER] », який зупинився на проїжджій частині для здійснення маневру, що спричинило пошкодження цих транспортних засобів, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (а.с. 10-11). Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 ст. 999 ЦК України встановлено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Згідно долученої до позовної заяви копії відповіді від НПУ колісний транспортний засіб, мотоцикл марки «Viper V250R-1», номерний знак « [NUMBER] » не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 8-9). Приписами ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. П. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 01 липня 2024 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про здійснення відшкодування заподіяної шкоди (а.с. 12-13, 14). Згідно звіту № 104672 експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Focus, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку становить 78\~954,09 грн (а.с. 22-36). Відповідно до розрахунку розміру регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки Ford Focus, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 63\~986,71 грн (а.с. 38-39). З таких обставин вбачається, що МТСБУ була виплачена сума відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП за пошкоджений транспортний засіб потерпілої сторони, у розмірі 63\~986,71 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 925367 від 23 серпня 2024року (а.с. 41). Крім того позивачем здійснено витрати на встановлення розміру збитків, які складають 2\~610 грн, та підтверджуються платіжною інструкцією № 914897 від 29 липня 2024 року (а.с. 37). Приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно приписів п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що позивачем здійснено регламентну виплату по страховому випадку, у нього в силу закону виникло право регресної вимоги до винної особи, якою є відповідач у справі, а у відповідача виник обов`язок відшкодувати шкоду, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині є законними та такими, що підлягають до задоволення. Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved