Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 14.06.2024 року надійшла позовна заява Комунальної установи «Одеській академічний театр музичної комедії їм.М. Водяного» ( скорочене «ОАТМК їм Водяного» ) із позовом до [PERSON] про визнання права власності на двокімнатну квартиру під [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за заповітом від 07 листопада 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С. [PERSON] ( помер [INFO] ), у випадку своєї смерті заповідав своє майно «ОАТМК їм Водяного», але при зверненні позивача до державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогорова Д.О., виявилось про відсутність оригіналів правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину а також виявилось що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлого , яка, як інший спадкоємець, було зазначена відповідачем. До судового засідання представник позивача, адвокат Щукін О.С., подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням того, що він підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та заперечував проти зустрічних вимог [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Соболева Г.В., заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог та подала 18.03.2025 року , в інтересах [PERSON] зустрічну позовну заяву, яка була прийнята судом 20.03.2025 року. Згідно заявлених у зустрічному позові вимог [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири під [ADDRESS] у порядку спадкування обов`язкової частки спадщини після смерті її батька [PERSON] . До судового засідання представником Швецової Д.В. подана заява про розгляд справи за її відсутності з урахуванням того, що вона підтримає вимоги по зустрічному позову у повному обсязі, та заперечує проти повного задоволення позовних вимог первісного позивача. Як встановлено судом, \~01 вересня 2023 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Лєсогоровим Дмитром Олександровичем була заведена спадкова справа №750/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] та було проінформовано позивача, про наявність заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С. 07 листопада 2019 року у реєстрі за №1173, від імені [PERSON] , який помер [INFO] на квартиру [ADDRESS] у власність Комунальної установи «Одеський Академічний Театр Музичної Комедії Ім. М. Водяного» ( код ЄДРПОУ 02224838). Згідно заповіту від 07 листопада 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С. [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав у власність «ОАТМК їм Водяного» належну спадкодавцю квартиру під [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2024 року у справі №947/35230/23 ( набрало законної сили 12.03.2024) було задоволена заява «ОАТМК їм Водяного» та визначено додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] . Постановою від 17 травня 2024 року державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогоров Д.О. відмовив «ОАТМК їм Водяного» у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] у звязку із відсутністю документів ( оригіналів) що посвічують право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого ( повторно) 05.03.2020 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), та народилась [INFO] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого (повторно) Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) 16 серпня 2023 року. На підставі договору дарування від 27.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланським А.В., [PERSON] на праві власності належала квартира під [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м, житловою площею 26,4 кв.м. Згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, станом на 22.12.2020 року за адресою: квартира під [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] ( з 03.06.2009 року ) і [PERSON] ( з 17.06.2009 року). З листа від 14.02.2025 , направленого на ухвалу суду державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогоровим Д.О. вбачається що [PERSON] також не надала оригінал договору дарування від 27.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланським А.В., який є єдиним документом підтверджуючим право власності [PERSON] на спадкове майно. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із спадкуванням врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк\~у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України). Частинами першою та третьою статті 1235 ЦК України визначеного, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Право на обов`язкову частку у спадщині врегульовано\~статтею 1241 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від\~змісту\~заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Право на обов`язкову частку це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця, в силу прямої вказівки закону. Вказаний правовий висновок визначений у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 757/40264/15-ц. Згідно п. 19 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року 37 « Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що\~ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц) Таким чином суд, проаналізувавши надані сторонами докази, вважає доведеним у судому засіданні факт смерті [PERSON] , до спадкового майна якого відноситься і квартира квартири [ADDRESS] , загальною площею 46,70 кв.м., житлова площа 26,40 кв.м.. Враховуючи наявність заповіту від 07.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С, згідно якого спадкодавець заповідав всю належну йому квартиру «ОАТМК їм Водяного» , а також той факт що на момент відкриття спадщини ( дня смерті спадкодавця [INFO] ) його донька [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем, була неповнолітньою , то остання має обов`язкову частку у спадщині яку вона фактично прийняла , відсутність вимог про зменшення розміру обов`язкової частки, та відсутність інших спадкоємців , яки б звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину у встановлений законом строк або вступили у спадщину , суд вважає що спадкове майно [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS] , загальною площею 46,70 кв.м., житлова площа 26,40 кв.м.., підлягає розподілу між спадкоємцями «ОАТМК їм Водяного» та [PERSON] у рівних частках. При вирішення питання про можливість визнання за спадкоємцями права власності на спадкове майно судом приймається до уваги неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріусу спадкоємцями у яких відсутній оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно, та наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва з вказаних підстав. Викладене дозволяє суду прийти до висновку що позовні вимоги Комунальної установи « Одеський академічний театр музичної комедії їм. М. Водяного» підлягають частковому задоволенню із визнання за ними права власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] а зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню у повному обсязі, з обставин викладених вище. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: partial