Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є споживачем комунальних послуг, які надаються в квартирі [ADDRESS] . 24.10.2014 було введено в експлуатацію встановлений в квартирі квартирний вузол обліку теплової енергії «Sensostar 2», заводський №43888561, робочий проект якого було розроблено ПП «ВІК». ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» як виконавцем послуг з централізованого опалення здійснювалось нарахування послуг з урахуванням показань встановленого засобу обліку теплової енергії. З 01.05.2018 виконавцем послуг з централізованого опалення стало КП «Київтеплоенерго», яке до закінчення опалювального періоду 2018/2019 років нарахування плати здійснювало з урахуванням показань встановленого в квартирі вузла обліку теплової енергії, тобто прийняло його на абонентський облік. Проте, в опалювальному сезогі 2019/2020 років відповідач перестав зазначати вузол обліку в квитанціях на оплату та здійснювати нарахування з урахуванням його показань. Позивач зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального вузла обліку теплової енергії, встановленого в квартирі [ADDRESS] , згідно проекту, введеного в експлуатацію, взятого на абонентський облік. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в опалювальні сезони 2019-2024 роки без урахування щомісячних показань лічильника (заводський №43888561), що облікову теплову енергію по квартирі за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у програмному комплексі повернути на облік вузол розподільного обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати здійснити перерахунок нарахувань за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, що надавалися за адресою: [ADDRESS] , починаючи з жовтня 2019 року, враховуючи показання вузла розподільного обліку теплової енергії (заводський №43888561), який встановлений в цій квартирі та розміри здійснених оплат. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 30.12.2024 до суду від представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти заявлених вимог, серед іншого зазначаючи, що Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку визначається Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829. Так, відповідно до п. 6 Порядку встановлено чотири критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку. Згідно акту обстеження щодо технічної можливості встановлення розподільного обліку теплової енергії не всі пункти відповідають встановленим чотирьом критеріям. У жовтні 2019 року у зв`язку з виявленням технічних особливостей внутрішньобудинкової системи опалення - змішаної схеми опалення, індивідуальний засіб обліку теплової енергії квартири «Sensostar 2», заводський номер №43888561 знято з обліку з програмному комплексі підприємства. Зазначається, що у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення гідравлічного режиму та теплового балансу будинку в цілому. Оскільки подача теплоносія в квартиру здійснюється за змішаною системою, то на такій системі вузли розподільного обліку не встановлюються. Враховуючи викладене, відповідачем не беруться до розрахунків показання вузлів розподільного обліку теплової енергії вказаного будинку з метою дотримання прав всіх споживачів, що проживають за зазначеною адресою, та розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири. Протокольною ухвалою суду від 28.01.2025 підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, закрито, призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлялася. При цьому, у матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся. При цьому, 20.03.2025 подав суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі, заперечив проти позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.09.2021. У 2014 році Приватним підприємством «ПП ВІК» розроблено «Робочий проект обладнання вузла обліку теплової енергії», у квартирі [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] був встановлений вузол обліку тип «Sensostar 2» (заводський номер 43888561), що підтверджується Актом введення в експлуатацію квартирного вузла обліку теплової енергії від 24.10.2014. З вказаного акту вбачається, що теплолічильник повірено у IV кварталі 2014 року, комплекс робіт виконано згідно робочого проекту, лічильник опломбовано в присутності представника замовника та постачальника послуг ТОВ «Житлобуд-1». 23.07.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України видано сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу № UA-MI/2-4486-2014 серії В №007471, яким засвідчено, що ідентифіковані належним чином теплолічильники «SensoStar 2», код УКТ ЗЕД 9026 80 20 00, які серійно виробляються фірмою Engelmann Sensor GmbH, Німеччина, відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У2645-08, а також вимогам технічної документації виробника. У подальшому, 21.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН-АСП» проведено чергову повірку теплолічильника єдиного «SensoStar 2 DN 15», заводський №43888561, та було видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ИИ-06801210824158 про відповідність вимогам ДСТУ EN 1434-1:2019 Теплолічильники. Частина 1. Загальні вимоги. Клас 2, яке чинне до 21.08.2028. З 01.05.2018 виконавцем послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] стало КП «Київтеплоенерго». Упродовж опалювального сезону 2018/2019 років нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі, що підтверджується розрахунками-повідомленнями, наявними у матеріалах справи. Проте, у подальшому теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача, а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньо будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири. У зв`язку з вищевказаним [PERSON] зверталася до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоненерго» із запитом щодо відновлення на обліку вузла розподільного обліку теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Листом структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» №4/03.2/11538 від 02.10.2024 повідомлено, що чинним будівельними нормами та нормативними актами не передбачена технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії при вертикальній системі опалення у багатоквартирному будинку. Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 829, визначено, що цей порядок прийнято з метою створення умов для кожного споживача у будинку щодо вибору оптимального способу забезпечення розподільного обліку споживання послуг з опалення у належному йому приміщенні. Порядком дозволено у будинках з вертикальною схемою системи централізованого опалення, де немає можливості встановлення індивідуальних теплових лічильників, встановлювати прилади-розподілювачі теплової енергії на радіаторах опалення для подальшого їх використання. Встановлення у будинках з вертикальною системою вузлів розподільного обліку може призвести до неможливості коректного обліку та розподілу обсягів теплової енергії між споживачами. У житловому будинку за адресою: [ADDRESS] функціонує система опалення, за якої має місце поєднання властивостей вертикальної та горизонтальної схеми підключення опалювальних пристроїв. Однак, з технічної та нормативної точки зору це система вертикального типу, оскільки подавання теплоносія здійснюється у кожне приміщення квартири по вертикальним стоякам. За такої системи відсутнє окреме єдине відгалуження (вхід) системи опалення до квартири. У разі відсутності технічної можливості оснащення централізованої системи опалення будинку вузлами розподільного обліку розподільний облік спожитої теплової енергії в окремих приміщеннях у будівлях здійснюється за допомогою приладів-розподілювачів теплової енергії. У даному випадку, можливість коректного визначення обсягу фактично спожитої теплової енергії, дає встановлення не вузлів розподільного обліку, а приладів-розподілювачів теплової енергії, при чому, приладами-розподілювачами теплової енергії оснащуються усі опалювальні прилади у квартирі. Підсумовуючи викладене, у КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» відсутні підстави для відновлення на абонентському обліку в програмному комплексі вузла розподільного обліку теплової енергії за адресою: [ADDRESS] та здійснення перерахунку за його показаннями. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), у даному випадку послуг з постачання теплової енергії, та фізичною особою (споживачем), урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляду на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому, Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії). Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивача. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №756/2361/20 (провадження № 61-10724св21). З урахуванням зазначеного, суд вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Відповідно до вимог абзацу 5 п. 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. 21.08.2024 встановлений в квартирі позивача теплолічильник пройшов чергову повірку, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ИИ-06801210824158 про відповідність вимогам ДСТУ EN 1434-1:2019 Теплолічильники. Частина 1. Загальні вимоги. Клас 2, яке чинне до 21.08.2028. Аналізуючи зазначене, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії та нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у опалювальні сезони 2019-2024 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 43888561), що обліковує теплову енергію по квартирі [ADDRESS] та зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» повернути на облік вузол розподільного обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі [ADDRESS] . З огляду на неправомірність дій відповідача щодо проведення нарахування оплати за комунальну послугу з постачання теплової енергії в опалювальні сезони протягом 2019-2024 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 43888561), ураховуючи положення п.10 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, відповідно до якого тільки з дати складання відповідачем та підписання сторонами відповідного акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік і опломбування його відповідачем, встановлений в квартирі позивача теплолічильник буде вважатися прийнятим на облік відповідачем, і його показники будуть обов`язковими для врахування відповідачем, суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань з централізованого опалення та постачання теплової енергії, що надавались за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2019 року (тобто, з дати зняття лічильника з обліку по дату підписання сторонами відповідного акту про прийняття лічильника на облік і його опломбування), враховуючи показання вузла розподільного обліку теплової енергії (заводський номер 43888561), що встановлений у квартирі [ADDRESS] та розміри здійснених оплат. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду. Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом (задоволено три немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог (1211,20 х 3 = 3633,60 грн) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved