Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

30 грудня 2024 року адвокат Вершиніна О.М. звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. В обґрунтування позову зазначено, що 18 липня 2014 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , з моменту смерті якої її дочка позивач [PERSON] стала опікуватися рідною сестрою [PERSON] . З моменту смерті матері сестри проживають разом, позивач доглядає, повністю утримує молодшу сестру, піклується про її здоров`я та всебічний розвиток, займається її вихованням, намагається максимально забезпечити всі потреби дитини, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, докладає усіх можливих зусиль для того, щоб молодша сестра зростала в любові та турботі близьких. Відповідач [PERSON] з моменту народження дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, не цікавиться її життям, не піклується про розвиток дитини. Ухвалою судді від 09 січня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, залучено виконком Покровської районної в місті ради як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, призначено підготовче засідання. 06 березня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 03 квітня 2025 року. 03 квітня 2025 року в судовому засіданні заслухані вступні промови позивача та представника третьої особи, допитано свідка, оголошено перерву до 10 квітня 2025 року для виклику малолітнього свідка та психолога. 10 квітня 2025 року в судовому засіданні допитано малолітнього свідка, досліджені письмові докази, закінчено з`ясування обставин та перевірку їх доказами, оголошено перерву перед судовими дебатами до 15 квітня 2025 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просила позов задовольнити, суду пояснила, що її мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у них народилася дочка [PERSON] . [PERSON] не працював, іноді не проживав з сім`єю, і, на її думку, вживав заборонені речовини, на що витрачав гроші, [PERSON] він не займався, не брав участь у її вихованні, утриманні. Незадовго до смерті мати збиралася розлучитися, але захворіла і не встигла оформити документи. У травні 2024 року, коли мати захворіла, вона (позивач) забрала [PERSON] до себе, а потім наприкінці червня, коли мати перебувала на лікуванні у лікарні, вони приїхали, щоб її доглядати. Після смерті матері [INFO] вона (позивач) разом із своєю сім`єю чоловіком і сином залишилася проживати у Кривому Розі, з ними з того часу проживає [PERSON] , якою вона опікується, займається її вихованням, утримує. Батько [PERSON] за весь час бачився з [PERSON] два рази на похованні і на поминальний день, а потім у телефонному режимі привітав з Новим роком і передав пакунок цукерок. Бажає позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він не працює, не виховує і не утримує дочку, не бере участь у її житті, не цікавиться її успіхами, вважає, що він може негативно вплинути на [PERSON] , натомість в її (позивача) родині [PERSON] приділяється належна увага, вона доглянута, навчається, забезпечена усім необхідним, і у подальшому вона (позивач) має намір виховувати і утримувати рідну сестру, сприяти її всебічному розвитку, чого не може дати їй батько. У подальшому позивач надала суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав і просив їх задовольнити. Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Бондуровська М.В. підтримала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських право стосовно його малолітньої дочки [PERSON] , суд пояснила, що з метою складання висновку була проведена бесіда із батьком, який пояснив, що він не займається дитиною, не виховує та не утримує її, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Також, пояснила, що у разі задоволення позову позивач може звернутися з рішенням суду до органу опіки та піклування для встановлення опіки над малолітньою сестрою. У подальшому надала письмову заяву до суду про проведення судового розгляду без її участі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є братом померлої [PERSON] - [PERSON] , сестри [PERSON] і [PERSON] його племінниці, а [PERSON] ще його похресниця. Батько [PERSON] останні три роки не приймав участі у вихованні дитини, він не працював, не допомагав сестрі утримувати дочку, іноді застосував фізичне насильство до [PERSON] , [PERSON] є наркозалежним. Увесь цей час [PERSON] опікується [PERSON] , доглядає її, допомагає їй у навчанні, виховує її. [PERSON] разом з чоловіком утримує [PERSON] , а він як дядько допомагає. Після смерті матері [PERSON] 3-4 рази передавав по 1000 грн для [PERSON] , він не цікавиться ні навчанням дочки, ні її життям. У разі погіршення стану здоров`я [PERSON] , цим займається [PERSON] . Також, пояснив, що з того часу, як [PERSON] почала проживати разом із сестрою, вона стала спокійніша, врівноважена, у сестри їй добре. В судовому засіданні за участі практичного психолога Криворізької гімназії № 86 [PERSON] та представника служби у справах дітей (представник третьої особи) [PERSON] , за відсутності інших учасників справи в залі судового засідання, проведено допит малолітнього свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що вона на теперішній час після смерті матері проживає разом із сестрою [PERSON] , її чоловіком [PERSON] і їх сином [PERSON] . Батько до неї не приходить, на день народження привітав по телефону, на Новий Рік передав цукерки та привітав також по телефону. Він проживає з його матір`ю бабусею, до якої вона ( [PERSON] ) іноді ходила, але після смерті матері не бачила і не відвідувала. Сестра їй купує одяг, допомагає у навчанні, коли вона потребує на це, в неї окрема кімната, вона ладнає із [PERSON] , який полюбляє готувати незвичні страви. За батьком вона не дуже сумує, іноді йому може зателефонувати, хотіла би і далі проживати з сестрою, з нею їй добре, а коли жили з батьком він нічого не купував, сидів вдома. Після допиту малолітнього свідка психолог [PERSON] пояснила, що [PERSON] перебувала під час допиту в емоційно задовільному стані відповідно обстановці, ніякого тиску на неї не було, дитина відкрита до спілкування та щиро відповідала на питання. Заслухавши учасників справи, свідків, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 липня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, вони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.11.2017 та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.2023 (а.с. 16, 18). [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2002 та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.12.2021 (а.с. 14, 15). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2024 (а.с. 17). [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями витягу з реєстру територіальної громади від 20.08.2024, довідки ОСББ «Цереус-4» від 02.09.2024 (а.с. 12, 24). Як вбачається з характеристики, наданої в.о. директора Криворізької гімназії № 86 та класним керівником, [PERSON] навчається у 4-А класі, за час навчання зарекомендувала себе з позитивного боку, її мати [PERSON] брала участь у житті класу, відвідувала батьківські збори, цікавилася шкільним життям дитини, забезпечувала високий рівень навчання дочки, класний керівник також неодноразово спілкувалася зі старшою сестрою [PERSON] [PERSON] , яка цікавиться навчанням сестри, телефонує класному керівникові, приходить до школи. Батько [PERSON] за період навчання дочки у школі на зв`язок з класним керівником не виходив, на батьківські збори не приходив, шкільним життям дочки не цікавився (а.с. 19). Згідно з матеріалами справи, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є пацієнтом КП «ДБКЛПД» ДОР і учасником програми ЗПТ з 21.07.2022 (а.с. 11, 21). З висновку виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради 19.03.2025 № 203, вбачається, що, враховуючи, що батько [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, не створює належних умов для проживання дитини, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, в інтересах малолітньої дитини орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 52). Крім того, у вказаному висновку зазначено, що на базі КМЦСС відбулася зустріч з [PERSON] , [INFO] , під час бесіди з`ясовано, що батько не бере участі у вихованні дитини, іноді спілкується з нею у телефонному режимі, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. У письмовому поясненні [PERSON] зазначив, що згоден з позбавленням його батьківських прав, донька проживає зі своєю старшою сестрою, пенсію по втраті годувальника не оформлював, вихованням та утриманням [PERSON] займається [PERSON] (старша сестра [PERSON] ). Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені\~статтею 150 СК України. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.\~Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з сестрою [PERSON] та її сім`єю: чоловіком та сином. Батько дитини [PERSON] проживає окремо. Як встановлено судом, у тому числі з показів свідків та пояснень позивача, відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не проявляє інтересу до неї, не турбується про її стан здоров`я, не утримує її, а після смерті дружини матері [PERSON] , з липня 2024 року фактично не підтримує контактів з дитиною, не рахуючи спілкування у телефонному режимі двічі на Новий Рік та День народження дочки. При цьому суд враховує, що відповідач не має офіційних джерел доходів, є учасником ЗПТ, проживає у місті Кривому Розі, по одній вулиці із дочкою, має можливість її відвідувати, цікавитися її життям, у чому йому не чиниться перешкод, але останній не виявляє такого бажання і спілкування з дочкою відбувається за ініціативи дитини, яка іноді, з її слів, телефонує батькові. Національним законом визначено, що саме\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України). Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради виснував про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , враховуючи зростання дитини у благополучній сім`ї та свідоме ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст. 12 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Аналогічні положення викладені у ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), яка зобов`язує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу. Судом була заслухана малолітня [PERSON] , яка в однозначній формі висловила бажання проживати в сім`ї своєї сестри [PERSON] , де їй надається належна увага, догляд, тоді як життя з батьком вона охарактеризувала негативно, висловлюючись відповідно до свого віку та розвитку. [PERSON] у своїх поясненнях органу опіки та піклування та у клопотанні про розгляд справи без його участі\~ вказав, що підтримує позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав щодо дочки. Він не займається і не висловив наміру займатися вихованням дитини, виконувати батьківські обов`язки. При цьому послався на те, що вихованням та утриманням [PERSON] займається її старша сестра позивач у справі. Викладені обставини дають підстави для висновку про наявність підстав, передбачених статтею 164 СК України, для позбавлення [PERSON] батьківських прав,\~з огляду на його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дочки [PERSON] , [INFO] , та задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дочки, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів його доходів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття на користь майбутнього опікуна або іншого законного представника. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном суд зазначає наступне. Відповідно до статті 58 ЦК України\~опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому суд бере до уваги Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, відповідно до якого\~рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей.\~Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям\~батьки, яких позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням суду. Отже, Порядком визначено, що встановлення опіки на дитиною, яка визнана такою, що позбавлена батьківського піклування, можливе після надання дитині відповідного статусу, зокрема у зв`язку із набранням рішенням суду про позбавлення батьківських прав стосовно такої дитини законної сили. Тобто, діючим законодавством встановлений чіткий порядок призначення дитині опікуна, зокрема після надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, за рішенням відповідного виконавчого органу районної, у даному випадку це виконавчий комітеті Покровської районної у м. Кривому Розі ради із наданням відповідного пакету документів особою, яка бажає взяти дитину під опіку, в даному випадку це позивач сестра дитини [PERSON] . Отже, для вирішенні питання про призначення опікуна позивач має надати суду відповідне подання органу опіки та піклування, але при цьому останній на даний час позбавлений можливості надати таке подання до вирішення питання про позбавлення батьківських прав рішенням суду, та набранням таким рішенням законної сили. При цьому, суд звертає увагу на те, що як зазначено вище та встановлено судом, дитина [PERSON] постійно проживає разом зі своєю сестрою, позивачем по справі [PERSON] , яка фактично опікується нею, про що зазначалось вище, та яка, відповідно, має переважне та першочергове право на звернення до органу опіки і піклування із заявою про взяття дитини, яка постійно мешкає із нею, під свою опіку. Таким чином, заявлена позовна вимога про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] та призначення її опікуном позивача [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України за результатами розгляду справи суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею при поді позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial