Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

30.01.2025р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить: - розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 27.09.2014р., актовий запис № 54; - неповнолітню доньку [PERSON] залишити проживати з позивачкою. Позов обґрунтований тим, що сімейне життя у сторін не склалося через постійне вживання спиртних напоїв відповідачем, які неодноразово призводили до бійок в присутності неповнолітньої дитини та до викликів правоохоронних органів. Сторони проживають за одною адресою, але сімейні відносини, як подружжя, не підтримують, не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту. Також позивачка вказує, що у сторін є спільна неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Між сторонами відсутній майновий спір. Позивачка в судові засідання 19.03.2025р. та 03.04.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас, 19.03.2025р. позивачка звернулася на адресу суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та заявою, в якій відмовляється від підтримання позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини. Відповідач в судові засідання 19.03.2025р. та 03.04.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (розписки про вручення судових повісток від 27.02.2025р. та від 19.03.2025р., особисто). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.09.2014р. цим же відділом реєстрації актів цивільного стану. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21.03.2017р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 36, повторно). Фактично сторони припинили шлюбні відносини, кожен живе своїм особистим життям, не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту подальше примирення неможливе. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Водночас позов в частині визначення місця проживання дитини не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним, необґрунтованим та не підтримується позивачкою. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial