Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В., звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, посилаючись на наступні обставини. Позивач із кінця 1980 року до початку 1990 року користується земельною ділянкою площею 0,04 га для ведення садівництва, розташованої на території Садового товариства «Заозерне» в м. Нетішин Хмельницької області, яка була передана позивачу у приватну власність під садівництво на підставі п. 16 додатку № 1 до рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997, яке станом на дату його прийняття було правовстановлюючим документом. У подальшому, у зв`язку зі зміною вимог законодавства, [PERSON] на підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування виготовив технічну документацію із землеустрою, за якою було сформовану зазначену земельну ділянку як об`єкт цивільних прав у розумінні ст. 791 Земельного кодексу України шляхом встановлення її меж на місцевості, внесення даних про цю земельну ділянку до Державного земельного кадастру та присвоєння їй кадастрового номеру 6810500000:03:003:0429. 19.09.2016 [PERSON] здійснив державну реєстрацію належного йому права власності на вказану земельну ділянку. У жовтні 2024 року позивач та його представник, ознайомившись із матеріалами цивільної справи № 679/1100/20, дізналися про те, що рішенням Нетішинської міської ради № 57/1324 від 08.04.2014 відповідач скасував п. 16 додатку № 1 до рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997. Позивач вважає, що рішення відповідача від 08.04.2014 є протиправним, оскільки фактично припиняє право приватної власності [PERSON] на відповідну земельну ділянку, що суперечить чинному законодавству, оскільки це виходить за межі повноважень органу місцевого самоврядування, позаяк останній не може скасовувати свої попередні рішення та вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. У зв`язку з цим позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Нетішинської міської ради «Про скасування пункту 16 додатку № 1 до рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» № 57/1324 від 08.04.2014. 17.01.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 23). 06.02.2025 судом було залучено [PERSON] за клопотанням її представника адвоката Огойка О.О. до участі у розгляді зазначеної цивільної справи як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 49). 27.02.2025 судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи про визнання обов`язковою явки представника відповідача (а.с. 73-76). 12.03.2025 представником третьої особи були надані письмові пояснення, в яких зазначається, що рішенням Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997 земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,04 га, що розташована у Садово-городньому товаристві «Заозерне», була передана у приватну власність [PERSON] , який не був членом цього товариства. Сама [PERSON] із 13.11.2002 і дотепер є членом Обслуговуючого кооперативу «Садово-городнє товариство «Заозерне» та користується вказаною земельною ділянкою. Оскільки [PERSON] ніколи не був членом вказаного товариства та ніколи не користувався зазначеною земельною ділянкою, не є власником цієї земельної ділянки та не набув права власності на неї, 26.11.2012 [PERSON] звернулася із заявою до Нетішинської міської ради про скасування рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997. Заяву третьої особи було розглянуто на засіданні постійної комісії Нетішинської міської ради з питань земельних відносин та охорони навколишнього природнього середовища і за результатами розгляду рекомендовано міській раді відмовити їй у задоволенні цієї заяви. Не погоджуючись із такими діями Нетішинської міської ради, [PERSON] у липні 2013 року звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Нетішинської міської ради, вказавши третіми особами Відділ Держземагентства у м. Нетішин Хмельницької області, Обслуговуючий кооператив «Садово-городнє товариство «Заозерне» та [PERSON] (по батькові помилково було зазначено як « [PERSON] »), в якому просила зобов`язати Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути її заяву про скасування рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» № 260 від 21.08.1997 в частині передачі у приватну власність [PERSON] означеної земельної ділянки. Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.11.2013 у справі № 679/1557/13-а зобов`язано Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути заяву [PERSON] про скасування вказаного рішення. У постанові також зазначається про встановлені судом обставини стосовно того, що відповідним рішенням земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,04 га, що розташована в Садово-городньому товаристві «Заозерне», була передана у власність [PERSON] , який не був членом зазначеного товариства. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.03.2014 у справі № 679/520/14-а роз`яснено Нетішинській міській раді, що згідно з постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.11.2013 зобов`язано Нетішинську міську раду розглянути заяву [PERSON] про скасування рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997 саме в частині передачі земельної ділянки [PERSON] . Відповідні обставини було встановлено постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.11.2013 у справі № 679/1557/13-а та ухвалою цього ж суду від 14.03.2014 у справі № 679/520/14-а, які набрали законної сили, а тому вони не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, 08.04.2014 на п`ятдесят сьомій сесії Нетішинська міська рада VІ скликання на виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.11.2013 у справі № 679/1557/13-а (провадження№2-3/679/176/2013) та розгляду звернення [PERSON] прийняла рішення за № 57/1324, яким скасувала п. 16 додатку № 1 до рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997 та зобов`язала відділ Держземагентства у м. Нетішині Хмельницької області внести відповідні зміни у земельно-облікову документацію. Вказані обставини,\~на думку\~представника третьої\~особи,\~повністю спростовують\~обставини позивача,\~наведені у\~його позовній\~заяві (а.с. 86-88). 12.03.2025 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також судом було прийнято та долучено до справи письмові пояснення третьої особи разом із доданими до них документами, а також відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи про витребування з архіву Нетішинського міського суду Хмельницької області матеріалів судових справ № 679/1557/13-а та № 679/520/14-а для їх дослідження в судовому засіданні (а.с. 101-104, 105). У судове засідання позивач [PERSON] не з?явився, його представник адвокат Волков С.В. підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у позові. Представник позивача, крім іншого, звернув увагу суду на те, що постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.11.2013 було зобовязано відповідача розглянути заяву [PERSON] , а не скасовувати рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997. Оцінка зазначеного рішення ВК НМР, до чого вдається представник третьої особи, не стосується предмету розгляду цієї справи. Відповідне рішення створило права для позивача і скасувати його відповідач не мав повноважень, при цьому у скасуванні реєстрації належній позивачу земельної ділянки судом третій особі було відмовлено. Представник відповідача Каландей В.О. у судовому засіданні заперечувала проти позову із посиланням на обґрунтованість та законність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, яким було скасовано рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997. Третя особа [PERSON] та її представник адвокат Огойко А.А. у судовому засіданні також заперечували проти позову, останній надав пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у письмових поясненнях третьої особи. Представник третьої особи наголосив, що право власності на земельну ділянку виникало лише після встановлення її меж в натурі (на місцевості), а до цього користуватися цієї земельною ділянкою заборонялося. Оскільки позивач станом на 08.04.2014 не реалізував свої права, не визначів межі земельної ділянки та не отримав державний акт про право приватної власності на землю, рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997 не було виконано, а отже у скасуванні такого рішення відповідачем не вбачається будь-яких порушень вимог закону. Заслухавши представників сторін, а також третю особу та її представника, повно, всебічно та об?єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997 було передано у приватну власність під садівництво земельні ділянки громадянам-членам садових товариств «Заозерне» і «Лісний» у розмірах згідно з додатками № 1 та № 2 (а.с. 6). Як вбачається з архівного витягу Архівного відділу виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 04-01-240/2019 від 05.07.2019, у додатку № 1 до рішення виконкому № 260 від 21.08.1997 під назвою «Список громадян-членів Садового товариства «Заозерне», яким земля передається у приватну власність» під № 16 зазначається [PERSON] із вказівкою площі 0,04 га та адреси: [ADDRESS] (а.с. 7). Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.11.2013 у справі № 679/1557/13-а зобов`язано Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути заяву [PERSON] про скасування рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» № 260 від 21.08.1997. У мотивувальній частині постанови, крім іншого, вказано, що земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,04 га, розташована у Садово-городньому товаристві «Заозерне», була передана вказаним рішенням [PERSON] , який не був членом цього товариства, при цьому [PERSON] з 14.11.2002 є членом Обслуговуючого кооперативу Садово-городнього товариства «Заозерне» та користується спірною земельною ділянкою (а.с. 91-94). Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.03.2014 було роз`яснено, що згідно з постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.11.2013 зобов`язано Нетішинську міську раду розглянути заяву [PERSON] про скасування рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» № 260 від 21.08.1997 саме в частині передачі земельної ділянки [PERSON] (а.с. 95-96). Рішенням Нетішинської міської ради № 57/1324 від 08.04.2014 було скасовано п. 16 додатку № 1 до рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» № 260 від 21.08.1997 (а.с. 19). Згідно з податковими повідомленнями Нетішинського відділення Славутської Об`єднаної ДПІ від 10.07.2008, 15.06.2009, 15.06.2010, 31.05.2011, 24.06.2014 та 19.05.2015 [PERSON] визначалися суми податкового зобов`язання за платежем «земельний податок із фізичних осіб» (а.с. 8, 9, 10, 11, 12). У довідці Нетішинського відділення Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 577/Ч/22-23-21 від 07.02.2018 вказано, що [PERSON] перебуває на обліку у цьому відділенні як платник податку на майно шляхом сплати земельного податку, позаяк у його власності перебуває земельна ділянка площею 0,0407 га, яка призначена для індивідуального садівництва. Станом на звітну дату заборгованість по земельному податку відсутня (а.с. 13). У довідці Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 018 від 27.05.2016 зазначається, що [PERSON] має у власності (користуванні) на території Нетішинської міської ради земельну ділянку для садівництва розміром 0,04 га. Інформація відповідно до даних станом на 01.01.2013 (а.с. 14). \~ \~ \~ \~Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 95246826 від 22.08.2017, у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка із кадастровим номером 6810500000:03:003:0429 площею 0,0407 га, яка має цільове призначення для індивідуального садівництва, що розташована у Садово-городньому товаристві «Заозерне» в м. Нетішин Хмельницької області та була зареєстрована 19.09.2016 на підставі рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6805286142017 від 23.08.2017, Відділом Держгеокадастру у м. Нетішині Хмельницької області 16.06.2016 за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6810500000:03:003:0429 площею 0,0407 га, яка має цільове призначення для індивідуального садівництва та розташована у Садово-городньому товаристві «Заозерне» в м. Нетішин Хмельницької області (а.с. 16-18). Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09.10.2019 у справі № 679/1185/17 за апеляційною скаргою [PERSON] було скасовано рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.04.2019 та відмовлено у задоволенні позовної вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Нетішинська міська рада Хмельницької області, [PERSON] , СГТ «Заозерне») про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області Пацюк Т.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 31491426 від 21.09.2016. Водночас рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером 6810500000:03:003:0429 площею 0,0407 га, розташованої за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, СГТ «Заозерне», судом апеляційної інстанції було залишено без змін. У мотивувальній частині постанови Хмельницького апеляційного суду від 09.10.2019 зокрема зазначається, що належним способом захисту права або інтересу позивача в даному випадку є скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) на відповідну земельну ділянку, а також до участі у розгляді справи в порушення норм процесуального права не було залучено в якості відповідача [PERSON] , на якого було зареєстровано право власності на цю земельну ділянку (а.с. 39-42). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Аналіз наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов?язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб?єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування. Водночас у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов?язані з реалізацією певних суб?єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб?єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Разом з тим відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується; б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов?язаних із реалізацією певних суб?єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб?єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин. Натомість ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт нормативним чи ненормативним. Слід зазначити, що ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов?язані з реалізацією певних суб?єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб?єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.06.2013 у справі № 21-64а13 та 25.05.2016 у справі № 21-5459а15, а також у постанові Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 344/16763/17, які суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Таким чином, передумовою захисту прав позивача є його матеріально-правова заінтересованість у справі. В контексті цієї справи правовий інтерес позивача полягає у користуванні земельною ділянкою та реалізації права власності на цю земельну ділянку. Як зазначається у ст. 22 Земельного кодексу України від 18.12.1990 (що була чинною станом на момент винесення Виконавчим комітетом Нетішинської міської ради рішення № 260 від 21.08.1997), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення земплевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України від 25.10.2001 право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Отже, використання земельної ділянки без оформлення відповідного права є порушенням законодавства, тому суд не бере до уваги надані позивачем копії податкових повідомлень щодо сплати ним земельного податку. Більше того, копії таких повідомлень свідчать про нарахування податку, а не про його сплату, та не містять відомостей про те, за яку саме земельну ділянку нараховувався податок. Послідовність проведення\~державної реєстрації\~земельної ділянки\~визначається Порядком\~ведення Державного\~земельного кадастру,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України №\~1051\~від 17.10.2012,\~згідно з\~п.\~107\~якого державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до\~пунктів 49-54\~цього Порядку. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 9 ст. 791 Земельного кодексу України від 25.10.2001 формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (з присвоєнням кадастрового номеру та внесення на відомостей про неї на публічну кадастрову карту). Формування земельної ділянки супроводжується розробкою відповідної документації із землеустрою. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об?єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 95246826 від 22.08.2017, а також витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6805286142017 від 23.08.2017, право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] 19.09.2016, а технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) була розроблена Хмельницькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 02.06.2016. Отже, рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260\~від 21.08.1997 є актом індивідуальної дії, яке станом на момент його скасування рішенням Нетішинської міської ради № 57/1324 від 08.04.2014 не було реалізоване, а тому не вичерпало свою дію, позаяк відсутність протягом тривалого часу (з 1997 по 2014 роки) із боку позивача дій, спрямованих на виконання рішення ВК НМР № 260 від 21.08.1997, свідчить про відсутність факту виникнення правовідносин, пов?язаних із реалізацією права позивача на отримання відповідної земельної ділянки. З огляду на це, скасовуючи рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 260 від 21.08.1997, відповідач діяв у межах та у спосіб наданих йому повноважень, а тому судом не вбачається підстав для задоволення цього позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed