Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №4656420724 від 16.07.2024, а саме: 7200,00 грн - за тілом кредиту; 16 740,00 грн - за процентами; 3600,00 грн - неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки; та сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування поданого позову, позивач зазначив, що 16.07.2024 між кредитодавцем - ТОВ «Іннова Фінанс» та позичальником - [PERSON] , укладено договір про надання грошових коштів у позику №4656420724, у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного і підписаного, згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також із урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~вказаного договору\~позичальнику [PERSON] \~надано грошові\~кошти у\~сумі7200,00 грн. з терміном кредитування 360 днів, обов`язком позичальника сплачувати відсотки за ставкою 1,5 % за кожен день користування коштами. Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника, станом на день подання позовної заяви виникла заборгованість в сумі 27 540,00 грн., з яких: 7200,00 грн. - за основним боргом, 16 740,00 грн. - за нарахованими відсотками, 3600,00 грн - неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки. Звертаючи увагу на нормативне врегулювання правовідносин, пов`язаних із підставами набуття цивільних прав та обов`язків, зокрема у зв`язку з укладенням договору позики у передбачений Законом України «Про електронну комерцію» спосіб шляхом використання електронного ідентифікатора, пов`язані із цим зобов`язання у вигляді повернення суми кредиту та нарахованих відсотків, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості, відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 06.01.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику №4656420724, у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію», за умовами якого [PERSON] як позичальник, отримала грошові кошти в розмірі 7200,00 грн., шляхом перерахування їх на картковий рахунок за реквізитами картки № [NUMBER] . Умовами договору (п. 2.5.) сторони визначили, що строк користування кредитом складає 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні (в). Пунктом 2.6. договору визначено, що тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.2.6.1. договору, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Метою отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 2.7. договору). Згідно з п. 3.1. договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Невід`ємною частиною договору №4656420724 від 16.07.2024 про надання грошових коштів у позику є Додаток №1, який включає в себе Графік платежів, а також Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів [PERSON] . Відповідно до первісного розрахунку заборгованості, вказаного у позовній заяві, встановлено, що загальний розмір заборгованості за договором позики, становить 27 540,00 грн, який складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі - 7200,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 16 740,00 грн; неустойки за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки 3600,00 грн. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3\~Закон Закону\~України «Про\~електронну комерцію»\~№ 675-VIII\~(далі\~-\~Закону)\~ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12\~Закону визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 цього Закону. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору №4656420724 від 16.07.2024, який підписаний електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором - 7750. Квитанцією до платіжної інструкції №19920-1354-123536952 від 16.07.2024, підтверджується переказ коштів, який був здійснений ТОВ ФК «Контрактовий дім» 16.07.2024 о 14:43:53 на розрахунковий рахунок відповідача від ТОВ «Іннова Фінанс» у сумі 7200,00 грн. Отже, суд приходить до висновку про виникнення між учасниками правовідносин, заснованих на договорі позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Положення ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Надаючи оцінку змісту договору позики, доданим до матеріалів позову доказам, суд вважає твердження позивача щодо існування заборгованості за договором позики в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі - 7200,00 грн та заборгованості за процентами в розмірі - 16 740,00 грн, а всього - 23 940,00 грн обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають до задоволенню. Щодо стягнення неустойки у розмірі 3600,00 грн. за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, суд зазначає наступне. Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 15 січня 2025 року №4220-IX, затверджено Указ Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб. У пункті\~18\~ЦК України\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~передбачено,\~що у період\~дії в\~Україні воєнного,\~надзвичайного стану\~та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що позивачем не було дотримано норм вказаного Закону України та положень ЦК України, але здійснено розрахунок неустойки в період дії воєнного стану, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити. Вирішаючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. За положеннями п. 1 ч. 2, ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2105,75 грн, якій є пропорційним розміру задоволених вимог.

Outcome: partial