Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

17.09.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно на утримання повнолітнього сина до досягнення ним 23 років. В обґрунтуванні позову зазначає, що з відповідачем розійшлася у 2011 році. За домовленістю між ними не подавала заяву до суду з приводу стягнення аліментів. 01.09.2021 дитина позивача та відповідача вступила до «Шосткинського фахового коледжу ім. Кожедуба Сумського державного університету» на 1 курс денної форми навчання. Строк закінчення ним навчання 30.06.2025. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач у добровільному порядку відмовляється виплачувати аліменти. Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились, відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову частково (без конкретного зазначення розміру), оскільки на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Позивачка також надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, що у випадку коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З довідки Коледжу ім. Івана Кожедуба Сумського державного університету» від 12.09.2024 вбачається, що на даний час [PERSON] навчається на денній формі навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 року. /а.с. 6/. Наразі відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачу не надає. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] , який досяг повноліття, продовжує навчання, є сином відповідача у даній справі та потребує матеріальної допомоги, відповідає критеріям, наведеним у частині 1 статті 199 СК України. Проте, оскільки згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] [PERSON] , серії [NUMBER] [PERSON] , серії [NUMBER] [PERSON] у відповідача на утриманні перебуває ще двоє неповнолітній дітей від іншого шлюбу, то позов, з урахуванням норми ч. 1 ст. 199 СК України підлягає частковому задоволенню в розімірі 1/5. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial