Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Короткий зміст заяви [PERSON] звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області із заявою, в якій просить суд визнати померлим її батька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з 1992 її матір [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з її батьком - [PERSON] , [INFO] , вони спільно мешкали в селі Липецьке, Подільський (колишня назва Котовський) район Одеської області, вели господарство, разом вирішували всі фінансові та побутові питання. [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради Одеської області 11.05.1994. [PERSON] визнав себе її батьком, приймав участь у її вихованні, забезпечував всім необхідним, дбав про неї. В період часу з 1995 року по 2004 рік працював різноробочим в ТОВ «Темп», с. Липецьке Котовського району Одеської області. З 27.10.2005 по теперішній час будь-який зв`язок із [PERSON] припинився. Заявниця та її мати не знають де він, що з ним, спільним друзям та знайомими також не відоме його місцезнаходження, в соціальних мережах він не з`являється. Впродовж чотирнадцяти років, він не повідомляв про себе ні родичам ні знайомим, не було жодної спроби зв`язатися з нею та з її матір`ю. Всі спроби розшукати батька не дали позитивних результатів. Зважаючи на це, вважає, що є всі підстави для визнання його померлим. Зазначає, що крім неї, інших спадкоємців першої черги за законом у [PERSON] , про яких їй було б відомо, немає. Оголошення [PERSON] померлим є необхідним для врегулювання питання про прийняття його спадщини, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9551 га, розташованої на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, яка належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 002459, виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області 02.03.2004. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ головуючим у справі визначено суддю Котовського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинського А.О. 10.10.2024 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] про визнання особи померлою. Призначено справу до судового розгляду за участю присяжних у відкритому судовому засіданні. 21.10.2024 постановлено ухвалу про заміну визначеного автоматизованою системою присяжного Яновської О.В., [INFO] , у зв`язку з її виїздом за кордон. 29.10.2024 до суду надійшло клопотання представника заінтересованої особи Головного управління ДПС в Одеській області Зарудної А.І., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою суду від 30.10.2024 задоволено. 31.10.2024 від представника заінтересованої особи Головного управління ДМС України в Одеській області Саркісяна А.Р. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. 28.11.2024 постановлено ухвалу про витребування доказів. 05.12.2024 від представника заінтересованої особи Головного управління ДПС в Одеській області Зарудної А.І. до суду надійшли додаткові пояснення у справі. 06.12.2024 постановлено ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області про витребування доказів. 26.12.2024 від представника заінтересованої особи Головного управління ДПС в Одеській області Зарудної А.І. до суду надійшло клопотання про долучення доказів. 21.01.2025 постановлено ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області про заміну визначеного автоматизованою системою присяжного Качковської І.Л. 18.02.2025 ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області клопотання представника заявника, адвоката Овсяницької С.М., про виклик свідків задоволено. 21.02.2025 від представника заявника, адвоката Овсяницької С.М., до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено. Судовий розгляд У судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Овсяницька С.М., підтримали заяву про оголошення фізичної особи [PERSON] померлим та просили її задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання, що заявниця є її донькою, зазначила що проживала зі своїм чоловіком [PERSON] . За час їхнього спільного життя у них народилася дитина. [PERSON] у 2005 році пішов на роботу і не повернувся. [PERSON] зазначила, що [PERSON] часто зникав і з`являвся знову, їй не було відомо, куди він йшов. У [PERSON] є сестри, які також його розшукували, бачила їх близько чотирьох років тому. Мати чоловіка проживала в с. Борщі, згодом переїхала до Луганська, де й померла. Також зазначила, що у неї є ще двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] - від першого чоловіка. Інших дітей у [PERSON] немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав показання, що йому відомо, що батько його дружини, заявниці [PERSON] пішов на роботу і не повернувся додому. Він був їхнім сусідом, часто приходив у гості, а також постійно перебував удома. Після зникнення його оголошували в розшук, однак жодної інформації не надходило. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання, що перебуває у добрих відносинах із заявницею. Батько заявниці був гарною людиною, однак вживав спиртні напої. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю директора ПП «ТДС Бриз» [PERSON] , у судовому засіданні надала показання, що [PERSON] зник у 2008-2009 роках, оскільки тоді його шукали з метою здійснення фінансових виплат. Також їй відомо, що в [PERSON] є брат [PERSON] , який повідомив, що [PERSON] проживав із співмешканкою в м. Одеса. Це було у 2010 році. Крім того, його бачили в м. Одеса на ринку «Привоз». Фактичні обставини, встановлені судом Заслухавши пояснення заявника, проаналізувавши заяву та її підстави, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню. Зважаючи на таке Як встановлено у судовому засіданні, з пояснень заявниці, що як її батько зник, перестав в з ними спілкуватись, в подальшому їм стало відомо, що він ще два роки проживав у сусідньому. Заявниця зазначає, що з 27.10.2005 року по теперішній час будь-який зв`язок із [PERSON] припинився. Вона та її матір не знають де він, що з ним, спільним друзям та знайомими також не відоме його місцезнаходження, в соціальних мережах він не з`являється. Впродовж чотирнадцяти років, він не повідомляв про себе ні родичам, ні знайомим, не було жодної спроби зв`язатися з нею та з її матір`ю. Всі спроби розшукати батька не дали позитивних результатів. Зважаючи на це, заявниця вважає, що є всі підстави для визнання його померлим. Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 3 кварталу 2005 року по 3 квартал 2009 року вбачається, що [PERSON] з 4 кварталу 2005 року до 4 кварталу 2006 року СТОВ «Куяльник» (джерело доходу) отримував (дохід) заробітну плату. Відповідно до інформації наданої Одеським обласним центром зайнятості на виконання ухвали суду про витребування доказів від 14.03.2025 за відомостями РНОКПП [NUMBER] значиться [PERSON] , який перебував на обліку в Подільському міськрайонному центрі зайнятості як зареєстрований безробітний у відповідно до законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 15.10.2007 по 15.05.2008. Йому як зареєстрованому безробітному нараховано та виплачено допомогу по безробіттю за період з 20.01.2008 до 15.05.2008 в сумі 849,68 грн, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок [PERSON] в установі банку АТ «Укрсиббанк». Разом з тим представник ПП «ТДС Бриз» Тінкован Р.І. у судовому засіданні зазначила, що [PERSON] зник у 2008-2009 роках, оскільки вони його шукали щоб здійснити виплати. Також їй повідомляли, [PERSON] проживав в м. Одесі приблизно у 2010 році, його бачили в м. Одеса на ринку «Привоз». Мотиви, суду та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 46ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Заявником не надано належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо б було зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] , оскільки у заяві до суду лише констатовано факт відсутності у заявниці з батьком [PERSON] будь-якого зв`язку, зазначено про відсутність відомостей про місце його перебування, але жодним чином не доведено можливі припущення про його смерть. Відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом більше 14 років у місці його постійного проживання, реєстрації, саме по собі не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Вказуючи на вірогідність смерті [PERSON] , [INFO] , як на підставу для оголошення його померлим, заявник не підтверджує свої доводи жодними належними доказами щодо вирішення питання про з`ясування можливих обставин його смерті. Судом встановлено, що заявниця не зверталась до суду для визнання безвісно відсутнім її батька [PERSON] . Обов`язок доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просив оголосити померлою у місці її постійного проживання, покладається чинним законодавством України саме на заявника. У судовому засіданні достовірно встановлено факт здійснення трудової діяльності [PERSON] після 2005 року, а саме з 4 кварталу 2005 року до 4 кварталу 2006 року СТОВ «Куяльник», а також отримання допомоги як безробітному у 2008 році. Заявником не надано належних доказів на підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , або наявність обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, стихійного лиха, тощо, тому підстави для задоволення заяви відсутні. З огляду на вищевикладене, заява [PERSON] про визнання особи померлою задоволенню не підлягає. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України покласти на заявника понесені судові витрати у виді судового зобру. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed