Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 22 грудня 1990 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Подільським відділом ДРАЦС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1430. У період шлюбу, 26.09.2002, за спільні кошти сторін набуто у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та оформлений на відповідача. Вказує, що між нею та позивачем не досягнуто домовленостей щодо поділу спільного майна подружжя, а тому змушена звернутися до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката - Багіряна Еміля Бориковича у цивільній справі за її позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя про забезпечення позову, відмовлено. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. 27 лютого 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, призначити судову оціночно-будівельну експертизу. 04 квітня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда провадження по справі поновлено. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2024 року витребувано у Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднань бюро технічної інвентаризації», завірену належним чином копію всіх документів інвентаризаційної справи житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2024 року заяву представника позивача [PERSON] адвоката - Багіряна Еміля Бориковича у цивільній справі за її позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя про забезпечення позову, задоволено та вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження майна, а саме: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2024 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, призначити судову оціночно-будівельну експертизу. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2024 року провадження по справі поновлено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові, просив вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 22 грудня 1990 року сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований Подільським відділом ДРАЦС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1430. У період шлюбу, 26.09.2002 за спільні кошти сторін набуто у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який оформлений на відповідача, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 26.09.2002. Згідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 673/24-27 від 25.11.2024 року ринкова вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , станом на момент проведення експертизи становить 1 169 166,58 грн. Відповідно ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Згідно ч. 3. ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На момент виникнення цивільних відносин сторін - створення сім`ї (1990 рік) діяв акт цивільного законодавства - КпШС і ЦК України (1963 року) та Закон України «Про власність», в подальшому з 2004 року - СК України та ЦК України. Згідно з ст. 13 КпШС України, права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю відповідно до ст. 22 КпШС України. Ч. 2 ст. 112 ЦК Української РСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток. Відповідно до. п. 2 ст. 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Так, згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної, власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі постанова Пленуму), а саме в п.п. 23, 24 зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби: грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами тощо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що житловий будинок [ADDRESS] , є об`єктом права спільної сумісної власності, оскільки набута [PERSON] у власність в період шлюбу з [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За принципом рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, судом визнається, що вказане майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності - належить [PERSON] та [PERSON] нарівні, і у разі поділу такого майна частки кожного з подружжя у ньому є рівними, тобто по частці кожному. Враховуючи, що спірна квартира є сумісно нажитим майном подружжя, частки чоловіка та дружини в якому є рівними, суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 1073,60 грн. судового збору та 8519,40 грн. витрат за проведення експертизи. На підставі ст. 60 СК України,ст.ст. 319, 356, 364, 377 ЦК України,

Outcome: approved