Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Голівський В.В., звернулася в суд з позовом до Селянського (Фермерського) господарства «Конкурент» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позов мотивовано тим, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,64 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0120, яка розташована на території Погребищенської територіальної громади (колишньої Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2020 року. Вказана земельна ділянка перейшла у власність позивача в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] . 11.10.2018\~року між\~ спадкодавцем\~ [PERSON] \~та відповідачем\~СФГ «Конкурент»\~укладено договір\~оренди земельної\~ділянки строком\~на 10\~років та\~орендною платою\~в розмірі\~2081\~грн.\~00\~коп.\~в рік. Вказаний договір був зареєстрований державним реєстратором Погребищенської міської ради Запальською І.Є. 29.11.2018 року, номер запису про інше речове право №29246747. В п.9 та п.11 договору оренди землі визначено, що розмір орендної плати носить фіксований характер, орендар зобов`язаний вносити орендну плату не пізніше 31 грудня поточного року оренди. Проте, відповідач всупереч умов договору оренди свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою порушив, несплата орендної плати за користування чужою земельною ділянкою носить системний характер, а саме упродовж 2019 2023 років. Оскільки орендар не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, то представник позивача вважає, що є всі підстави для розірвання договору. Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст. 43,49,64,174,184-187 ЦПК України, просить розірвати Договір оренди землі б/н, укладений 11.10.2018 року між [PERSON] , яка померла [INFO] , та СФГ «Конкурент», предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,64 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0120, яка розташована на території Погребищенської територіальної громади (колишньої Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області), на підставі чого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Погребищенської міської ради Запальською І.Є. 29.11.2018 року було вчинено запис №29246747 про інше речове право (право оренди землі) за СФГ «Конкурент». Ухвалою судді від 24.12.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 20,21). Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Голівський В.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися відповідно до вимог ЦПК України (а.с.22,23,34,36). Відповідач СФГ «Конкурент», будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судові засідання 17.02.2025 року та 04.04.2025 року свого представника не направило, про причини неявки представника відповідача суд не повідомлено, відзиву до суду не подано (а.с. 26,35). Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, то відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 04.04.2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~земельної ділянки\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею\~1,6400\~га,\~кадастровий номер\~0523487200:03:000:0120,\~яка розташована\~на території\~Погребищенської територіальної\~громади (колишньої\~Чапаєвської сільської\~ради \~Погребищенського \~району Вінницької\~області)\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом від\~16.12.2020\~року,\~виданого після\~смерті її\~матері [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] (а.с.12,13,17). Згідно із ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності позивача на означену земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.12.2020 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 985152005234, номер запису про право власності 39732312 (а.с. 12,13). Відповідно до змісту ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Між померлою\~ [PERSON] ,\~як орендодавцем,\~та СФГ\~«Конкурент»,\~в особі\~голови Гоменюка\~В.І.,\~як орендарем,\~укладено Договір\~оренди землі\~від 11.10.2018\~року (надалі\~-\~Договір),\~на підставі\~якого згідно\~із рішенням\~державного реєстратора\~Погребищенської міської\~ради Запальської\~І.Є.\~від 29.11.2018 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди) за №29246747згаданої земельної ділянки СФГ «Конкурент». Дата державної реєстрації 29.11.2018 року (а.с.12). Відповідно до п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Надроссянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 52021 грн. 00 коп. Пунктом 8 Договору визначено, що він укладений строком на 10 (десять) років з урахуванням ротації культур, термін закінчення дії договору 31.12.2028 року. Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 2081 грн. 00 коп. в рік за земельну ділянку. У п. 11 Договору визначено, що орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року. Згідно із п. 12 Договору передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. В силу п. 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом. В силу п.40 Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с.7-10). Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У\~статті 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями\~статті 24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. В силу ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Частиною 1 статті 32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із\~ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення\~статті 629 ЦК України\~свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право правообов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін;\~розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом;\~припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до пункту «д» частини 1\~статті 141 ЗК України\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах\~176-181\~постанови Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~20.11.2024\~року у\~справі № 918/391/23\~зроблено правовий\~висновок,\~який зводиться\~до того,\~що Правила\~про підстави\~припинення права\~користування земельною\~ділянкою,\~визначені пунктом\~«д» частини\~першої статті\~141\~ЗК України\~(систематична\~несплата орендної\~плати),\~та приписи\~частини другої\~статті 651\~ЦК України,\~якими передбачено,\~що договір\~може бути\~змінено або\~розірвано за\~рішенням суду\~на вимогу\~однієї із\~сторін у\~разі істотного\~порушення договору\~другою стороною\~тав інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать, а навпаки доповнюють одні одних. Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби. У разі\~якщо має\~місце сплата\~орендної плати\~у меншому\~розмірі,\~аніж визначено\~умовами договору\~оренди землі,\~тобто коли\~орендар допустив\~недоплату орендної\~плати й\~таке порушення\~умов договору\~є істотним,\~тоді застосуванню\~підлягає не\~спеціальна норма\~пункту «д»\~частини першої\~статті 141\~ЗК України,а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України. Тобто, якщо суд дійде висновку, що орендар\~істотно порушив умови договору та\~внаслідок недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України. У випадку неістотної недоплати орендної плати (чи встановлення неістотності такого порушення судом) ефективним та пропорційним буде такий спосіб захисту, як стягнення заборгованості з орендної плати. Погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати). Відповідно до ч. 1\~ст.\~631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). В ч.\~2\~ст.\~653\~ЦК України\~унормовано,\~що уразі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. За змістом ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, Договором передбачено, що орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року(п. 11 Договору). Представник позивача адвокат Голівський В.В., звертаючись до суду з позовом в інтересах [PERSON] , наполягав на тому, що відповідач не виплачував орендну плату у грошовій формі за період з 2019 по 2023 роки включно, що є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання умов договору в частині сплати орендної плати. Суд вважає, що саме відповідач, як більш захищена сторона в договірних відносинах, повинен і мав можливість надати самостійно докази на підтвердження чи спростування суми наявної заборгованості по орендній платі перед позивачем. Крім того, ч. 8 ст. 178 ЦПК України чітко визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі у зв`язку із порушенням орендарем свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати протягом 2019 - 2023 років, оскільки неналежне виконання умов договору зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору. За таких обставин суд дійшов переконання про задоволення позову. Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частин 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В ч.1 ст.1 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що судовий збір\~-\~збір,\~що справляється\~на всій\~території України\~за подання\~заяв,\~скарг до\~суду,\~за видачу\~судами документів,\~а також\~у разі\~ухвалення окремих\~судових рішень,\~передбачених цим\~Законом.\~Судовий збір\~включається до\~складу судових\~витрат. За змістом п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року встановлений у розмірі 3028 гривні 00 копійок. Таким чином,\~розмір судового\~збору за\~подання до\~суду фізичною\~особою позовної\~заяви майнового\~характеру у\~2024\~році складає\~1\~відсоток ціни\~позову,\~але не\~менше 1211\~гривні 20\~копійок. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру про розірвання договору оренди землі. Судом встановлено, що позивачем за подання позову сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с. зворот 17). Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, то із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved