Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

26.08.2024 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути з відповідача шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 331\~163,00 грн., витрати на проведення експертного транспортного-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого КТЗ у розмірі 4\~500,00 грн. та судовий збір 3\~311,63 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.10.2023 року приблизно о 11:35 годині у м. Запоріжжі на перехресті вул. Південноукраїнська та пр. Соборний, яке регулюється сигналами світлофора, рухаючись на зелений сигнал світлофора, водій транспортного засобу Кобальт KDM-6000, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу та здійснив зіткнення з транспортним засобом Audi A4, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася в зустрічному напрямку, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 335/10304/23 від 24.04.2024 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП. Відповідно до експертного транспортно товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого КТЗ № 92 від 11.11.2023 року складеного судовим експертом Шаховим О.В., вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля марки Audi A4 реєстраційний номер [NUMBER] , у результаті пошкодження останнього в ДТП 16.10.2023 року складає 486 445 грн. 68 коп. та розмір матеріальної шкоди, завданої власникові зазначеного автомобіля марки у результаті пошкодження останнього в ДТП 16.10.2023 року складає 265 747,58 грн. Позивачем на відновлення пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП від 16.10.2023 року фактично витрачено 491163,00 грн. На момент ДТП водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з Концерном „МТМ та в робочий час здійснив ДТП на службовому автомобілі, який належить його роботодавцю. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 339\~019, 63 грн., з розрахунку 491\~163,00 грн. (фактично витрачені грошові кошти на відновлення транспортного засобу) 160\~000,00 грн. (фактично сплачені грошові кошти страховою компанією) + 4\~500,00 грн. (фактично сплачені грошові кошти за КТЗ) + 3\~356,63 грн. (сплачений судовий збір). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2024 року позовну заяву [PERSON] до Концерну «Міські теплові мережі» про відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 01.10.2024 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. 17.10.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача Концерну «Міські теплові мережі» Гончарова В.І. надійшов відзив, в якому він заперечував у задоволенні позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Мотивуючи тим, що позивачем не надано доказів сплати вказаних нею коштів, зокрема в додатках відсутній документ, що підтверджує оплату рахунку експерта від 01.11.2023 року та оплату деталей, роботи по відновленню автомобіля за актом № 20167 від 15.02.2024. Крім того, представник вважає, що зазначений акт не може бути доказом у справі, оскільки ремонт проводився в росії. За висновком експерта від 01.11.2023 року розмір шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, складає 265 747,58 грн., позивач вказує, що страхова компанія сплатила їй 160 000,00 грн., отже, розмір завданої шкоди не може перевищувати 105 747,58 грн. При цьому, не надано жодного документу щодо виплати страховою компанією коштів, тому з позовної заяви неможливо встановити, в якому розмірі та на який рахунок перераховані кошти внаслідок страхового випадку. Враховуючи викладене просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 19.12.2024 за клопотанням представника відповідача Концерну «Міські теплові мережі» залучено до участі в даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ". При цьому зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд цивільної справи у порядку загального позовного провадження. 03.04.2025 на адресу суду від представника третьої особи ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" Мамедової І.Р. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначила, що ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213399874, забезпечений транспортний засіб Кобальт KD, реєстраційний номер [NUMBER] , страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну 160\~000,00 грн., франшиза за полісом 0,00 грн. Позивач звернулась до ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку. За результатами проведеного страховиком з`ясування обставин настання випадку, що має страхового та розміру збитків, останнім у відповідності до положень спеціального Закону (зокрема ст. 30 Закону) було визначено, що до виплати позивачу підлягає страхове відшкодування у сумі 160 000,00 грн., тобто у розмірі страхової суми за полісом № 213399874 та 30.10.2023 страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування. Отримання вищевказаної суми підтверджує позивач у позовній заяві, отже ця обставина доказуванню не підлягає відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Таким чином, страховиком повністю виконано свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, у передбаченому Законом порядку оцінено шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та у визначені Законом строки виплачено страхове відшкодування у межах страхової суми (ліміту відповідальності), зазначеної у полісі № 213399874. З урахуванням викладеного представник третьої особи просив врахувати дані пояснення. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з тим, в матеріалах цивільної справи від представника позивача міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Концерну «Міські теплові мережі» у судове засідання не з`явився, разом з цим, в матеріалах цивільної справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, відповідно до якої у випадку якщо позивач не надав документи, що підтверджують витрати на ремонт автомобіля, просив відмовити в позовних вимогах у повному обсязі. Представник третьої особи ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" у судове засідання не з`явилася, разом з цим, в письмових поясненнях міститься заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 16.10.2023 року приблизно о 11:35 годині у м. Запоріжжі на перехресті вул. Південноукраїнська та пр. Соборний, яке регулюється сигналами світлофора, рухаючись на зелений сигнал світлофора, водій транспортного засобу Кобальт KDM-6000 реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу та здійснив зіткнення з транспортним засобом „Audi A4, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася в зустрічному напрямку, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 335/10304/23 від 24.04.2024 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП. Отже, судом встановлена наявність вини у скоєній дорожньо-транспортній пригоди, окрім цього відповідно до постанови суду [PERSON] працює водієм у Концерні «Міські теплові мережі». Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Кобальт KD», яким є відповідач, на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ", що підтверджується полісом № 213399874 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 30.10.2023 ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. (розмір сукупного ліміту своєї відповідальності). Відповідно до висновку транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику КТЗ № 92 від 11.11.2023 складеного судовим експертом Шаховим О.В., вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля марки „Audi A4 реєстраційний номер [NUMBER] , у результаті пошкодження останнього в ДТП 16.10.2023 року складає 486 445 грн. 68 коп. та розмір матеріальної шкоди, завданої власникові зазначеного автомобіля марки у результаті пошкодження останнього в ДТП 16.10.2023 року складає 265 747,58 грн. Згідно з рахунком № 778 від 01.11.2023 року за визначення матеріального збитку „Audi A4, реєстраційний номер [NUMBER] , завданого КТЗ становить 4\~500,00 грн. Позивачем на відновлення пошкодженого транспортного засобу з матеріалами та запчастинами, внаслідок ДТП від 16.10.2023 року фактично витрачено 491 163,00 грн., що підтверджується актом № 20167 приймання-передачі виконаних робіт від 15.02.2024 наданим ФОП „ [PERSON] . 27.05.2024 представник позивача звернувся до відповідача Концерну «Міські теплові мережі» із претензією щодо відшкодування завданих збитків його працівником [PERSON] внаслідок ДТП від 16.10.2023 року. Листом від 05.06.2024 № 3464/20 відповідач залишив претензію представника позивача без задоволення. Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Матеріали справи не містять наказу про призначення [PERSON] на посаді водія Концерну «Міські теплові мережі», разом з тим, з огляду на зазначене в постанові по справі про адміністративне правопорушення, та відсутність заперечень цьому представником відповідача, суд визнає Концерн «Міські теплові мережі» належним відповідачем. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина працівника відповідача, який є винуватцем ДТП та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. (розмір сукупного ліміту своєї відповідальності). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Представник позивача у позовній заяві зазначає, що позивачкою [PERSON] фактично витрачено на відновлення транспортного засобу 491\~163,00 грн., однак суд вирішує питання щодо розміру матеріальної шкоди з урахуванням висновку транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику КТЗ № 92 від 11.11.2023, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля марки „Audi A4 реєстраційний номер [NUMBER] , у результаті пошкодження останнього в ДТП 16.10.2023 року складає 486\~445,68 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з Концерну «Міські теплові мережі», працівник якого є винуватцем ДТП, підлягає різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі страхової суми (ліміту відповідальності), у розмірі 326\~445,68 грн. Згідно з п.1 та 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Позивачем сплачено за проведення експертного дослідження КТЗ 4 500,00 гривень, що підтверджується рахунком № 778 від 01.11.2023. Зазначені обставини спростовують твердження представника відповідача, що у додатках відсутній документ на підтвердження оплати рахунку експерта. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про стягнення з Концерну «Міські теплові мережі» на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, витрати на проведення експертизи. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов [PERSON] задоволено частково, то розмір сплаченого нею судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на її користь пропорційно задоволеним вимогам, які в даному випадку складають 3\~309,64 грн. (98,60%).

Outcome: partial