Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

В грудні 2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договорами № 2113336072382 від 13.05.2021, № 2113263509173 від 12.05.2021 у розмірі 38\~012,40 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень та на правову допомогу у розмірі 13\~000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2113336072382, за умовами якого сума кредиту складає 2\~700 гривень. 12 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2113263509173, згідно умов якого сума кредиту складає 1000 гривень. Відповідно до п. 1.9 вказаних Договорів граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована. На виконання умов укладених договорів позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2700 гривень та 1000 гривень. Підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомився з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113336072382. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113336072382. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2113336072382. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113263509173. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113263509173. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2113263509173. ТОВ «Коллект Центр» зазначає, що у порушення умов Договорів, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів з договорами станом на день формування позовної заяви становить 38\~012,40 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 3 700 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 34\~312,40 гривень. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. 18 грудня 2024 року Чортківським районним судом Тернопільської області ухвалено заочне рішення по справі, яким позовні вимоги задоволено повністю. В січні 2025 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, і ухвалою Чортківського районного суду від 18 березня 2025 року заочне рішення скасовано. В заяві [PERSON] зазначив, що не погоджується з твердженнями позивача про стягнення заборгованості з таких підстав. У відповідності до Додатку № 3 до Кредитного договору (Договору про надання фінансових послуг № 2113336072382 від 13/05/2021 року) - (Паспорт споживчого кредиту інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)) визначено що строк кредитування в розмірі 2700 грн. складає 15 днів. З матеріалів наданих Позивачем відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом. При цьому, необхідно зазначити, що нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом, суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 та від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16. Таким чином, за період до прострочення боржником свого обов`язку підлягають стягненню лише проценти від суми позики (кредиту), відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, як грошова сума, яку боржник повинен передати кредитору, у разі порушення боржником зобов`язання, тобто, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16. У відповідності до Додатку № 3 до Кредитного договору (Договору про надання фінансових послуг № 2113263509173 від 12/05/2021 року) - (Паспорт споживчого кредиту інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)) визначено що строк кредитування в розмірі 1000 грн. складає 16 днів. З матеріалів наданих Позивачем відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом. При цьому, необхідно зазначити, що нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом, суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 та від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16. Таким чином, за період до прострочення боржником свого обов`язку підлягають стягненню лише проценти від суми позики (кредиту), відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, як грошова сума, яку боржник повинен передати кредитору, у разі порушення боржником зобов`язання, тобто, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16. За даних обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом. Посилання позивача\~на правила\~надання грошових\~коштів у\~позику,\~у тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту ТОВ\~«Служба миттєвого\~кредитування» (Затверджене\~протоколом №\~01/01/21\~Загальних зборів\~учасників ТОВ\~«Служби миттєвого\~кредитування від\~01.01.2021\~року»)\~не може\~бути визнаний\~допустимим та\~належним доказом\~підтвердження позиції\~Позивача стосовно\~умов та\~порядку кредитування\~осіб,\~так,\~як зазначений\~доказ не\~містить жодних\~реквізитів,\~затвердження та\~підписання повноваженими\~особами,\~а також\~не містить\~підпису Відповідача\~та являє\~собою надрукований\~на аркушах\~паперу текст,\~який не\~може бути\~прийнятий судом\~як допустимий\~та належний\~доказ в\~порядку Цивільного\~процесуального кодексу\~України.\~Жодних документів\~представлених Позивачем до\~суду а\~саме:\~Договору про\~надання фінансових\~послуг №\~2113263509173\~від 12/05/2021\~року з\~додатками до\~нього та\~Договору про\~надання фінансових\~послуг №\~2113336072382\~від 13/05/2021\~року Відповідачем\~підписано не\~було.\~Твердження Позивача\~про електронний\~підпис вказаних\~документів Відповідачем\~є помилковим\~та таким,\~що не\~відповідає дійсним\~обставинам справи.\~Відповідач підтверджує\~факт отримання\~ним грошових\~коштів лише\~в розмірі\~2700\~грн.\~та 1000\~грн.,\~які надавались\~йому шляхом\~грошового переказу\~на його\~картковий рахунок\~без будь-яких\~умов стосовно\~укладення договорів\~та нарахування процентів чи інших нарахувань, які визначені Позивачем в Позовній заяві. Позивач на\~підтвердження розміру\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу до\~позовної заяви\~додав докази\~про надання\~правової допомоги\~ФОП « [PERSON] »\~у розмірі\~13\~000\~грн.\~а саме:\~копію договору\~№02-09/2024\~про надання\~правової допомоги\~від 02\~вересня 2024\~року;\~заявку на\~надання юридичної\~допомоги №\~39\~від 12\~жовтня 2024\~року;\~платіжну інструкцію\~кредитового переказу\~коштів від\~19.11.2024\~року.\~Відповідно до\~документів,\~які надані\~Позивачем в\~підтвердження витрат\~на правову\~допомогу 13\~000\~грн.\~-\~послуги з\~правової допомоги\~були надані\~не адвокатом,\~а ФОП\~« [PERSON] ».\~Тому витрати\~на правову допомогу, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України, що узгоджується з позицією Колегією суддів Великої палати Верховного Суду викладеною в Постанові від 12/07/2022 року (справа 496/3134/19). У своїх запереченнях представник позивача ТОВ «Коллект Центр» вказує, що договори були укладені з відповідачем [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Тому вважає, що викладені у заяві пояснення відповідача є такими, які будуються лише на словах, непідтверджені відповідними доказами в розумінні норм цивільного процесуального законодавства. Умовами договору визначено граничний строк кредитування, визначено розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами. При цьому, договори та їх умови в судовому порядку [PERSON] не оскаржувались, не визнавались недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Щодо стягнення витрат на правову допомогу на користь позивача, представник також зазначив, що відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Його твердження не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, отже на його думку, такі твердження є припущеннями. Представник ТОВ «Коллект Центр» Бацюк О. М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з підстав, які наведено в запереченнях. Представник відповідача [PERSON] адвокат Поклад О. В. позовні вимоги визнає частково в сумі отриманих сум за договорами відповідно 2\~700 гривень та 1000 гривень, в іншій частині позовні вимоги не визнає. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 13 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2113336072382, за умовами якого сума кредиту складає 2\~700 гривень. 12 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2113263509173, згідно умов якого сума кредиту складає 1000 гривень. Відповідно до п. 1.9 вказаних Договорів граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована. На виконання умов укладених договорів позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2700 гривень та 1000 гривень. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113336072382. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113336072382. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2113336072382. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113263509173. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113263509173. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2113263509173. За правилом ч. 1 ст. 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи Договори № 2113336072382 від 13.05.2021, № 2113263509173 від 12.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , укладені в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.1, 2 ст. 6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач підписанням договору підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19. У відповідності до ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Статтею 525\~ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050\~ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі та виконання позивачем його умов, зокрема, надання відповідачу [PERSON] та отримання ним кредиту у сумах відповідно 2\~700 гривень та 1000 гривень підтверджується наявними у справі доказами. Крім того, сам відповідач не заперечує отримання ним зазначених грошових коштів, адже визнає позовні вимоги частково на вказані суми. Відповідач\~ [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитними договорами належним чином не виконував та кредитні кошти не повернув. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог, що укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», витяг з якого долучено до позовної заяви, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору № 2113336072382 від 13.05.2021 в сумі 52412.67 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2700,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 49712,67 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 18657,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2700,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -15957,00 грн. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог, що укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», витяг з якого долучено до позовної заяви, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору № 2113263509173 від 12.05.2021 в сумі 19355,4 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -18355,40 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, розмір яких просить стягнути позивач ТОВ «Коллект Центр» з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 38012,40 гривень. Суд зазначає, що кредитні договори містять інформацію як про суму кредиту, так і про розмір процентної ставки, строк кредитування, порядок розрахунків, та всі інші істотні умови, передбачені законодавством України. Відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитних договорів, що підтверджується його підписом у договорах. Відповідно до статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Умови укладеного між сторонами кредитного договору не є нікчемними в силу положень ч.2 ст. 215 ЦК України. Таким чином, відсутні підстави для несплати чи зменшення суми нарахованих позивачем відсотків за користування кредитними коштами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушені права позивача підлягають поновленню шляхом задоволення позову і стягнення в його користь з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. Так, відповідно до вимог ст. 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи долучено договір № 02-09/2024-8 від 02.09.2024 про надання правової допомоги, укладений між ФОП [PERSON] та ТОВ «Коллект Центр», тарифи на послуги ФОП [PERSON] , заявку на надання юридичної допомоги ТОВ «Коллект Центр» № 39 від 12.10.2024, витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 12.11.2024 на суму 13 000 гривень. Таким чином, позивачем надано докази на понесення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 13 000 гривень. Отже, вказана сума також підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті 2\~422,40 гривень судового збору.

Outcome: approved