Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з квартири [ADDRESS] та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 14.10.2004 року за № 1378202 про арешт цієї квартири [ADDRESS] , що накладений на підставі Постанови № 161/11 від 07.05.2003 року, виданої районним відділом ДВС Мінського районного управління юстиції. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] . Сьомою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу 36/2021. При оформленні спадщини позивачці стало відомо, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] районним відділом ДВС Мінського районного управління юстиції накладено арешт на підставі постанови № 161/11 від 07 травня 2003 року, особа, майно якої обтяжується - [PERSON] . Представником позивачки були направлені адвокатські запити, зокрема до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві щодо надання інформації стосовно померлого батька, [PERSON] , у відповідь на які, надана відповідь, що на даний час виконавче провадження з виконання даної постанови у виконавчій службі відсутнє, однак арешт з майна не знятий. З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що арешт майна перешкоджає позивачці отримати спадок, а підстави для існування такого арешту відсутні, позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою суду від 20.12.2024 у цій справі відкрито загальне позовне провадження та витребувано у Двадцять першої київської державної нотаріальної контори інформацію щодо підстав накладення арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №1378202, зареєстрованого 14.10.2004 реєстратором Двадцять першої київської державної нотаріальної контори на підставі постанови 161/11 від 07.05.2003 року, на об`єкт - невизначене майно, все майно, архівна дата 12.05.2003, власник [PERSON] , заявник районний відділ державної виконавчої служби Мінського району. 03.02.2025 від Двадцять першої київської державної нотаріальної контори надійшла копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 11.03.2025 на адресу суду від представниці позивачки - адвоката Гаркуші А.О. надійшла заява про заміну первісного відповідача на [PERSON] , та зміну процесуального статусу первісного відповідача Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на третю особу. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 11.03.2025 прийнято позовну заяву в новій редакції, до участі у справі залучено в якості відповідача [PERSON] , в якості третьої особи: Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позивачка та її представниця до суду не з`явилися, представниця позивачки звернулася до суду із заявою, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник третьої особи Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в підготовче судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Двадцять першої київської державної нотаріальної контори звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд справи за їх відсутністю. Суд вважає, за можливе розглянути справу за відсутності її учасників. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі Постанови № 1612/11, винесеної 07.05.2003 року районним відділом державної виконавчої служби Мінського району м. Києва, архівний запис про обтяження №1378202 від 14.10.2004, вчинений реєстратором: Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою на невизначене майно, все майно [PERSON] накладено арешт (а.с. 24). Відповідно до постанови серії АА №823849 від 070.5.2003, державним виконавцем Михайловською І.Г. відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2135 від 17.12.1981 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та накладено арешт на все майно боржника (а.с.62). Як вбачається з відповіді Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за №161/11 від 23.09.2024, матеріали виконавчого провадження, в якому накладено арешт на майно боржника [PERSON] відсутні у зв`язку зі знищенням за закінченням терміну зберігання. Позивачці рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна. Станом на 23.09.2024 у відділі відсутні на примусовому виконанні виконавчі документи відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, записів щодо боржника [PERSON] , [INFO] записів не знайдено. У Єдиному реєстрі боржників відносно [PERSON] відомості відсутні. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [INFO] [PERSON] помер і єдиною спадкоємицею після його смерті є його донька - позивачка у справі. Саме у межах виконавчого провадження про стягнення зі спадкодавця аліментів на утримання доньки у 2003 році було накладено арешт на належну йому на праві власності квартиру. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України право та свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з вимог ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. У силу вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами і міжнародного права. В даний час позивачка не може оформити спадкових прав після смерті свого батька, [PERSON] , зокрема отримати свідоцтво про право на спадщину на належні померлому квартири, у зв?язку з наявністю вищевказаного арешту. Відповідно до частин четвертої, п?ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) Отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на так кошти заборонено законом. 2) Надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника 3) Отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах. 4) Наявність письмового висновку експерта, суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв?язку із значним ступенем його зношення, пошкодження. 5) Відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного частини шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно. 6) Отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову 7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно 8) Отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. 9) Підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. 10) Отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішення суду. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручання у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі N? 2-356/12 (провадження N? 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі N? 161/14034/20 (провадження N? 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі N?645/6694/15 (провадження N? 61-18160св19). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи тривалість існування накладеного арешту, позицію стягувача, відсутність інших виконавчих проваджень щодо спадкодавця, суд вважає, що на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження майном [PERSON] .. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. З цих підстав суд вважає правильним позовні вимоги щодо зняття арешту з квартири [ADDRESS] задовольнити у повному обсязі. Щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають: заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Тому в частині позовних вимог про виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу слід відмовити, оскільки законодавство не передбачає вилучення запису про вчинене обтяження. Рішення суду про скасування арешту майна є підставою для внесення до відповідного Державного реєстру запису про скасування арешту майна. В зв`язку з вищезазначеним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial