Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Яворська М.М., подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 28.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №19. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 28.04.2015 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №19. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач майже весь час перебуває за кордоном, стали вкрай рідко спілкуватися, подружнього зв`язку не підтримують. З серпня 2023 року проживають окремо, хоч місце реєстрації в них спільне. За цей час стали чужими одне для одного, почуття кохання між ними згасло, їхній шлюб існує лише формально. У позивача з`явилися інші плани на життя, в яких відсутній відповідач. Позивач немає наміру підтримувати з відповідачем подружніх стосунків, примирення та відновлення шлюбних відносин між ними неможливе, оскільки вони з відповідачем не сумісні в плані сімейних стосунків. Їм важко знайти спільну мову, порозумітися та дійти згоди, у них різні погляди на сімейне життя, цінності та обов`язки. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Примирення не бажає. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 24.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.03.2025о 11:00 год. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Яворська М.М.,\~будучи належним\~чином повідомлені\~про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання не з`явилися; позивач та представник позивача адвокат Яворська М.М. подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечують. У судове засідання 25.03.2025 відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку. У зв`язку з неявкою відповідача, протокольною ухвалою суду від 25.03.2025 розгляд справи відкладено на 09.04.2025. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання 09.04.2025 повторно не з`явився. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Оскільки наявних у розглядуваній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про день, час і місце судового засідання, відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до норм ст. 280 ЦПК України\~постановив здійснювати заочний розгляд справи. Ухвалою суду від 09.04.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 28.04.2015\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Турківського районного\~управління юстиції\~у Львівській\~області зареєстровано\~шлюб між\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~прізвище після\~державної реєстрації\~шлюбу:\~чоловіка [PERSON] ,\~дружини \~ [PERSON] ,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№19,\~що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 28.04.2015. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області. Спільне життя між сторонами не склалося. Відповідач майже весь час перебуває за кордоном, стали вкрай рідко спілкуватися, подружнього зв`язку не підтримують. З серпня 2023 року проживають окремо, хоч місце реєстрації в них спільне. За цей час стали чужими одне для одного, почуття кохання між ними згасло, їхній шлюб існує лише формально. У позивача з`явилися інші плани на життя, в яких відсутній відповідач. Позивач немає наміру підтримувати з відповідачем подружніх стосунків, примирення та відновлення шлюбних відносин між ними неможливе, оскільки вони з відповідачем не сумісні в плані сімейних стосунків. Їм важко знайти спільну мову, порозумітися та дійти згоди, у них різні погляди на сімейне життя, цінності та обов`язки. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Примирення не бажає. На підставі ст. 110 СК України звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час перебування у шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, наявність у сторін неповнолітніх дітей, враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. З огляду на викладене, наявні підстави для розірвання шлюбу між сторонами, тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, але прохальна частина позовної заяви містить вимогу про залишення судових витрат за позивачем. Зважаючи на викладене, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved