Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 25 вересня 2013 року. У шлюбі у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . У 2015 році вона звернулась до відповідача з позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року по справі № 753/19573/15-ц позовні вимоги були задоволені та було призначено аліменти на утримання неповнолітньої дитини та відкрито виконавче провадження № [NUMBER] від 03 червня 2016 року. В подальшому подружнє життя не склалось, тому вона звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року по справі №753/10496/18 було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею. Перешкоди у спілкуванні з дитиною з її сторони немає, проте ініціатива зі сторони відповідача відсутня. Відповідач також ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 07 лютого 2020 року та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 21 березня 2024 року. Вона вважає, що батько не виконує своїх законних обов`язків, у зв`язку з чим звертається до суду для позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи наведене, просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO] . 06 листопада 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області, позовну заяву залишено без руху та визначено позивачці строк для усунення недоліків. 06 грудня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. 06 березня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити за відсутності представника. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу без участі представника, щодо прийняття рішення поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2013 року, який заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, яке набрало законної сили 01 серпня 2019 року, розірвано (а.с.22-21). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, значиться відповідач (а.с.17). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року, стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 1/4 частини усіх доходів [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2015 року і до повноліття [PERSON] , [INFO] (а.с.18-19). Із інформаційної довідки за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 16 травня 2024 року відомо, що у Тячівському ВДВС у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження [NUMBER] відкрите 03 червня 2016 року (а.с.22). Згідно листа Дарницького районного відділу ДВС м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07 лютого 2020 року адресованого відповідачу та позивачці вбачається, що на виконанні знаходиться виконавчий лист № 753/19573/15 від 16 грудня 2015 року виданий Дарницьким районний судом м. Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 ч. всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2015 року і до повноліття дитини. Згідно розрахунку заборгованості від 12 серпня 2019 року, заборгованість станом на 01 серпня 2019 рік становила 77620,20 грн. При наданні довідки про доходи державним виконавцем буде здійснено перерахунок заборгованості по аліментам згідно доходів боржника. Станом на 01 лютого 2020 року заборгованість по аліментах становить 102843,70 грн. (а.с.23-24). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП [NUMBER] станом на 01 жовтня 2024 року у відповідача [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 269655,45 грн. (а.с.25-29). Із характеристики Дитячо-юнацького центру Дарницького району м. Києва №77 від 30 вересня 2024 року, вбачається, що [PERSON] займається в студії оркестрового виконавства «Сувенір» з 2021 року, успішно опановує музичний інструмент валторну. За час навчання [PERSON] проявила себе як старанна, дисциплінована, відповідальна вихованка. Зі слів керівників студії - викладача гри на валторні [PERSON] та викладачки музичної грамоти [PERSON] - весь цей час дитину на заняття три рази на тиждень приводила та забирала після занять мати. На всіх концертних виступах дитини, на батьківських зборах була присутня мати. Протягом навчання в студії «Сувенір» мати приділяла належну увагу вихованню та навчанню доньки, всіляко підтримувала дитину в її прагненні займатись музикою в студії «Сувенір», сумлінно дотримувалась всіх правил і вимог для батьків студії. З батьком дитини педагоги студії не знайомі (а.с.32). Відповідно до характеристики [PERSON] учениці 5-Б класу №337 від 11 жовтня 2024 року виданої Гімназією №290 м. Києва відомо, що [PERSON] навчається у гімназії з першого класу. Зарекомендувала себе як уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Має добрий загальний розвиток. Мати, [PERSON] , цікавиться успіхами доньки у навчанні підтримує зв`язок з класним керівником, бере участь у батьківських зборах. Батько, [PERSON] , не контактував з учителями закладу освіти, успіхами доньки в навчанні не цікавився, участі у батьківських зборах не брав (а.с.33). Із заяви служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №23/01-10 від 27 січня 2025 року, вбачається, що 22 січня 2025 року працівниками служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] вдома небуло. В будинку проживає колишня співмешканка [PERSON] , ім?я якої - [PERSON] (прізвище не назвала) яка повідомила, що він там вже давно не проживає, так як виїхав за кордон. Зі її слів та їхньої останньої розмови зі співмешканцем, [PERSON] не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.79). Згідно висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 17 лютого 2025 року за №101-1578, вбачається, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.97-98). Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. В абзаці 2 п. 16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінки. У своєму рішення (справа "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Позбавлення батьківських прав, відповідно до но-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. На думку суду, з урахуванням наведених вище норм Закону, встановлено, що позивачкою по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між батьком та дитиною і будуть відповідати насамперед інтересам дитини. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач [PERSON] байдуже ставиться до дочки, на які позивачка посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Позивачкою доведено ті обставини, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не сприяє у забезпеченні дитини необхідного медичного догляду та лікування, не забезпечує харчуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дочкою в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не проявляє заінтересованість у її подальшій долі, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тощо. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача [PERSON] у належному вихованні дочки, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачем [PERSON] та дочкою [PERSON] фактично відсутній, відповідач не виявляє до дочки батьківського піклування, не відвідує її та не цікавиться її долею. Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків щодо виховання дочки [PERSON] оскільки відповідач не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя, не приймає участі в її утриманні та не цікавиться життям дочки. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дочки є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, без будь-яких поважних на те причин, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дочки, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, а отже позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам дочки, є виправданою мірою, спрямованою на захист прав дитини, що має пріоритетне значення при вирішенні справи, а відтак позовні вимоги позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved