Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Ціпле І.Ю. 26 серпня 2024 року від імені позивача пред`явив позов до [PERSON] про стягнення аліментів на позивача [PERSON] , у розмірі по 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність починаючи з моменту подачі позову. В обґрунтування позову посилався на те, що 25 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, в якому перебувають на даний час. Зі слів відповідачки позивачу стало відомо, що вона звернулася до Тячівського районного суду Закарпатської області із позовом про розірвання шлюбу. На даний час [PERSON] є особою з інвалідністю І групи та він не в змозі сам себе утримувати, у той час [PERSON] є здоровою людиною, молода за віком та вона працює, у зв`язку із чим вважає, що відповідачка може надавати позивачу матеріальну допомогу. [PERSON] не працює за станом свого здоров`я, будь-яких доходів, крім соціальних виплат не має. Витрати, які [PERSON] поніс на лікування, реабілітацію, харчування, здійснення медичного обстеження та оздоровлення не покриваються його фактичними доходами, які отримуються ним в якості пенсії по інвалідності. Він залишений наодинці із матеріальними проблемами та знаходиться у скрутному становищі, потребує матеріальної допомоги, розмір допомоги, який йому наданий державою на даний час є недостатнім для забезпечення належного рівня життя. В добровільному порядку питання щодо утримання чоловіка сторони не вирішили, у зв`язку із чим просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання чоловіка, особи з інвалідністю першої групи, у розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову. \~ \~ \~ \~Представник відповідачки [PERSON] адвокат Поковба В.Ю. подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та зазначив, що відповідачка [PERSON] 25.02.2025 отримала лист з Тячівського районного суду, з якого їй стало відомо про заявлений до неї [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання чоловіка. Ознайомившись з позовною заявою вважає що, вимоги викладені в позовній заяві безпідставні, та не відповідають фактичним обставинам. Так, позивач дійсно є особою з інвалідністю першої групи та на даний час рішенням Тячівського районного суду від 17 вересня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Однак відповідач не наголосив на тому, що у сторін під час перебування у шлюбі народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на час подання позову про розірвання шлюбу та на даний час проживають з відповідачкою та перебувають на повному її утриманні, оскільки позивач не приймає ніякої участі у їхньому утриманні та вихованні. Крім цього, відповідач не наголошує на тому, що часто зловживає алкогольними напоями, у зв`язку із чим відбувалися часті сварки; під час останньої, відповідач вигнав їх з дому і залишився проживати сам у будинку з усім спільно нажитим майном, а вона разом із дітьми змушена проживати на орендованій квартирі, не маючи власного житла та відповідачка сама матеріально забезпечує їхніх спільних дітей. Також просила суд звернути увагу на те, що позивач окрім того, що вводить суд в оману, не надав жодних доказів про те, що він несе якісь додаткові витрати, окрім власних. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14 жовтня 2024 року, яке було відкладено, востаннє на 04 квітня 2025 року. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ціпле І.Ю., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] та її представник-адвокат Поковба В.Ю. просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Вислухавши пояснення відповідачки та її представника, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.80 ЦПК України,\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Із копій паспорта, пенсійного посвідчення, довідки серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю першої групи загального захворювання безстроково та з 17 червня 2008 року отримує пенсію по інвалідності (а. с. 5, 6, 11, 13, 14). Із копії свідоцтва про шлюб відомо, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 червня 2013 року і після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] » (актовий запис № 19) (а. с. 12) Згідно довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області відомо, що [PERSON] за період з січня 2024 року по листопад 2024 року отримав 32\~340 грн. пенсії по інвалідності І групи, загального захворювання (а. с. 30). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2024 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 31). Із довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданої Солотвинською селищною радою № 11182 28 листопада 2024 року відомо, що згідно реєстру територіальної громади, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - [INFO] ,\~ [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] ,\~ [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] ,\~ [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - року народження, [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] (а. с. 34) Згідно свідоцтв про народження відомо, що [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , а [PERSON] народився [INFO] і їхніми батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 48 - 50). Згідно акту обстеження умов проживання, проведеного начальником служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Реднік М.В., головним спеціалістом ССД Сєровою О.В. та завідувача відділення соціальної роботи КЗ «ЦНСП» Сєрової, 26 лютого 2025 року за адресою: [ADDRESS] відомо, що діти мають все необхідне для проживання та розвитку, мати [PERSON] самостійно утримує трьох неповнолітніх дітей, вона сумлінно виконує батьківські обов`язки, дбає про здоров`я, навчання дітей, аліментів чи допомоги від батька дітей не отримує (а. с. 51). Згідно з ч. ч. 1, 2-3\~ст. 75 СК України,\~дружина,\~чоловік повинні\~матеріально підтримувати\~один одного. Право\~на утримання\~(аліменти)\~має той\~із подружжя,\~який є\~непрацездатним,\~потребує матеріальної\~допомоги,\~за умови,\~що другий\~із подружжя\~може надавати\~матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Згідно з положеннями ч.1\~ст.76 вказаного Кодексу,\~розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Частина 2 цієї статі передбачає, що після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 77 СК України, \~утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Однак, сам факт непрацездатності одного з подружжя не зумовлює виникнення у другого з подружжя обов`язку надання йому утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Позивачем не надано доказів, що він поніс витрати на лікування або реабілітацію, на що він посилався у позовній заяві. Крім того, підставою для набуття одним з подружжя права на утримання та створення обов`язку для іншого з подружжя є можливість надавати таке утримання. До уваги приймаються доходи і витрати позивача та відповідачки, отримання непрацездатним членом подружжя пільг, субсидій, наявність у нього майна, що може приносити дохід тощо. Так, позивач [PERSON] , звернувшись до суду з даним позовом, довів, що він є особою з інвалідністю першої групи, шлюб між ним та відповідачкою розірвано, він проживає окремо та отримує пенсію. Із пенсійного серії ААБ № 624593 відомо, що таке позивачу [PERSON] видане 17 червня 2008 року, тобто задовго до реєстрації шлюбу з відповідачкою [PERSON] 25 червня 2013 року (а. с. 6, 12). Також судом встановлено, що відповідачка проживає із їхніми з позивачем спільними дітьми окремо, винаймаючи житло, самостійно їх утримує, у той час доказів про те, що позивач сплачує аліменти на утримання дітей - відсутні. Однак, позивачем не подано доказів на підтвердження того, що він потребує матеріальної допомоги, в розумінні статей\~75,\~76 СК України, не доведено ту обставину, що матеріальне становище відповідачки та її доходи є такими, що дають їй можливість надавати йому матеріальну допомогу, зважаючи на те, що відповідачка проживає з дітьми окремо та сама їх утримує, у той час позивач, як батько дітей, проживаючи окремо, аліментів на утримання дітей не сплачує та жодних витрат щодо їх утримання не несе, про що ним не було зазначено в позовній заяві, що свідчить про те, що позивач приховав даний факт. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також приймаючи до уваги той факт, що позивач став особою з інвалідністю ще задовго до укладення шлюбу із відповідачкою, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову. Щодо стягнення судового збору слід зазначити наступне. Позивач на підставі п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви. Згідно ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ураховуючи наведене, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору та у його позові відмовлено, судовий збір у розмірі\~1211,20 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed