Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1504421, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 15000 грн., а відповідач зобов?язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. На підтвердження виконання товариством зобов?язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надано повідомлення про перерахування коштів за Договором про надання споживчого кредиту N? 1504421 від 15 травня 2024 року. Отже, даний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. 28 листопада 2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу N?28112024. Згідно з договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за договором № 1504421 від 15 травня 2024 року. Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 66825 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 15000 грн., заборгованість за відсотками - 44325 грн., заборгованість за штрафом - 7500 грн. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по справі. Представник позивача в судове засідання не з?явився, надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від \~відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв?язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно достатті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ураховуючи, що в судове засідання не з?явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 15 травня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1504421 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору товариство надало відповідачу кредит у гривні, а споживач зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені договором (п. 1.1 Договору) /арк. справи 35-39/. Сума кредиту - 15000 гривень. Строк кредиту - 364 дні. Періодичність зі сплати процентів - кожні 14 днів. Детальні дати повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (п.1.2, 1.3, 1.4 Договору). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти. Стандартна процента ставка становить 1,5% за день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.3 цього Договору. (п.1.5, 1.5 Договору). Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № [NUMBER] . Дата надання кредиту 15 травня 2024 року (п. 2.1, 2.2 Договору). Проценти, що нараховуються за договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов?язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 2250 грн. на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 165 грн. починаючи з п?ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п.6.4, п.6.4.1, п.6.4.2 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором /арк. справи 42-43/. Графіком платежів за договором № 1504421 доведено до відома [PERSON] графік погашення заборгованості, інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом /арк. справи 40/. 28 листопада 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №28112024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до боржників у Реєстрі \~боржників, про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 28 листопада 2024 /арк. справи 51-55/. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №28112024 від 28 листопада 2024 року від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1504421 на загальну суму 66825 гривень. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором позивач повідомив відповідача, а також направив претензію щодо сплати заборгованості /арк. справи 59/. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1504421 від 15 травня 2024 року станом на 28 листопада 2024 року становить 66825 грн.: заборгованість за тілом кредиту 15000 грн.; заборгованість за відсотками 44325 грн.; заборгованість за штрафом 7500 грн. /арк. справи 44-47/. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов?язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором № 1504421 від 15 травня 2024 року про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] . Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов?язання внаслідок односторонньої відмови від зобов?язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов?язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Також відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов?язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб?єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб?єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв?язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд встановив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір № 1504421 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 15 травня 2024 року в електронній формі, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кошти в сумі 15000 грн. строком на 364 дні, а останній зобов?язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. 15 травня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Селфі Кредит» суд вважає доведеним. У підписаному відповідачем договорі N?1504421 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 15 травня 2024 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину, у зв?язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов?язковим для виконання сторонами, а зобов?язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов?язання за договором не виконав, оскільки не повернув ні первинному кредитору, ні позивачу кредитні кошти, проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість договором № 1504421 від 15 травня 2024 року, яка становить 66825 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 5000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 44325 грн. та заборгованості за штрафом у розмірі 7500 грн. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з?ясування дійсних обставин справи, обов?язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення с одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку не надав. Доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав. Відтак, суд вважає, що позов є обгрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved