Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Підставою позовних вимог є те, що [PERSON] , зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] . На праві спільної часткової власності належить 42/100 частки зазначеного житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За вказаною адресою проживає дитина. Однак, за даною адресою зареєстровані також [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проте вказані громадяни не проживають в квартирі понад п`ять років. Відповідачі не несуть жодних витрат по утриманню житла, а тому позивач просить усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідачі до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом виклику за адресою реєстрації місця проживання та опублікування оголошення на вебпорталі «Судова влада України». Жодних заяв, клопотань від відповідачів до суду не надходило, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідачів не знає, та ніколи їх там не бачила, проживає за вказаною адресою з народження. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідачів не знає, та ніколи їх там не бачила, проживає за вказаною адресою з 1977 року. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до інформації довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №395904376 від 20.09.2024 року 42/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до довідки ПП «Управляюча компанія «Житлове експлуатаційне підприємство №1» на підставі будинкової книги зареєстровані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Акту №б/н від 01.11.2024 року складеного ПП «Управляюча компанія «Житлове експлуатаційне підприємство №1» за адресою: [ADDRESS] не проживають [PERSON] , 1969 р.н., [PERSON] , 1974 р.н. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі чинить перешкоди у праві користування вказаним об`єктом нерухомості. Фактичне місце проживання відповідачів невідоме, в квартирі особисті речі відповідачів відсутні, витрати на утримання квартири відповідачі не несуть. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частин першої та другої статті 321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач реалізував своє право на захист власного майна та довів належними та допустимими доказами, що у нього виникають незручності щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном через те, що в квартирі зареєстрований відповідач, який фактично не проживає у квартирі та його особисті речі у ній відсутні, витрати з утримання об`єкта нерухомого майна (сплата комунальних послуг, електроенергії тощо) не несе. Суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд зазначає, що позивач при поданні позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. відповідно до квитанції №0.0.4006402278.1 від 14.11.2024 року. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають до стягнення витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн., а саме: по 605, 60 грн. (1211, 20/2) з кожного.

Outcome: approved