Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.10.2019 в загальному розмірі 63\~683,34\~грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2019 позивач та відповідач уклали кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач порушила умови кредитування та не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 23.11.2024 виникла заборгованість в розмірі 63 683,34 грн, яка складається з: 53 694,78 грн заборгованість за кредитом, 9 988,56 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою від 15.01.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. 06.03.2025 на адресу суду від відповідачки надійшла заява, в якій вона просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору, підставою для подання цієї заяви зазначає сплату відсотків простроченої заборгованості, а саме внесено кошти в сумі 17\~000,00 грн на картковий рахунок, в підтвердження надала копію платіжної інструкції Р24А4008326945D8520 та скріншот банківського додатку про зарахування відповідної суми. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 08.10.2019 відповідач подала до банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодилась з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку. Крім цього, 08.10.2019 відповідачем простим електронним підписом підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, зокрема умови кредитування, умови повернення кредиту, відсоткова ставка за кредитом, розмір комісії, пені та штрафів за порушення кредитних зобов`язань тощо. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. За цим договором про надання банківських послуг відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв`язку з чим станом на 23.11.2024 виникла заборгованість в розмірі 63 683,34 грн, яка складається з: 53 694,78\~грн заборгованість за кредитом, 9 988,56 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст.\~1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором б/н від 08.10.2019 в сумі 53\~694,78 грн. Оскільки відповідачка надала докази того, що 06.03.2025 на її картковий рахунок були зараховані кошти в сумі 17\~000,00 грн і в своїй заяві про закриття провадження у справі позивач зазначила, що зазначена сума сплачена в рахунок заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, суд вважає, що існують підстави для часткового задоволення заяви відповідачки та закриття провадження у цій справі в частині стягнення з відповідачки сум відсотків за користування кредитом згідно з п. 2 ч.\~1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved