Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

представник - адвокат Гайдаш Є.В. в інтересах [PERSON] \~звернувся в суд з позовом до Приватної агрофірми «АГРОФІРМА КОЛОСС» про стягнення заборгованості за Договором оренди земельної ділянки від 10.04.2016 (далі - Договір) у розмірі - 72 994,95 грн. Позов мотивований тим, що\~10.04.2016 між [PERSON] та Приватною агрофірмою «АГРОФІРМА КОЛОСС» було укладено Договір оренди земельної ділянки та підписано акт прийому-передачі до Договору. Відповідно до цього Договору, орендодавець надав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зеленобалківської сільської ради Дніпропетровської області, площею 10,3482 га з кадастровим номером 1225884400:07:005:0163, яка належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №011484 від 04.02.2000. Договір оренди земельної ділянки укладено на 7 року по 10.04.2023. Цим договором сторони погодили орендну плату у розмірі 3% від вартості нормативно грошової оцінки землі та узгодили орендну плату у розмірі 11\~000 грн, яка повинна бути сплачена до 30 листопада кожного року. [INFO] орендодавець [PERSON] помер. Вищезазначену земельну ділянку та права на неї успадкувала його дочка [PERSON] . Відповідно до п. 24 Договору оренди земельної ділянки, орендодавець має право вимагати від орендаря дотримання своєчасного внесення розрахунків по орендній платі. Проте, відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки не виконує, починаючи з 2021 року, чим порушив істотні умови договору. Орендарем не сплачено орендодавцю орендну плату з 2021 року по 10.04.2023. Отже, за період прострочення з 2021 року по 10.04.2023 року орендар заборгував позивачу орендну плату за договором оренди земельної ділянки у розмірі 24\~800 грн. Крім того, п. 12 Договору оренди земельної ділянки встановлено, що у разу невнесення орендної плати у строк визначений договором справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення. Сума пені за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021 рік (за період з 01.12.2021 року по 26.11.2024 року) складає 24 024 грн. Сума пені за несвоєчасну сплату орендної плати за 2022 рік (за період з 01.12.2022 року по 26.11.2024 року) складає 15 994 грн. Сума пені за несвоєчасну сплату орендної плати за 2023 рік (за період з 01.12.2022 року по 26.11.2024 року) на суму боргу за період з 01.01.2023 по 10.04.2023 складає 2027,20 грн. Загальний розмір заборгованості з орендної плати становить 42\~045,20 грн. Відповідно до п. 8 Договору розмір орендної плати за земельну ділянку обчислюється з урахуванням індексів інфляції. Сума інфляційного збільшення боргу за період з грудня 2021 по листопад 2024 становить 4673,02 грн. Сума інфляційного збільшення боргу за період з грудня 2022 по листопад 2024 становить 1391,94 грн. Сума інфляційного збільшення боргу за період з січня 2023 по березень 2023 становить 84,79 грн. Загальний розмір заборгованості з інфляційних втрат становить 6149,75 грн. Позивачка в порядку досудового врегулювання спору, направляла Приватній агрофірмі «АГРОФІРМА КОЛОСС» претензію щодо невиконання умов договору, але відповіді не отримала та заборгованість сплачена не була. Враховуючи вищевикладене позивачка просить стягнути з Приватної агрофірми «АГРОФІРМА КОЛОСС» на її користь заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки, яка розташована на території Зеленобалківської сільської ради Дніпропетровської області, площею 10,3482 га з кадастровим номером 1225884400:07:005:0163 від 10.04.2016, укладеного між [PERSON] та Приватною агрофірмою «АГРОФІРМА КОЛОСС» у розмірі - 72 994,95 грн, з урахуванням пені та інфляційних втрат. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025, головуючим суддею визначено суддю Панчука М.В. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки, якого підтримала позивачка, в судовому засіданні не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив задовольнити позов у повному обсязі та стягнути зазначені кошти. При цьому позивачка вказала, що по даний час відповідач орендної плати за земельну ділянку їй не сплатив. Представник відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляд справи, у тому числі через електронний кабінет системи «Електронний суд», про причини своєї неявки не повідомив. Одночасно з поданням позовної заяви позивачем заявлено клопотання щодо витребування доказів від відповідача Приватної агрофірми «АГРОФІРМА КОЛОСС» оригіналів або належним чином завірених копій документів: видаткових касових ордерів, відомостей про виплату орендної плати, чеків про перерахування орендної плати через банківські установи або поштове відділення, тощо, які підтверджують виплату орендної плати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1225884400:07:005:0163 від 10.04.2016 року, укладеного між [PERSON] та Приватною агрофірмою «АГРОФІРМА КОЛОСС» за весь період дії договору оренди. Заявлене клопотання було задоволено судом згідно ухвали суду від 14.03.2025, однак, відповідач не надав витребувані докази, тому суд вирішує справу по суті за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яка відображена в протоколі судового засідання. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається із копії паспорта [PERSON] , громадянки України [NUMBER] , виданого 10.02.2001 Інгулецьким РВ Криворізького УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 10), свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 01.06.2023 Металургійним ВДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 11), свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 травня 2024 року, виданого у спадковій справі № 247/2023 та зареєстрованого в реєстрі за № 468 (а.с. 12), витягу з Державного реєстру речових прав з індексним номером 378904550, сформованого 16.05.2024 о 16:34:29 (а.с. 12), після смерті [PERSON] земельну ділянку із кадастровим номером 1225884400:07:005:0163, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №011484 від 04.02.2000 належала [PERSON] (а.с. 18-19), успадкувала [PERSON] та здійснила 16.05.2024 реєстрацію права власності за собою. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного Кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2 ст. 95 Земельного Кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до приписів ст. 14 Закону України «Про оренду землі». Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно ст. 410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Так, судом достовірно встановлено, що відповідачем належним чином не виконуються взяті зобов`язання за договором оренди, оскільки позивачці не сплачено орендну плату починаючи за 2021 року. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 6 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Отже, після смерті орендодавця [PERSON] , його права як орендодавця успадкувала його спадкоємниця [PERSON] . При цьому дія Договору оренди земельної ділянки від 10.04.2016 не припинилася. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Так, відповідно до Договору сторони погодили орендну плату у розмірі 3% від вартості нормативно грошової оцінки землі та узгодили орендну плату у розмірі 11\~000 грн, яка повинна бути сплачена до 30 листопада кожного року (а.с. 14-17). Пунктом 24 Договору встановлене право орендодавця на своєчасне внесення орендної плати за договором. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Проте, судом встановлено, що Орендар (відповідач) порушив умови вищевказаного договору землі, оскільки не виконує покладені на нього обов`язки щодо виплати орендної плати. Отже, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання перед позивачем, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних пені за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021-2024 роки. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, на підставі ст. 549 ЦК України боржник за невиконання, або неналежне виконання договірних зобов`язань повинен сплатити неустойку (штраф, пеню). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що відповідно до п. 12 Договору оренди земельної ділянки, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення. Сума пені за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021 рік (за період з 01.12.2021 року по 26.11.2024 року) складає 24 024 грн, за 2022 рік (за період з 01.12.2022 року по 26.11.2024 року) складає 15 994 грн, за період з 01.01.2023 по 10.04.2023 складає 2027,20 грн, отже, загальний розмір заборгованості з орендної плати становить 42\~045,20 грн. Розрахунок відповідачем не оспорений, альтернативного розрахунку суду не подано та сумнівів у його некоректності ніким не заявлено, а відтак такі підлягають стягненню із відповідача. Відповідно до п. 8 Договору розмір орендної плати за земельну ділянку обчислюється з урахуванням індексів інфляції. Сума інфляційного збільшення боргу за період з грудня 2021 по листопад 2024 становить 4673,02 грн, за період з грудня 2022 по листопад 2024 становить 1391,94 грн, за період з січня 2023 по березень 2023 становить 84,79 грн. Отже, загальний розмір заборгованості з інфляційних втрат становить 6149,75 грн. Розрахунок відповідачем не оспорений, альтернативного розрахунку суду не подано та сумнівів у його некоректності ніким не заявлено, а відтак такі підлягають стягненню із відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення вимог позивача, суд вважає необхідним відшкодувати витрати позивачки [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн (а.с. 26) На підставі викладеного,

Outcome: approved