Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

19.06.2024 [PERSON] звернулась до Городенківського районного суду з вимогою позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманні дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів за один місяць на кожну дитину відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з дня пред`явлення позову, і в такому розмірі здійснювати до досягнення найстаршою дочкою повноліття. Надалі стягнення аліментів продовжити в розмірі частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та здійснювати до досягнення молодшою дочкою повноліття. Як підставу позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 21.12.2015 рішенням Городенківського районного суду розірвано. З вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей не зверталась, оскільки була залякана останнім. Їй одній матеріально важко утримувати дітей. Старша дочка телефонувала до батька із проханням надати їм кошти на придбання одягу, на що останній відповів, що вони вже виросли, тому можуть на себе заробляти сексуальними послугами. Вважає, що з цієї підстави, яка може прирівнюватись до передбачених в пунктах 3, 5 ч. 1 ст. 164 СК України підстав (жорстоко поводяться з дитиною, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Городенківського районного суду від 21.06.2024 справу передано на розгляд до Галицького районного суду. Протоколом розподілу від 16.07.2024 вищевказана справа розподілена судді Островській Н. І. Ухвалою суду від 18.07.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк терміном десять днів з дня отримання ухвали про усунення недоліків. Ухвалою суду від 19.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.12.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові. При цьому зазначила, що відповідач зовсім не цікавиться життям своїх малолітніх дітей, не приділяє їм уваги, не забезпечує їх матеріально. При поодиноких випадках зустрічей батько словесно принижує дітей, демонструє, що вони вже дорослі та можуть самостійно заробляти наданням сексуальних послуг. Враховуючи те, що батько неповнолітніх дітей жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця проживання дітей, з її боку не створювалися перешкоди у спілкуванні з ними та прийманні його участі у вихованні, зазначені обставини свідчать про вольове, свідоме небажання виконувати відносно дітей батьківських обов`язків. Позивач вважає, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та жодних з покладених законом обов`язків не виконує, не надає педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої допомоги у вихованні дітей. Вищезазначені обставини свідчать про свідоме невиконання батьком [PERSON] обов`язків, закріплених частинами 1 - 3 статті 150 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Відповідач у судове засідання 10.04.2025 не з`явився, про причини неявки чи зміну місця проживання у передбаченому законом порядку суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не надав. Поштове повідомлення повернулось із відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, відповідно до статті 128 ЦПК України повідомлений про розгляд справи через оголошення на сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив. У Постанові від 01.12.2023у справі № 591/4832/22,провадження № 61-10261св23 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу особи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у цьому випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268 за і 18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). У строк, встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Представник третьої особи, орган опіки та піклування Городенківської міської ради в особі служби у справах дітей у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. При цьому долучили до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради від 28.11.2024 № 1065 та висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Водночас вважають, що інтересам дітей відповідатиме стягнення аліментів з батька на утримання дітей. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Дубовецької сільської ради, в судовому засіданні підтвердила, що на комісії розглядалось питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей. Було встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, за час проживання на території Дубовецької сільської ради зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями. На цей час можливості для об`єктивного розгляду даного питання на комісії з питань захисту прав дитини немає, у зв`язку з відсутністю відповідача. Позовні вимоги підтримала в частині стягнення з відповідача аліментів. В частині позбавлення останнього батьківських прав підтримала висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами. Згідно вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд дійшов наступного. Згідно з положеннями частин 1, 4, 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Нормами частин 2, 3, 4 статті 150 Сімейного кодексу України (СК України) передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з частиною 2 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Городенківського районного суду 21.12.2015 розірвано; малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір`ю, [PERSON] ; після розірвання шлюбу відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а. с. 5-6). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, батьком дітей є [PERSON] (а. с 7-8). Актом обстеження житлово-побутових умов від 14.10.2024 встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] у власному будинку, у задовільних житлово-побутових умовах. Батько участі у вихованні дітей не приймає (90). Згідно з характеристикою провідного спеціаліста Дубовецької сільської ради від 01.10.2024 № 1/8-198 [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За час проживання в селі зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями (а. с. 93). Відповідно до характеристики старости Городенківської міської ради 08.10.2024 № 389 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входить: дочка [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] . Тимчасово працює не офіційно, працьовита, веде домашнє господарство, одна виховує дітей. Громадського порядку не порушує, зі сторони громадян села та старости міської ради зауважень не було (а. с. 94). Відповідно до висновку комісії органу опіки та піклування Городенківської міської ради від 28.11.2024 № 1065 вищевказане питання на засіданні комісії розглядалось 14.10.2024 та 22.11.2024. Було з`ясовано зі слів [PERSON] , що після розірвання шлюбу з [PERSON] діти залишились проживати з нею. Батько дітей після розлучення ніколи ними не цікавився, коштів не надавав, в школу не приходив, байдужий до їх навчання. Останній раз батько дітей телефонував до них у квітні 2024 року, а бачились діти із батьком два роки тому. З 2015 року мати сама доглядає, виховує та забезпечує дітей. Поспілкувавшись із дітьми, малолітня [PERSON] , повідомила, що бачили тата влітку 2024 року в м. Івано-Франківську, куди їздили з тіткою [PERSON] , а [PERSON] не пам`ятає коли востаннє бачила тата, десь близько трьох років тому, також з ним не спілкується по телефону. Дівчата дзвонили до нього, однак він не брав трубку. Жодних іграшок, подарунків, солодощів тато не купляє, коштів не надає. Діти не заперечують щодо позбавлення тата батьківських прав. Поспілкувавшись із малолітніми дітьми на засіданні комісії стало зрозумілим, що інформація, зазнаачена у позовній заяві не співпадає із поясненням дітей. Також, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини були озвучені зауваження, які виникали до матері щодо виконання нею батьківських обов`язків відносно виховання малолітніх дітей, зокрема перебування дітей на обліку, як таких, що опинились у складних життєвих обставинах, залишення дітей без нагляду. Виходячи із інтересів дітей, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 22.11.2024 № 113, прийняте шляхом голосування членів комісії, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Городенківської міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Однак, інтересам дітей відповідатиме стягнення аліментів з батька на їх утримання (а. с. 85-88). За змістом висновку комісії органу опіки та піклування Городенківської міської ради також встановлено, що протоколом бесіди з [PERSON] та [PERSON] від 06.11.2024 з`ясовано, що [PERSON] не пам`ятає коли востаннє бачила тата, а [PERSON] бачила тата влітку 2024 року в м. Івано-Франківськ, куди їздили з тіткою [PERSON] . Тато жодних коштів їм на прожиття не надає, солодощів, іграшок та будь-чого іншого не купує (а. с. 89). За змістом характеристики заступника директора з навчально-виховної роботи Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради від 03.10.2024 № 140 [PERSON] навчається у 6 класі Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради. Сім`я не повна, багатодітна дитина проживає час від часу з бабусею у неї вдома. Соціально-побутові умови задовільні. Дитина має спеціальну групу здоров`я та знаходиться на диспансерному обліку в кардіолога, загальний рівень психічного розвитку знаходиться у межах норми. Дитина малоактивна у спілкуванні та встановленні соціальних контактів з однолітками, постійних друзів не має, іноді є об`єктом для образ зі сторони окремих однокласників, схильна до нечесної поведінки. Дитина прагне займати лідерські позиції, любить свій клас та хоче бути його частиною, проте у школі почувається некомфортно, рівень навчальної мотивації низький. Дещо імпульсивна, вразлива, швидко ображається та плаче, болісно реагує на зауваження, іноді втікає з уроків. Дитина має певні труднощі у навчанні, під час дистанційного навчання на зв`язок не виходила, рівень успішності низький. Вона самостійна, навички самообслуговування добре сформовані, хоча рівень особистої гігієни часто не відповідає загальним нормам (а. с. 95). Зі змісту характеристики заступника директора з навчально-виховної роботи Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради від 03.10.2024 № 140 вбачається, що [PERSON] навчається у 5 класі Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради. Сім`я не повна, багатодітна дитина проживає з матір`ю. Соціально-побутові умови задовільні. Дитина здорова, дані про фізіологічні чи психічні травми відсутні, загальний рівень психічного розвитку знаходиться у межах норми. Дитина товариська, досить активна в встановленні соціальних контактів з однолітками, має друзів. Рівень соціальної адаптації високий впевнена у собі, прагне займати лідерські позиції, у школі почувається комфортно. Конфліктів з учителями та однокласниками не має, до педагогічних впливів ставиться адекватно, реагує на зауваження, шкільну дисципліну не порушує, пропусків уроків без поважних причин не має. Високий рівень мислення, загального запасу знань та соціальних якостей, високий рівень стійкості та концентрації уваги. Дитина дещо імпульсивна, характеризується швидкою, насиченою мовою, яка супроводжується живими жестами і виразною мімікою, весела, життєрадісна та енергійна. Галя старанна, має труднощі із читанням, під час дистанційного навчання на зв`язок не виходила. Самостійна, навички самообслуговування добре сформовані, хоча рівень особистої гігієни часто не відповідає загальним нормам (а. с. 96). Відповідно до довідки провідного спеціаліста Дубовецької сільської ради від 21.01.2025 № 1/8-11 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з братом [PERSON] , однак близько шести місяців за вказаною адресою не проживає в зв`язку із призовом на військову службу по мобілізації (а. с. 131). Суд заслухав думку малолітньої [PERSON] , [INFO] , в присутності матері та представника служби у справах дітей, яка зазначила, що проживає спільно із мамою, сестрою, братом та дядьком [PERSON] , який до них дуже добре ставиться. Її батька звати [PERSON] і він з ними проживав коли їй було ще п`ять чи шість років. Раніше інколи їх відвозили до тата, який жив у Івано-Франківську, щоб погуляти. Колись тато трохи допомагав, зараз ні. Коли останній раз батько приїжджав на день народження сестри, то був в сильно нетверезому стані і сильно кричав на маму. Були випадки, коди він маму бив і душив. Пояснила, що не хоче, щоб батько приїжджав, він "трохи поганий". Хотіла, щоб тата позбавили батьківських прав щодо неї. В судовому засіданні заслухано думку малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що проживає з мамою, сестрою, братом, бабусею та дядьком [PERSON] , який є чоловіком її мами. Батька звати [PERSON] . Минулого року їхала з тіткою до нього у військову частину. Батько купив їй ланцюжок, а пізніше, перебуваючи у нетверезому стані, хотів його забрати. Пояснила, що зараз не любить тата, бо він коли приїжджав, то маму бив, душив її, двері зламував. Вважає, що мама робить правильно, що має намір позбавити батька його батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Вищезазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення батька від виховання дітей, свідомого нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до дітей. З огляду на викладене вище, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх розвитком, не піклується про здоров`я, не спілкується з ними, безвідповідально поводиться при зустрічі з дітьми, а отже наявні правові підстави для задоволення позову в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.04.2021 у справі № 243/13191/19-ц щодо рекомендаційного характеру висновку ООП, не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради від 28.11.2024, за яким визнано за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] та [PERSON] (в той час як рішенням виконкому Городенківської міської ради від 28.11.2024 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав), як такий, що є необгрунтованим, суперечливим та таким, що прийнятий на необ`єктивно та неповно досліджених обставинах, спростованих в судовому засіданні. Вказане підтверджується матеріалами цивільної справи, дослідженими в суді. Суд також критично ставиться до позиції представника органу опіки та піклування Дубовецької сільської ради щодо недоцільності позбавлення [PERSON] батьківськх прав відносно його малолітніх дітей, як таку, що жодним чином не підтверджена та не обгрунтована будь - якими доказами. Положеннями статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ч. 1 ст. 183 СК України). Врахувавши наведене вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дочкою повноліття, надалі стягнення аліментів продовжити у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та здійснювати до досягнення наймолодшою дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved