Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 3930389 від 09.06.2021 року у загальному розмірі 14\~625,00 грн, а також судовий збір та витрати на професійну правову допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 09 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3930389 та 09.06.2021 року відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5000 грн. 13 вересня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) уклали договір факторингу №07Т, в порядку якого останньому відступлено право вимоги до відповідача. Згідно з витягом з додатку до договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року у [PERSON] на момент відступлення права вимоги була наявна заборгованість за договором №3930389 в сумі 14625 гривень, з яких 5000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 8675 гривень - заборгованість за відсотками, заборгованість за комісією - 950,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. При цьому представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставіст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.06.2021р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН», [PERSON] подано Заявку на отримання кредиту № 3930389. Електронний підпис накладено одноразовим ідентифікатором. Таким чином, між [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту №3930389 від 09.06.2021 з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» та 09.06.2021 відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5000 грн. 13 вересня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) уклали договір факторингу №07Т, в порядку якого останньому відступлено право вимоги до відповідача. Згідно з витягом з додатку до договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року у [PERSON] на момент відступлення права вимоги була наявна заборгованість за договором №3930389 в сумі 14625 гривень, з яких 5000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 8675 гривень - заборгованість за відсотками, заборгованість за комісією - 950,00 грн. За нормами ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, па умови, які с обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Згідно умов Договору позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Беручи до уваги, що у відповідача створилась заборгованість за договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір № 01/11 про надання правової допомоги від 12.02.2025, додаткову угоду № 3930389 від 12.02.2025, детальний опис робіт, виконаних адвокатом на суму 4000 грн., акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг). Таким чином, судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою, поніс витрати на правничу допомогу, які підлягають до стягнення із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved