Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 1996 року до [INFO] . Позов обгрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , не менш як 5 років до часу відкриття спадщини проживала однією сім`єю зі спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер цивільний чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , про що Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зроблено відповідний актовий запис №12105, та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] . Позивач звернулася до ПН ХМНО Феденко Марини Володимирівни із заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса від 17 лютого 2021 року (вих №24/02-31) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] - [PERSON] . Свою відмову нотаріус обґрунтував тим, що [PERSON] не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлим. Також, зазначала, що будь-які інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні. Проживали разом з померлим з 1995 року, вели спільне господарство, тобто проживали як одна сім`я, але без реєстрації шлюбу, оскільки будучи дорослими, свідомими людьми, вони ставилися з повагою та довірою один до одного, а тому не вдавалися до таких формальностей як реєстрація шлюбу. Проте, [INFO] [PERSON] помер через дольову пневмонію, що підтверджується довідкою про причини смерті від 17.08.2020 року. Під час перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні позивач здійснювала за ним догляд, купувала ліки, приносила їжу та відвідувала його в лікарні. Після його смерті відкрилася спадщина, тому позивач просить суд встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини з метою реалізації своїх спадкових справ. Ухвалою суду від 20.08.2024 року було відкрито провадження у справі та задоволено клопотання представника позивачки про витребування спадкової справи після померлого. 20.11.2024 року було задоволено клопотання про виклик свідків та закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. 06.01.2025 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від відповідача Харківської міської ради, в яких він просить у задоволенні позову відмовити. Пояснення обгрунтовані наступними доводами. Докази, які надані позивачем на підтвердження факту спільного проживання з померлим: показання свідків, квитанції про сплату житлово-комунальних послуг, фотосвітлини, організація поховання померлого не є такими, що підтверджують факт їхнього спільного проживання. Так, позивачем надано кватанції про сплату житлово-комунальних послуг [PERSON] це підтверджує лише те, що [PERSON] був добросовісним споживачем та своєчасно здійснював оплату за житлово-комунальні послуги. Чек на побутову техніку, сплачену [PERSON] взагалі не може бути підтвердженням спільного проживання [PERSON] з [PERSON] . Фотосвітлини, надані позивачем [PERSON] , не дозволяють встановити яка особа на них зображена, в який саме період часу були зроблені такі світлини та не можуть підтверджувати саме проживання спадкоємця зі спадкодавцем. Щодо питання організації поховання, то, органiзацiя поховання та понесені у зв`язку iз цим витрати здiйснюється вже пiсля вiдкриття спадщини, що жодним чином не підтверджує факт проживання позивача однiєю сiм`єю зi [PERSON] та не відноситься до предмету доказування, так як виходить за межi п`ятирiчноrо строку до часу смертi спадкодавця. Показання свідків не є достатніми доказами, необхідними для встановлення факту проживания однiею сiм`єю та не можуть підтверджувати факт проживання однією сiм`єю та ведення спiльного господарства, існування спільного побуту та взаємних прав i обов' язкiв мiж позивачем та померлою особою не менше як п`ять рокiв без документального підтвердження та пiдтвердження письмовими доказами. На цих підставах, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 07.01.2025 року від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення. У цих поясненнях, представник позивача зазначила, що 29.04.2021 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова заяву [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини було прийнято до розгляду і призначено судове засідання у справі. У подальшому, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України та, як наслідок, тимчасовим зупиненням роботи суду у м. Харкові, дана справа була передана на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави. 25.04.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави заява [PERSON] про встановлення юридичного факту, а саме факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини була прийнята до розгляду і призначено судове засідання у справі. 08.11.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави цивільну справу за заявою [PERSON] про встановлення факту,що має юридичне значення було передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова. 14.03.2024 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова заяву [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини було прийнято до розгляду. 08.07.2024 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова було встановлено, оскільки з моменту смерті спадкодавця до звернення [PERSON] до суду із заявою сплинуло більше одного року, з урахуванням обов`язку Харківської міської ради звернутися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою у відповідно до вимог ст.1277 ЦК України, то між Харківською міською радою та заявником наявний спір про право. З урахуванням вищевикладеного, та, незважаючи на те, що від Харківської міської ради на сьогоднішній день не надходило заяви про застосування строку позовної давності, представник позивача вважала за необхідне повідомити суд про вищевказані обставини задля розуміння судом поважності причин неподання даного позову у трирічний строк. У судовому засіданні представник позивача надав відповідні пояснення та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не зявився, був повідомлений про дату та час судового засідання, клопотань про відкладення судового засідання не подава, про причини своєї неявки суду не повідомив. Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд, вислухавши представника позивача та допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зроблено відповідний актовий запис №12105, та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] . Позивач звернулася до ПН ХМНО Феденко Марини Володимирівни із заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса від 17 лютого 2021 року (вих №24/02-31) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] - [PERSON] . Свою відмову нотаріус обґрунтував тим, що [PERSON] не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлим. Після смерті [PERSON] позивач займалася його похованням, що підтверджується відповідним договором-замовленням на організацію та проведення поховання, а, також, Актом на ритуальні послуги та предмети ритуального призначення. Факт спільного проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] підтверджує виписка із медичної карти амбулаторного хворого, з якої вбачається, що у спадкодавця була укладена декларація з лікарем терапевтом КНП «Міська поліклініка №11» ХМР. Також, як вбачається з декларації №0001-00К0-41А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, яка укладена позивачем з лікарем [PERSON] , довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом вказано саме [PERSON] . Те, що позивач зі спадкодавцем понад п`ять років зі спадкодавцем [PERSON] проживали однією сім`єю також в судовому засіданні підтвердили свідки. Свідок [PERSON] повідомила суд, що є сусідкою по дачі [PERSON] більше 30 років, яка знає позивачку і померлого [PERSON] як пару, ходила до них у гості. Свідок [PERSON] повідомила суд, що с 01 січня 1996 року позивачка та [PERSON] жили разом, вони разом святкували свята, вони проживали за адресою позивачки і вона ходила до них у гості. [PERSON] та [PERSON] жили як подружжя. Свідок [PERSON] також показала, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство. Із пояснень позивачки [PERSON] також встановлено, що вона разом з [PERSON] познайомились на дачі у 1996 році та жили однією сімєю, харчували разом та здійснювали покупки. У матеріалах справи також є спільні фотокартки, які підтверджують факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача не спростував належними доказами доводи позивача про підтвердження факту спільного проживання. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1217 ЦПК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до матеріалів спадкової справи за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив, а позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших заяв від спадкоємців не надходило. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Метою даного позову є доведення факту постійного проживання спадкодавця [PERSON] разом з позивачем, спадкоємцем [PERSON] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для подальшого вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини в порядку, що передбачений положеннями ЦК України та Закону України «Про нотаріат». Як зазначено в ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно з частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. На підставі наведених доказів, які суд визнав належними, допустимими та достатніми у цій справі, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведений факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 22 жовтня 1999 року, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 1996 року до [INFO] , а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved