Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 28.03.2025 задоволені позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Гетьманське», стягнута заборгованість зі сплати орендної плати за 2023, 2024 роки за договором оренди землі від 01.01.2012, додатковою угодою б/н від 26.11.2021 до Договору оренди землі від 01.01.2012 у сумі 22196,00 грн., відшкодування трьох відсотків річних у сумі 354,00 грн., інфляційні втрати у сумі 1330,00 грн. (із цих сум підлягають вирахуванню передбачені чинним законодавством податки та збори)та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору. У позовній заяві та під час судового розгляду справи представник позивача заявила, що докази на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу з визначенням їх кінцевого обсягу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. 31.03.2025 представник позивача через підсистему «Електронний суд» направила на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та докази на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу. Зокрема, просила стягнути з відповідача вказані витрати у розмірі 9000 грн. Позивачка у судове засідання не з`явились. Представник позивача подану заяву підтримала та просила її задовольнити. Відповідач подав клопотання у якому просить зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 3000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вартість професійної правової допомоги адвоката Сопової В.С. не враховує складність справи, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, не є розумним та не враховує витрачений адвокатом час. Усне консультування, ознайомлення з документами, підготовка позовної заяви, клопотання про витребування доказів не вимагають великого обсягу юридичної і технічної роботи. Крім того, такі роботи як консультування, ознайомлення з документами у справі не відповідають критеріям розумної необхідності таких робіт та витрат на них, та свідчать про «штучне» збільшення обсягу можливої роботи. Подані представником Позивача процесуальні документи не є складними за своїм правовим змістом та не потребують тривалого аналізу судової практики, клопотання подане Позивачем не зі складних процесуальних правових питань, що виникають під час здійснення розгляду справи. Доказів публічного інтересу до даної справи Позивачем не надано. Натомість витрати Позивача на правничу допомогу фактично склали 100 % від ціни позову, що не відповідає принципу розумності їх розміру та ринковості. Покладення витрат на професійну правничу допомогу у заявленому Позивачем розмірі становить надмірний тягар для Відповідача, особливо в умовах, спричинених військовою агресією російської федерації проти України. Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з Відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї додатковий спосіб отримання доходу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Приписами ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оскільки, представник позивача адвокат Сопова В.С. у позові зазначила, що надасть докази на підтвердження витрат позивача на правову допомогу, після ухвалення рішення по справі, подала відповідні докази 31.03.2025, то визначений положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України процесуальний строк позивачем не порушений. За змістом положень ст.133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню. Так, відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката Сопової В.С. до суду надані: -витяг із договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.01.2025 з додатком №1 до нього, відповідно до умов якого сторони погодили, що клієнт сплачує адвокату 8000 грн. за надану правову допомогу у межах вказаної справи. Об`єм виконаної роботи адвокатом та оплата за проведену роботу визначені сторонами таким чином: 1) усне консультування щодо можливостей, механізмів та процедур судового захисту [PERSON] - 500 грн. за одну годину роботи адвоката, виходячи із ціни за одиницю правової допомоги (послуги) 500 грн.; 2) ознайомлення з документами наданими клієнтом щодо можливостей механізмів і процедур судового захисту його прав у справі 500 грн. за годину роботи адвоката, виходячи з ціни за одиницю правової допомоги (послуги) 500 грн.; 3) підготовка (складання) документів до суду (позовної заяви, відповіді на відзив та інших процесуальних документів) 6000 грн. за три години роботи адвоката, виходячи з ціни за одиницю правової допомоги (послуги) 2000 грн.; 4) участь у судових засіданнях (за домовленістю) за два засідання 2000 грн., виходячи з ціни за одиницю правової допомоги (послуги) 1000 грн. (а.с 83-86); -Акт наданих послуг від 28.03.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.01.2025, згідно якого сторони домовилися, що договір про надання правової допомоги виконаний у обсязі визначеному у додатку №1 до договору, крім того, загальна вартість участі адвоката у двох судових засіданнях становить 2000 грн., виходячи з ціни за одиницю правової допомоги (послуги) 1000 грн.(а.с. 82). -квитанції б/н від 28.03.2025 про оплату послуг за договором про надання правничої допомоги б/н від 10.01.2025 в сумі 9000 грн. (а.с.84 на звороті). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ураховуючи, що адвокат брала участь у досудовому урегулюванні спору, а позовна заява містить розрахунки, суд вважає час витрачений адвокатом на усне консультування та на підготовку позовної заяви, відповіді на відзив, цілком виправданим та обґрунтованим. Розмір витрат на правничу допомогу є пропорційним до предмета спору та ціни позову та цілком обґрунтованим виходячи з періоду невиплати орендної плати, значення справи для позивачки, яка є особою похилого віку та була змушена у судовому порядку захищати свої права та стягувати з відповідача належну їй орендну плату. Крім того, суд бере до уваги пасивну поведінку відповідача у процесі досудового урегулювання спору, що призвело до необхідності захисту прав позивачки у судовому порядку. Водночас, посилаючись на те, що покладення витрат на професійну правничу допомогу у заявленому представником позивача розмірі становитиме надмірний тягар для відповідача, особливо в умовах, спричинених військовою агресією російської федерації проти України, відповідач не надав до суду доказів на підтвердження таких обставин. Таким чином, ураховуючи критерії співмірності, реальності та розумності витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на обставини вказаної справи, її складність та обсяг виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що вимоги заяви позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правову допомогу адвоката у сумі 9000 є обґрунтованими, тому клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved