Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: - за договором позики № 76138765 від 14.01.2024 у розмірі 34\~931, 04 грн. з яких: 9\~469, 69 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25\~461, 35 грн. сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 43169-12/2023 від 27.12.2023 у розмірі 3625, 00 грн. з яких: 1\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2625, 00 грн. сума заборгованості за відсотками. Окрім цього, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Розгляд справи просить здійснювати за відсутності представника позивача, у випадку неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.01.2024 між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 76138765. 14.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 25 від 20.06.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76138765 у розмірі 34 931, 04 грн. з яких: 9 469, 69 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 461, 35 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 27.12.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 43169-12/2023. 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВАНС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.05.2024 до договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024, набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 43169-12/2023 від 27.12.2023 у розмірі 3625, 00 грн. з яких: 1\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2625, 00 грн. сума заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 16.01.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. У прохальній частини позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим, шляхом направлення на відому судові адресу судових повісток, копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, до суду поштою повернуто поштові повідомлення про вручення вказаної поштової кореспонденції. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. Суд вживав заходів щодо повідомлення відповідача шляхом направлення судових повісток, які були останнім отримані - 04.02.2025, 04.03.2025 та 25.03.2025. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до\~ч.\~1,\~4\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76138765, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 10 500, 00 грн., строком на 30 днів дата повернення позики (останній день) 12.02.2024, процентна ставка 2,5 % (базова)/день, денна процентна ставка/день 1 % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності протягом первісного строку кредитування), процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70% (не застосовується в період воєнного стану у період існування такого обмеження) (п. 2.1, 2.2, 2.3). Який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0eF8Iri5wy. Відповідно до додатку № 1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76138765 від 14.01.2024 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором b4XN3Feh91, загальна вартість кредиту становить 13\~650, 00грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 25 від 20.06.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76138765 у розмірі 34\~931, 04 грн. з яких: 9\~469, 69 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25\~461, 35 грн. сума заборгованості за відсотками. До даного договору між сторонами було ще підписано додаткову угоду № 2 від 28.07.2021, додаткову угоду № 29 від 20.06.2024, акт прийому-передачі реєстру боржників № 25 від 20.06.2024, реєстр божників № 25 від 20.06.2024. Згідно з розрахунком заборгованості договору позики № 76138765 від 14.01.2024, загальна сума заборгованості за період з 20.06.2024 по 30.11.2024 становить 34 931, 04 грн. з яких: 9 469, 69 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 461, 35 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того,\~27.12.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 43169-12/2023, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 1000,00 грн., строком на 120 днів, процентна ставка вдень становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору (п. 1.1,\~1.3, 1.3, 1.4.1, 1.4.2, 1.6). Який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8712. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання финансового кредиту № 43169-12/2023 від 27.12.2023, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8712, загальна вартість кредиту становить 4000,00 грн. Окрім цього, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано W6739 заявку на внесення змін до договору про надання фінансового кредиту № 43169-12/2023 від 27.12.2023, додаткову угоду до договору та графік платежів; підписано W1751 заявку на внесення змін до договору про надання фінансового кредиту № 43169-12/2023 від\~27.12.2023,\~додаткову угоду\~до договору\~та графік\~платежів; підписано W8712 паспорт споживчого кредиту. 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВАНС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.05.2024 до договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024, набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 43169-12/2023 від 27.12.2023 у розмірі 3625, 00 грн. з яких: 1 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2625, 00 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім цього, між сторонами підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників за вказаним договором від 24.05.2024, реєстр Боржників до вказаного договору від 24.05.2024. Згідно з\~розрахунком заборгованості\~за кредитним\~договором №\~43169-12/2023 від 27.12.2023, загальна сума заборгованості за період з 24.05.2024 по 30.11.2024 становить у розмірі 3625, 00 грн. з яких: 1 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2625, 00 грн. сума заборгованості за відсотками. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077\~ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст.\~1082\~ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.\~614\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно з приписами ст. 12, ч.ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 43169-12/2023 від 27.12.2023, необхідно зазначити наступне. Судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору № 43169-12/2023\~від 27.12.2023 та укладення договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним договором. Доказів належного виконання зобов`язання по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданих йому позикодавцем кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунку заборгованості. Крім того, суд звертає увагу, що згідно з умовами договору встановлено, що кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської картки 7375-41хх-хххх-7341, вказаної клієнтом. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи не спростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредитів, а також відомості, що містяться в розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд вважає встановленою обставину неповернення 3625,00 грн. за кредитним договором № 43169-12/2023 від 27.12.2023. Окрім цього, відповідач не заявляв зустрічних вимог про визнання недійсним(и) вказаного(их) кредитного(них) договору(ів) в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з їх невідповідністю вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування». Оскільки суд розглядає справи в межах заявлених вимог, вирішення питання щодо визнання положень кредитних договорів несправедливими та зміну або визнання їх недійсними в межах даної справи є неможливим. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за договором позик № 76138765 від 14.01.2024, необхідно зазначити наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203\~ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20). В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо). Як встановлено з матеріалів справи та встановлено судом 14.01.2024 між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 76138765. Зазначений договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем 14.06.2021 укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до п. 1.1. якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимог, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. В даному випадку договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за вказаним договором позики, укладено 14.06.2021, а договір позики № 76138765 14.01.2024. Правовідносини за вказаним договором позики виникли значно пізніше, ніж було укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Отже, є всі підстави вважати, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» невизначені вимоги, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення вказаного договору факторингу не існувало. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості в розмірі 34931,04 грн. за договором позики № 76138765 від 14.01.2024, оскільки позивач не набув права вимоги за таким договором. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним спірного договору, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 43169-12/2023 від 27.12.2023 у розмірі 3625, 00 грн. з яких: 1 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2625, 00 грн. сума заборгованості за відсотками, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Відповідно ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 92127 від 17.12.2024 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 284,63 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial