Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай). Позовна заява мотивована тим, що [INFO] в с. Карнагорово Березівського району Одеської області померла матір її чоловіка [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «Імені Котовського». На час смерті матері чоловіка позивачки разом з нею був зареєстрований та проживав спадкоємець першої черги: її чоловік - [PERSON] . Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців. не звертався до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, так як вважали, що спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] , повинна належати її чоловіку [PERSON] . Після смерті [PERSON] її чоловік вступив в управління та володіння спадковим майном, так як на час її смерті, був зареєстрований та проживав разом з нею за однією адресою. Даний факт підтверджується довідкою Березівської міської ради. Отже, [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину: право на земельну частку (пай), яка залишилась після смерті дружини. Позивач зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина: земельна ділянка [NUMBER] площею 6,6540 га, сільсько-господарського призначення, розташована на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507. 09 липня 2021 року чоловік позивачки [PERSON] отримав свідоцтво про прийняття спадщини після смерті батька, а саме: 1/3 частку даної земельної ділянки. По 1/3 частки земельної ділянки також прийняли та отримали аналогічні свідоцтва рідні сестри чоловіка [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина: 1/3 частку земельної ділянки, яку він прийняв після смерті батька. Позивачка та її син [PERSON] прийняли дану спадщину в рівних частках, а саме по 1/6 частки земельної ділянки [NUMBER] площею 6,6540 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на масиві 9 Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507, про що вони отримали свідоцтва про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина: 1/3 частка земельної ділянки, яку вона прийняла після смерті батька. Так як, син [PERSON] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки [PERSON] , то остання прийняла дану спадщину та 25 серпня 2023 року отримала свідоцтво про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що постановою державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 08 листопада 2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай) у землі розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Імені Котовського», місцезнаходження: с. Карнагорове Березівського району Одеської області. Підставою відмови є те, що померла [PERSON] за життя не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 01172060, виданого на її ім`я 05 грудня 1996 року на підставі рішення Березівської районної державної адміністрації Одеської області від 25.11.1996 р. № 473 та зареєстрованого 06.12.1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 237. Крім того, видача та реєстрація сертифікату відбулася після смерті спадкодавця. Той факт, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), а також факт прийняття померлим [PERSON] спадщини, яка залишилась після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] і складається з права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «Імені Котовського» Березівського району Одеської обл. підтверджується рішенням Березівського районного суду Одеської обл. від 26.11.2024 р. у справі № 494/1388/24. Також, даним рішенням, за [PERSON] ви\-знано право на 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умов них кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колек\-тивній власності КСП «Імені Котовського» Березівського району Одеської області. У даній справі брали участь ті ж самі особи, які зазначені позивачем як учасники даної справи. Оскільки [PERSON] (батько чоловіка позивачки) фактично прийняв спадщину смерті дружини, чоловік позивачки - [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , а позивачка прийняла спадщину після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про прийнят\-тя спадщини, то, на думку позивачки вона вважається такою, що має право на спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки являється спадкоємцем за законом після його смерті. Враховуючи навелене, [PERSON] просить суд визнати за нею право на 1/6 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «Імені Котовського» Березівського району Одеської області, яку прийняв у спадщину [PERSON] після смерті дружини [PERSON] , після смерті якого прийняв спадщину його син [PERSON] , після смерті якого прийняла спадщину [PERSON] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19 березня 2025 року витребувано у Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса копії спадкової справи № 101/2011 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19 березня 2025 року закрито підготовче засідання у справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 03 березня 2025 року подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому у заявах зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 18 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . 05 грудня 1996 року КСП «Імені Котовського» видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0172060. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2005 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 липня 2021 року [PERSON] отримав спадщину після смерті батька [PERSON] , а саме: 1/3 частку земельної ділянки\~площею 6,6540 га, сільськогосподарського призначення, розташованої на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507. По 1/3 частки земельної ділянки також прийняли та отримали аналогічні свідоцтва [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] вбачається, що такий укладений між [PERSON] та [PERSON] , прізвище останньої після одруження стало « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 серпня 2023 року [PERSON] отримала спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , а саме: 1/6 частку земельної ділянки\~площею 6,6540 га, сільськогосподарського призначення, розташованої на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507. Іншу 1/6 частку успадкував син [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 серпня 2023 року 1/6 частку земельної ділянки площею 6,6540 га, сільськогосподарського призначення, розташованої на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507 належить [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31 січня 2009 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 серпня 2022 року. Відповідно до архівної довідки № 60 від 08 лютого 2024 року в документальних матеріалах на розпаювання земельної частки (пай) (фонд справи № 113) по КСП «Імені Котовського», село Спепанівка Березівського району в списку громадян - членів сільськогосподарського підприємства є прізвище [PERSON] за № 365. У списках членів КСП «Імені Котовського», маючих майнову частку, зазначена [PERSON] . З листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області за № 1123/340-24 від 10 квітня 2024 року встановлено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] отримала сертифікат в КСП «Імені Котовського» серії ОД №01720060 зареєстрованого за номером 237 від 06 грудня 1996 року. Згідно довідки Вікторівського старостинського округу №271 від 22.05.2024 року вбачається, що [PERSON] [INFO] з 03.04.1979 року по день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На момент її смерті в житловому будинку проживали і були зареєстровані: чоловік [PERSON] , 1940 року народження, свекруха [PERSON] , 1911 року народження. Відповідно до довідки Вікторівського старостинського округу №273 від 22.05.2024 року вбачається, що [PERSON] , 1940 року народження з 03.04.1979 року по 12.04.2002 року, а з грудня 2002 року по день смерті ( [INFO] ) проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . На момент його смерті в житловому будинку проживали і були зареєстровані: син [PERSON] , 1966 року народження. \~ \~ \~ \~З заявою про видачу мені свідоцтва про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яку фактично прийняв її чоловік [PERSON] , після смерті якого спадщину, у тому числі, прийняв чоловік позивачки [PERSON] , [PERSON] звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі. \~ \~ \~ \~З листа державного нотаріуса Суво\-ровської державної нотаріальної контори у м.Одесі від 08.11.2024 р. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай) у землі розміром 8.3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка пе\-ребуває у колективній власності КСП «Ім.Котовського», місцезнаходження: с.Карнагорове Бере\-зівського району Одеської обл., яка належала [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, після смерті якого спадкоємцем був у тому числі і [PERSON] . Підставою відмови являється те, що померла [PERSON] за життя не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №01172060, виданого на її ім`я 05.12.1996 р. на підставі рішення Березівської районної державної адміністрації Одеської області від 25.11.1996 р. №473 та зареєстрованого 06.12.1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №237. Крім того, видача та реєстрація сертифікату відбулася після смерті спадкодавця. Для встановлення своїх прав [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду. Рішення Березівського районного суду Одеської області від 26.11.2024 року по справі №494/1388/24 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Березівської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання права на земельну частку (пай), факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно задоволено. Визнано право померлої [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» на території Березівської міської ради Одеської області. Встановлено факт прийняття померлим [INFO] [PERSON] , спадщини, яка залишилась після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , і складається з права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «Імені Котовського» Березівського району Одеської області. Визнано за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , право на 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «Імені Котовського» Березівського району Одеської області. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частинами другою, дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу членів. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З огляду на зазначене, особа набуває право на земельний пай за наявності зокрема таких умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19), від 16 червня 2021 року у справі № 137/1642/19 (провадження № 61-13243св20). За таких обставин паюванням земель є визначення розміру земельної частки (паю) виключно у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Разом із тим, питання приватизації земель урегульовано, зокрема, статтями 25, 116, 118, 119, 121, 122 ЗК України, які регулюють правовідносини передачі у приватну власність земельних ділянок з державної або комунальної власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] була членом КСП «Імені Котовського», була включена до списків членів КСП «Імені Котовського», маючих майнову частку, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № від 06 грудня 1996 року. [INFO] [PERSON] померла, не оформивши за життя документи про право власності на спірну земельну ділянку. З огляду на зазначене, [PERSON] , як член колективного сільськогосподарського підприємства, який включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набувала права на земельну частку (пай), і у зв`язку з її смертю успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Зазначене узгоджується з положеннями Земельного кодексу України, Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Наявне у [PERSON] право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП «імені Котовського» є об`єктом спадкування після її смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки діти [PERSON] не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] (шлюб укладено 28 жовтня 1960 року Виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області, який на момент смерті [PERSON] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 271 від 22 травня 2024 року, виданою Вікторівським старостинським округом. Зі спадкової справи № 101/2011 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, шо спадкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які успадкували по 1/3 частці від спадкового майна померлого [PERSON] . Натомість з свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що спадкоємцями після його смерті є [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син), які успадкували по 1/6 частці від спадкового майна померлого [PERSON] . Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем доведено наявність у неї права 1/6 частки права на земельну частку (пай) розміром 8.3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогос\-подарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області, яку прийняв у спадщину [PERSON] після смерті дружини [PERSON] , після смерті якого прийняв спадщину його син [PERSON] , після смерті якого прийняла спадщину позивач, [PERSON] \-рівна. На підставі викладеного,

Outcome: approved