Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №00-9723407 від 04.10.2023 року у розмірі 18750 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат за надання правової допомоги в розмірі 7000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що що 04.10.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9723407, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позикодавець за вказаним договором свої зобов`язання виконав належним чином та надав відповідачу обумовлені кошти, оскільки ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку відповідача. Проте, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, оскільки вчасно не повертав надані йому у користування кошти та відсотки за користування ними, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за вказаним договором в розмірі 18750 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 6300 грн. та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12450 грн. 22.01.2024 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Макс кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9723407 від 04.10.2023 року. Таким чином, відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18450 грн. 16.08.2024 року ТОВ «Макс Кредит» та «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9723407 від 04.10.2023 року на загальну суму 18750 грн. Ухвалою суду від 18.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Представник позивача в позовній заяві просить розглянути справу без їхньої участі в порядку спрощеного провадження. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказані обставини, суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що 04.10.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9723407, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Строк дії кредитної лінії 120 днів, тобто до 01.02.2024 року. Стандартна процентна ставка складає 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 12-16). Відповідач [PERSON] , [INFO] , з яким укладено договір №00-9723407 від 04.10.2023 року був ідентифікований ТОВ «Качай гроші». Акцепт договору позичальником відбувся шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора U5741 (а.с. 27). З інформації, отриманої на ухвалу про витребування доказів з Приват Банк вбачається, що на імя [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] , фінансовий номер [NUMBER] , на яку 04.10.2023 року було зараховано переказ в сумі 6000 грн. (а.с. 91-92). Таким чином, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином та надав відповідачу обумовлені кошти, оскільки ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку відповідача. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, оскільки вчасно не повертав надані йому у користування кошти та відсотки за користування ними, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за вказаним договором в розмірі 18450 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту 6000 грн. та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12450 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ «Качай гроші» (а.с. 39). 22.01.2024 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Макс кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9723407 від 04.10.2023 року. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18450 грн. (а.с. 41-47). 16.08.2024 року ТОВ «Макс Кредит» та «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9723407 від 04.10.2023 року на загальну суму 18750 грн. (а.с. 50-56). Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи такі положення закону, правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Отже, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідач [PERSON] підписав договір споживчого кредиту електронним підписом, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора U5741, що був надісланий йому на номер телефону [NUMBER] , що узгоджується з вимогами Закону України «Про електронну комерцію». В подальшому, 04.10.2023 року, на картку відповідача в ПриватБанк були перерахованої грошові кошти в сумі 6000 грн. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст.1056-1 ЦК України). До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст.610 ЦК України. Відповідно до положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язаннів обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору ТОВ «Качай Гроші», правонаступником якого є ТОВ «ФК ЕЙС», надав відповідачу у повному обсязі інформацію стосовно умов кредитування, зауважень при його укладенні останній не висловив. Крім того, на час розгляду даної цивільної справи [PERSON] не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження повернення ним заборгованості за договором від 04.10.2023. Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія ЕЙС» на загальну суму 18450 грн. (6000 грн. тіло кредиту та 12450 грн. проценти), оскільки саме така сума заборгованості була визначена первісним кредитором в розрахунку заборгованості станом на 22.01.2024 року та в подальшому за договором факторингу була передана ТОВ «Макс Кредит». За договором факторингу від 16.08.2024 року ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» право вимоги до [PERSON] вже на 18750 грн., включивши в розрахунок заборгованості 300 грн. як нарахування відсотків. Враховуючи те, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язаннів обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, суд вважає, що розмір заборгованості був збільшений новим кредитором безпідставно, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 18450 грн. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений останнім при подачі позову (2422 грн. 40 коп. згідно платіжної інструкції від 20.01.2025 №5963), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (98,4%), а саме у розмірі 2380 грн. 64 коп. Що стосується відшкодування відповідачем позивачу витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 7000 грн., то слід зазначити наступне. Судом досліджені свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №4956 щодо адвоката Тараненка А.І., договір про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, укладений між ТОВ «ФК ЕЙС» та адвокатом Тараненком А.І., акт прийому - передачі наданих послуг адвокатом Тараненком А.І. та ТОВ«ФК ЕЙС» від 22.11.2024, за яким вартість допомоги складає 7000грн., додаткову угоду №10 до договору від 22.11.2024, яка складена 22.11.2024, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК ЕЙС» щодо стягнення кредитної заборгованості . Дані докази, на переконання суду, є належними та допустимими щодо обгрунтування витрат, пов`язаних із наданням позивачу правничої допомоги, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 6888 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial