Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Андрушківська сільська рада Житомирського району Житомирської області (далі- третя особа) про позбавлення батьківських прав, в якому вказує, що він перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилось троє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та два сина [PERSON] та [PERSON] , які вже є повнолітніми особами. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач понад три роки тому виїхала за межі України та з того часу вона не бачила свого сина [PERSON] . Відповідач ніяким чином не піклується про сина [PERSON] , не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання. Також не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, в зв`язку з чим створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує та не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі вищевикладеного, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку села Красногірка, Попільнянського (нині Житомирського) району, Житомирської області, батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, судові витрати покладає на себе, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судова повістка направлена поштовим зв`язком на зареєстровану адресу місця проживання відповідача повернулась на адресу суду з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до Судових викликів № 288/110/25/3887/25Вих від 12 березня 2025 року та № 288/110/25/4693/25Вих від 25 березня 2025 року, розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач - [PERSON] була повідомлена про судові засідання, які відбудуться 25 березня 2025 року о 09.30 годині та 08 квітня 2025 року о 09.00 годині. Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини четвертої статті 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи - Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається з рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року шлюб зареєстрований 09 червня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. /а.с. 9/ Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 квітня 2009 року Красногірською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1./а.с. 10/ Згідно до заочного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2024 року, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 жовтня 2024 року. /а.с. 11-12/ Як вбачається з довідки № 01-15/09 від 14 січня 2025 року, виданої Територіальним відокремленим спеціалізованим відділенням м. Андрушівка Коростишівський професійний коледж, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в Коростишівському професійному коледжі (Територіальне відокремлене спеціалізоване відділення м. Андрушівка) за професією «Тракторист -машиніст с/г виробництва, слюсар з ремонту с/г машин і устаткування, водій автотранспортних засобів категорії «С» з 01.09.2024 року по даний час. Дата закінчення навчання 30.06.2026 року. /а.с. 13/ Відповідно до характеристики відносно [PERSON] , виданої Територіальним відокремленим спеціалізованим відділенням м. Андрушівка Коростишівський професійний аграрного коледжу, [PERSON] поступив на навчання 01 вересня 2024 року, термін навчання 3 роки. [PERSON] щодня вчасно і без запізнень приходив на пари, має задовільний зовнішній вигляд, одяг чистий, охайний. Учень забезпечений всім необхідним приладдям для навчання. Рівень навчальних досягнень на достатньому рівні, працьовитий, справедливий, чесний. Поводиться на заняттях спокійно, відповідає, викладачів слухає, вказівки виконує, має товаришів. Спокійний. Стриманий, поважає викладачів, підтримує нормальні стосунки з одногрупниками. У вживанні спиртних напоїв, наркотичних засобів, курінні не був помічений на даний час. /а.с. 14/ Згідно до Акту обстеження умов проживання, складеного 09 січня 2025 року комісією ССД Андрушківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, проведеного за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що понад три роки тому [PERSON] виїхала до Литви, [PERSON] виховує батько [PERSON] самостійно. Мама ніяким чином не прагне спілкуватися з неповнолітнім сином, не цікавиться його життям. [PERSON] виховує, утримує, навчає сина [PERSON] сам. /а.с. 15/ Як вбачається з довідки № 2 від 10 січня 2025 року Виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , і має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] - син. /а.с. 16/ Довідкою № 1 від 10 січня 2025 року виданої Виконавчим комітетом Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, визначено, що син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком і знаходиться на його повному утриманні. /а.с. 17/ Відповідно до Висновку органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Андрушківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 40 від 06 березня 2025 року № 40 «Про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Андрушківської сільської ради вважає за доцільне підняти клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в будинку [ADDRESS] . /а.с. 41-42/ Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача з тих підстав, що мати дитини понад три роки тому виїхала за межі України і з того часу не спілкується зі своїм сином, не цікавиться його життям та не бере участі у його вихованні та утриманні, чим свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Статтею 5 Сімейного Кодексу України (далі СК України) визначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство; забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Частина 2 статті 141 СК України визначає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно до приписів частини другої статті 150, частини другої статті 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Пунктом 16 вищевказаної Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків, в даному випадку позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно відповідача, але вона свідомо на протязі довгого часу ухиляється та самоусунулась від виконання своїх обов`язків: не проживає з дитиною, не провідує сина, не приймає участі у його вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його життям та здоров`ям, не виявляє ніякого інтересу до дитини, а тому наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач в судовому засіданні просив сплачений ним судовий збір не стягувати з відповідача, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює його розподіл.

Outcome: approved