Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №1325429567 від 26 травня 2021 року у розмірі 264945 грн. 35 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 205049 грн. 09 коп., заборгованості по річним процентам (в т.ч. простроченим) 31 грн. 16 коп., заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. простроченим) 59865 грн. 10 коп. Позов мотивує тим, що 26 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1325429567, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 207644 грн. 17 коп. на строк - 48 місяців. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у кредитному договорі (п.1.4. договору), тому кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідно до п.1.3 кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5429567, який є невід`ємною частиною цього договору. 20 вересня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу №200921. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу, позивач є новим кредитором за кредитним договором №1325429567 від 26 травня 2021 року. Зазначає, що умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 06 березня 2025 року заборгованість позичальника за вказаним кредитним договором становить 264945 грн. 35 коп. 25 березня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Дончак Д.М. по даній справі, надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить позов задоволити частково, у сумі 193252 грн. 31 коп. та стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог. В решті вимог відмовити, а також стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу 6000 грн. Зазначає, що умовами кредитного договору передбачено сплату процентів, проте не зазначено розмір таких та порядок їх нарахування, у зв`язку з чим вимога щодо стягнення процентів до задоволення не підлягає. Покликаючись на позицію ВС, вважає незаконним нарахування позивачем комісії, а також зазначає, що таке нарахування не передбачено умовами кредитного договору №1325429567 від 26 травня 2021 року. Щодо стягнення страхових платежів зазначає наступне. Як зазначено в договорі №1325429567 від 26 травня 2021 року, з [PERSON] утримано два платежі в розмірі 10996 грн. 78 коп. під назвою «Оплата страхового платежу за договором страхування №1325429567-С від 26 травня 2021 року», та платіж в розмірі 800 грн. під назвою «Оплата страхового платежу за договором страхування №1325429567-ЛО від 26 травня 2021 року», проте відповідач не підписував вказаних договорів, а тому вважає вимоги щодо стягнення вказаних страхових платежів на загальну суму 11796 грн. 78 коп. не підлягають до задоволення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовними вимогами просить розгляд справи проводити у відсутності представника АТ «Таскомбанк». Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 11 березня 2025 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 27 березня 2025 року. 27 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 10 квітня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідача. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1325429567, відповідно до п.1.1. якого: кредитодавець ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1.2. вказаного кредитного договору, сторонами було узгоджено суму кредиту у розмірі 207644 грн. 17 коп., строк на який надається кредит - 48 місяці. Підписавши цей договір позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за реквізитами: - ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» суму 195277 грн. 39 коп. на погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором №2374694659 від 20 травня 2020 року; - ПАТ «Страхова компанія «ТАС» суму 800 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №1325429567-ЛО від 26 травня 2021 року; - ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» суму 600 грн. оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», «SU1325429567 від 26 травня 2021 року; - ПАТ «Страхова компанія «ТАС» суму 10966 грн. 78 коп. оплата страхового платежу за договором страхування №1325429567-С від 26 травня 2021 року. Згоду з усіма вказаними умовами цього договору відповідач посвідчив своїм власноручним підписом у кредитному договорі, з огляду на наведене суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. 20 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №200921, відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу, позивач є новим кредитором за кредитним договором №1325429567 від 26 травня 2021 року. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №1325429567 від 26 травня 2021 року, укладеному з позичальником [PERSON] , станом на 06 березня 2025 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 264945 грн. 35 коп., що складається із заборгованості по: тілу кредиту 205049 грн. 09 коп., по відсотках 31 грн. 16 коп. та по комісії 59865 грн. 10 коп. Суд зауважує, що представником АТ «Таскомбанк» було допущено описку при проведенні розрахунку, помилково зарахувавши 59865 грн. 10 коп. у заборгованість по комісії, оскільки із позовних вимог вбачається, що вказана сума є заборгованістю по процентам. Стороною відповідача наданий позивачем розрахунок заборгованості по тілу кредиту не спростовано, а посилання представника відповідача у відзиві на те, що із заборгованості по тілу кредиту необхідно відняти стягнення сум за договорами страхування, є безпідставними, оскільки списання таких грошових коштів передбачено умовами кредитного договору (п.1.4). Тому, за встановлених обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 205049 грн. 09 коп. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по річним процентам та щомісячним процентам за користування кредитом. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач посилався на паспорт споживчого кредиту №1325429567, який є невід`ємною частиною кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять паспорту споживчого кредиту на який посилається позивач. Разом з тим, паспорт споживчого кредиту не є належним доказом щодо погодженої між сторонами процентної ставки за користування кредитними коштами, оскільки зі змісту цього паспорту слідує, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними, базуються на обраних споживачем умовах кредитування, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку; реальна річна процентна ставка обчислена на припущеннях про те, що процентна ставка, інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в наданому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий і сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже Паспорт споживчого кредиту це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені Законом України «Про споживче кредитування». Ознайомлення із Паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означають укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Зазначене відповідає правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 (провадження № 61-14545сво20). Слушними є доводи представника відповідача, що безпосередньо укладений кредитний договір від 26 травня 2021 року не містить розміру процентів та порядку їх нарахування. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості по річних процентах в розмірі 31 грн. 16 коп., та по щомісячним процентам у розмірі 59865 грн. 10 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають. Окрім цього, з врахуванням ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2959 грн. 02 коп. Вирішуючи питання про стягнення з позивача в користь відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн., суд враховує наступне. У відповідності до ч.1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 20 березня 2025 року між відповідачем та адвокатом Дончаком Д.М. укладено договір про надання юридичних послуг №1-20/03/25. Представником відповідача надано документальне підтвердження (платіжна інструкція №@2PL206760 від 20 березня 2025 року) понесених витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн. та акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору №1-20/03/25 від 20 березня 2025 року про надання юридичних послуг від 20 березня 2025 року. Встановлено, що спір в цій справі не є складним, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, представник відповідача безпосередньо в судових засіданнях участі не брав. Беручи до уваги викладене, а також обсяг виконаних процесуальних дій представником відповідача, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. є завищеними та підлягають зменшенню до 2000 грн. Враховуючи те, що позов задоволено на 77,39%, тобто відхилена частина вимог становить 22,61 % від заявленої суми, то з позивача в користь відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до позовних вимог в частині яких відмовлено у розмірі 452 грн. 20 коп. (2000 х 22,61 %).

Outcome: approved