Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 01 вересня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №01.09.2024-100001932. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.09.2024 року, строком на 140 днів. Заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення даного договору. Згідно умов кредитного договору № 01.09.2024-100001932 від 01.09.2024 року, позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата видачі кредиту - 01/09/2024 року; сума кредиту: 12000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 18.01.2025 року; Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1800 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та супутніх послуг. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який він надається, виражені у відсотках від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок дорівнює 0.82%. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 18.01.2025, утворилась заборгованість у розмірі 27946,92 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11084,32 грн., по процентам в розмірі 10862,60 грн. та неустойки в розмірі 6000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 2584,78 грн. від 13.09.2024 року, на суму 2584,78 грн. від 28.09.2024 та на суму 2584,78 грн. від 12.10.2024, при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 27946 гривень. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання\~ не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд вирішує справу за відсутності сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме ( ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що 01 вересня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №01.09.2024-100001932. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.09.2024 року, строком на 140 днів. Заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення даного договору. Згідно умов кредитного договору № 01.09.2024-100001932 від 01.09.2024 року, позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 01/09/2024 року; сума кредиту: 12000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 18.01.2025 року; [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 18.01.2025 року, утворилась заборгованість у розмірі 27946,92 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11084,32 грн., по процентам в розмірі 10862,60 грн. та неустойки в розмірі 6000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи подані докази, суд приймає рішення задоволення позовної вимоги про стягнення заборгованості із позову. З огляду на викладене, судові витрати понесені відповідачем підлягають стягненню з позивача. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved