Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та відповідачем [PERSON] 04.09.2020 року було укладено договір оренди №413-ДРА/20, згідно якого останньому було передано у строкове платне користування комунальне майно нежитлове приміщення, загальною площею 165,8 кв.м, що розташоване в підвалі 5-поверхового будинку за адресою: [ADDRESS] , вартість якого згідно з незалежною оцінкою становила 10712 грн. 56 коп., без ПДВ, що перебуває на балансі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради. Останнє погодило вказаний договір, як балансоутримувач об`єкту оренди. 21.09.2022 року Дніпровською міською радою було прийнято рішення №48/27 «Про припинення реорганізації КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради, зміну його найменування та затвердження Статуту в новій редакції, яким, у тому числі. Було змінено найменування підприємства на КП «Міські активи» Дніпровської міської ради. Згідно п.2 рішення Дніпровської міської ради від 23.02.2022 року №84/16 «Про затвердження Положення про департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради» останній виступає стороною по договорах оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, які були укладені до моменту прийняття цього рішення. Згідно п.1 Положення про департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, департамент є органом приватизації Дніпровської міської ради та орендодавцем нерухомого майна комунальної власності Дніпровської міської територіальної громади. Таким чином, департамент вправі бути позивачем по даній справі. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди належним чином не виконував, в зв`язку з чим заборгованість по орендній платі до загального фонду міського бюджету за період з 04.09.2020 року по 30.06.2024 року становить 296317 грн. 39 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість по орендній платі; у відповідності до п.9.2 договору оренди пеню за період з 15.03.2022 року по 15.03.2023 року та з 18.10.2023 року по 25.07.2024 року в сумі 22076 грн. 23 коп.; у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних за період з 04.09.2020 року по 07.08.2024 року в сумі 34902 грн. 30 коп.; розірвати договір оренди від 04.09.2020 року №413-ДРА/20 та усунути перешкоди в користуванні орендованим комунальним майном, шляхом виселення [PERSON] з нежитлового приміщення. Під час підготовчого судового засідання позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі до загального фонду міського бюджету за період з 04.09.2020 року по 30.09.2024 року в сумі 321481 грн. 52 коп.; пеню за період з 15.03.2022 року по 15.03.2023 року та з 18.10.2023 року по 25.07.2024 року в сумі 22076 грн. 23 коп.; 3% річних за період з 04.09.2020 року по 07.08.2024 року в сумі 34902 грн. 30 коп.; розірвати договір оренди від 04.09.2020 року №413-ДРА/20 та усунути перешкоди в користуванні орендованим комунальним майном, шляхом виселення [PERSON] з нежитлового приміщення. У наданому відзиві відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що після укладення договору оренди регулярно сплачував орендну плату. 24.02.2022 року в Україні було оголошено воєнний стан. 28.02.2022 року відповідач отримав від голови ОСББ «ПРОСПЕКТ ПОЛЯ 139» листа, в якому останній вимагав у нього передати ключі від підвального приміщення, яке мешканці багатоквартирного будинку планували використовувати як укриття. Оскільки ситуація в м.Дніпрі була дуже важкою, він одразу погодився передати комплект ключів голові ОСББ «ПРОСПЕКТ ПОЛЯ 139» та співвласники квартир будинку почали використовувати приміщення підвалу в якості укриття. Під час користування приміщенням відповідач привів його до задовільного стану, мешканці обладнали його всім необхідним для знаходження в ньому під час тривоги, тому воно цілком відповідало вимогам щодо використання його в якості укриття. Таким чином, з березня 2022 року відповідач фактично не користується орендованим приміщенням, оскільки за непередбачуваних обставин вимушений був надати доступ до приміщення співвласникам будинку для використання в якості укриття під час повітряних тривог. Саме тому він перестав сплачувати орендну плату, про що неодноразово повідомляв орендодавця. Вважає такі дії, обгрунтованими, правомірними та такими, що відносяться до надзвичайних ситуацій. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.08.2023 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2024 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Протокольними ухвалами від 03.12.2024 року судом було прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач просив відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у поданому відзиві. \~ \~ \~ \~Заслухавши представника позивача та відповідача, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04.09.2020 року між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та відповідачем [PERSON] 04.09.2020 року було укладено договір оренди №413-ДРА/20, згідно якого останньому було передано у строкове платне користування комунальне майно нежитлове приміщення, загальною площею 165,8 кв.м, що розташоване в підвалі 5-поверхового будинку за адресою: [ADDRESS] , вартість якого згідно з незалежною оцінкою становила 10712 грн. 56 коп., без ПДВ, що перебуває на балансі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради та власником якого є територіальна громада м.Дніпра. \~ \~ \~ \~Згідно умов п.10.1 договору оренди термін його дії складав з 04.09.2020 року по 02.09.2025 року. \~ \~ \~ \~Пунктами 3.1, 3.3 договору було визначено розмір орендної плати в сумі 7501 грн. без ПДВ, яка підлягає коригуванню з урахуванням індексу інфляції. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3.2 договору було встановлено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує 70% від загальної суми орендної плати у розмірі 5250 грн. 70 коп. до загального фонду міського бюджету, 30% від загальної суми орендної плати у розмірі 2250 грн. 39 коп. на рахунок балансоутримувача. \~ \~ \~ \~Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, позивач просив стягнути з останнього заборгованість по орендній платі до загального фонду міського бюджету за період з 04.09.2020 року по 30.09.2024 року в сумі 321481 грн. 52 коп.; пеню за період з 15.03.2022 року по 15.03.2023 року та з 18.10.2023 року по 25.07.2024 року в сумі 22076 грн. 23 коп.; 3% річних за період з 04.09.2020 року по 07.08.2024 року в сумі 34902 грн. 30 коп.; розірвати договір оренди від 04.09.2020 року №413-ДРА/20 та усунути перешкоди в користуванні орендованим комунальним майном, шляхом виселення [PERSON] з нежитлового приміщення. Згідно з ч.1 ст.759, ч.1 ст.760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). \~ \~ \~ \~ \~Частиною 3 ст.759 ЦК України передбачено, що особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються\~Законом України «Про оренду державного та комунального майна». Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендодавець - юридична особа, яка на підставі договору оренди передає майно у користування за плату на певний строк. Згідно ч.ч.1,2 ст.4 зазначеного вище Закону, суб`єктами орендних відносин є: орендар; орендодавець; балансоутримувач; уповноважений орган управління; представницький орган\~місцевого самоврядування\~або визначені\~ним органи\~такого представницького\~органу; Кабінет Міністрів України або орган державної влади, визначений Кабінетом Міністрів України. Орендодавцями є: а) Фонд державного майна України - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна (будівель, споруд, їх окремих частин), а також майна, що не увійшло до статутного капіталу, що є державною власністю (крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, а також майна, що належить закладам вищої освіти та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам, та інших випадків, передбачених галузевими особливостями оренди майна); б) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна та майна, що не увійшло до статутного капіталу, яке належить Автономній Республіці Крим; в) органи, уповноважені представницькими органами місцевого самоврядування, - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, яке перебуває у комунальній власності; г) балансоутримувачі - щодо: нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 400 квадратних метрів на одного балансоутримувача, якщо менший розмір площі не встановлено рішенням представницького органу місцевого самоврядування - щодо об`єктів комунальної власності або галузевими особливостями оренди майна; нерухомого майна для організації та проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів - на строк, що не перевищує п`яти календарних днів протягом шести місяців, а також щодо майна, яке передається суб`єктам виборчого процесу для проведення публічних заходів (зборів, дебатів, дискусій) під час та на період виборчої кампанії; нерухомого майна для організації та проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів - на строк, що не перевищує 30 календарних днів протягом одного року щодо кожного орендаря, якщо балансоутримувачем є державне або комунальне підприємство, установа, організація, що здійснює діяльність з організування конгресів і торговельних виставок; іншого окремого індивідуально визначеного майна; ґ) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства, що передається дипломатичним представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Частиною 1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно п.12.1 договору оренди №413-ДРА/20 від 04.09.2020 року взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України. Пунктами 12.2, 12.4 договору оренди №413-ДРА/20 від 04.09.2020 року передбачено, що зміни та доповнення до цього договору допускаються за взаємної згоди сторін і оформлюються додатковими угодами. У разі зміни юридичної адреси або банківських реквізитів сторона, реквізити якої змінились, зобов`язана повідомити про ці зміни іншу сторону у 5-денний термін. В обгрунтування підстав пред`явлення цього позову Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зазначено набуття останнім прав орендодавця на підставі рішення Дніпровської міської ради від 23.02.2022 року №84/16 «Про затвердження Положення про департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради». \~ \~ \~ \~Пунктом 2 зазначеного вище рішення передбачено «Відзначити, що департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради виступає стороною по договорах оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, які були укладені до моменту прийняття цього рішення». \~ \~ \~ \~Суд враховує, що відповідно до Положення про департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, затвердженого зазначеним вище рішенням №84/16 від 23.02.2022 року, не вбачається, що вказаний департамент є єдиним орендодавцем нерухомого майна комунальної власності. \~ \~ \~ \~Рішенням Дніпровської міської ради від 23.02.2022 року №84/16 повноваження Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, як орендодавця такого майна не припинялись. Вказане рішення не містить посилань на конкретні правові підстави його прийняття, підстави та порядок передачі прав орендодавця департаменту (позивачу), в той час, як власником об`єкту оренди була та залишається територіальна громада м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради. При цьому, відповідні зміни у договір оренди №413-ДРА/20 від 04.09.2020 року, у такій саме формі, що і укладений правочин, щодо позивача, як нового орендодавця, його реквізитів, як це передбачено наведеними вище положеннями ЦК України та умовами договору, не вносились та відповідач про це не повідомлявся. Таким чином, рішення від 23.02.2022 року №84/16, яке не містить підстав передачі (правонаступництво, реорганізація, відступлення прав вимоги та інш.), без визначення конкретного переліку договорів оренди; без внесення відповідних змін у договір оренди, укладений із відповідачем, орендодавцем за яким залишається Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, який є існуючою юридичною особою, не є достатнім доказом набуття позивачем прав вимоги за цим договором та, відповідно, права на пред`явленням позову з заявленими вимогами, що випливають із цього договору. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав їх недоведеності. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем по справі судові витрати покладаються на останнього. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed