Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників. 1.1 Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з [PERSON] з 09.08.2023 по 22.02.2024 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Дубнобудматеріали», працював водієм. 17.01.2024 [PERSON] , керуючи т/з Renault Premium 440, д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем DAF FT XF105.460, внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.02.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП т/з Renault Premium 440, д.н.з. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень з ознаками значного конструктивного знищення. Вказаний т/з на момент ДТП перебував в оренді ТОВ «Дубнобудматеріали». Внаслідок ДТП підприємству нанесені матеріальні збитки, що складають витрати на відновлювальний ремонт автомобіля у розмірі 459 000 грн., які були відшкодовані власнику т/з. Крім того, товариство зазнало додаткових витрат на перевезення автомобіля з місця ДТП до підприємства, уклавши договір з перевізником на суму 62000 грн. Оскільки відповідач є винним у ДТП, шкода була відшкодована ТОВ «Дубнобудматеріали» власнику автомобіля, а тому з відповідача підлягає стягненню в порядку регресу сума сплаченого майнового відшкодування у розмірі 459000 грн. та додаткових витрат на перевезення автомобіля у розмірі 62 000 грн., а також судові витрати у справі. 1.2 Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 27.01.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що подав відповідну заяву. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат за вказаною адресою відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. Судом встановлено, що з 09.08.2023 по 22.02.2024 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Дубнобудматеріали», працював водієм т/з Renault Premium 440, д.н.з. [NUMBER] . 3.2 З постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області №383/97/24 від 02.02.2024 встановлено, що 17.01.2024 відбулось ДТП за участю автомобіля Renault Premium 440, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля DAF FT XF105.460. Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.14-16). 3.3 Транспортний засіб Renault Premium 440, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП перебував в оренді ТОВ «Дубнобудматеріали» відповідно до Договору оренди транспортних засобів, укладеного між ТОВ «Дубнобудматеріали» та власником т/з [PERSON] (а.с.10-12). 3.4 Згідно картки механіка до наряду на обслуговування №0000007302 від 05.04.2024, вартість ремонту автомобіля становить 474 000 грн.(а.с.25). 3.5 01.05.2024 між [PERSON] та ПП [PERSON] було укладено Договір №8 про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобілів. Згідно рахунку-фактури №19 від 03.06.2024 вартість запчастин та робіт становить 459 000 грн., які були сплачені ФОП [PERSON] 05.06.2024 (а.с.26-32). 3.6 В подальшому ТОВ «Дубнобудматеріали» було відшкодовано [PERSON] шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі понесених витрат на ремонт автомобіля, що становить 459 000 грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 12.07.2024, від 16.07.2024 та від 18.07.2024 (а.с.21-23). 3.7 Також ТОВ «Дубнобудматеріали» було понесено додаткові витрати на перевезення автомобіля Renault Premium 440, д.н.з. [NUMBER] з місця ДТП, а саме: с. Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області до м. Дубно Рівненської області, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 30.01.2024. Перевезення здійснювалося ПП «АМІКОР» (а.с.19). 3.8 Згідно рахунку - фактури №СФ-0000027 від 31.012024 вартість послуги по перевезенню автомобіля становить 62 000 грн., які були сплачені ТОВ «Дубнобудматеріали» для ПП «АМІКОР», що підтверджується відповідними платіжними інструкціями від 15.02.2024 на суму 30 000 грн. та від 28.02.2024 на суму 32 000 грн. (а.с.18,20). 3.9 09.10.2024 на адресу відповідача [PERSON] було надіслано лист-вимогу про відшкодування завданих збитків у розмірі 459 000 грн. та 62 000 грн., однак така залишилася без належного реагування (а.с.17). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо винна особа - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно ст. 134 КЗпП України Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який виконував трудові обов`язки та керував транспортним засобом, що на відповідній правовій підставі належить роботодавцю, відшкодовується роботодавцем, а не безпосередньо винним водієм (ч. 2 ст. 1187 ЦК). У такому випадку роботодавець вважається особою, яка відповідає за шкоду та в разі встановлення вини працівника, що є особою, яка завдала шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 17.01.2024, відбулась внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] , який на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Дубнобудматеріали». Між його неправомірними діями та шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Таким чином, оскільки відповідач спричинив ДТП та завдав матеріальні збитки, тому зобов`язаний їх відшкодувати. Враховуючи, що така шкода була відшкодована позивачем власнику транспортного засобу, то [PERSON] зобов`язаний відшкодувати завдані збитки в порядку регресу на загальну суму 459 000 грн. Крім того, стягненню з відповідача підлягають витрати, пов`язані з перевезенням пошкодження автомобіля у розмірі 62 000 грн. Таким чином, беручи до уваги відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд задовольняє позовні вимоги. 5.2. В підсумку, суд задовольняє обґрунтований позов. 5.3. Відповідно вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 7815 грн. (а.с.6) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved