Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

10.12.2024\~року позивач\~ [PERSON] \~звернулася до\~Комунарського районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~позовною заявою\~про стягнення\~аліментів на\~утримання повнолітньої\~непрацездатної дитини,\~що має\~інвалідність,\~та на\~утримання позивача\~з [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 28.11.2003 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 21.02.2009 року. В шлюбі у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка має 2 групу інвалідності з дитинства та є непрацездатною особою. Повнолітня непрацездатна [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні та піклуванні. З народження [PERSON] знаходиться під постійним спостереженням невролога, генетика, ендокринолога, ортопеда. Проходить стаціонарне лікування в неврологічному відділенні 2-3 рази на рік, двічі на рік на психіатричному лікуванні; з 2008 року перебуває на обліку в УДСБ «Охматдит»; з 2012 року - у лікаря психіатра. [PERSON] зазначає, що з 17.10.2014 року вона не працювала у зв`язку з доглядом за дитиною до 14-річного віку. У подальшому в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району було оформлено догляд за дитиною до 18 років. З 27.11.2023 року, після досягнення дитиною 18-річного віку, позивач оформила постійний догляд за психічно хворою дитиною. З 2022 року [PERSON] почала хворіти на епілепсію з частими нападами, що ще більше ускладнює перебіг її основних вроджених захворювань та потребує щоденного прийому дороговартісних ліків. Відповідач [PERSON] є пенсіонером за військовою вислугою років та з листопада 2023 року, після досягнення донькою 18-річного віку, сплачує за усною домовленістю аліменти на дитину в розмірі 33% від пенсії. Проте, через постійні телефонні дзвінки з погрозами перервати виплати, які він виплачує з власної волі, криками та образами, позивач була змушена звернутися до суду з позовом для встановлення підстав отримання аліментів у встановленому законом порядку. Наразі відповідач інших утриманців немає, перебуває в працездатному віці, стан його здоров`я дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в повному обсязі. З цих підстав, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), щомісяця протягом опікування та проживання з повнолітньою непрацездатною донькою, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. Ухвалою суду від 16.12.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 02.04.2025 року відповідач [PERSON] на адресу суду надав письмові пояснення, згідно з якими він частково визнає позовні вимоги [PERSON] , а саме просить суд встановити аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] в розмірі 7\~000 гривень, на утримання позивачки 3\~000 гривень щомісяця. Відповідач вважає, що родина [PERSON] є заможною, оскільки вона з батьками та дітьми проживає у власному будинку, має автомобіль, отримує допомогу від держави на потреби дитини з інвалідністю та аліменти на другу дитину. Він також добровільно сплачує щомісяця 33% від пенсії, яка після вирахування аліментів, становить 9\~000 гривень. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому пояснила, що до повноліття доньки, відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Після досягнення донькою 18-річного віку, у 2023 році, [PERSON] самостійно подав до ПФУ заяву щодо відрахування з пенсії 33% на її утримання до 20 років. Позивач хоче, щоб відповідач сплачував аліменти, встановлені в судовому порядку. [PERSON] додала, що має ще 8-річну доньку, виховує двох дітей самостійно. На теперішній час вони виїхали з міста Запоріжжя та проживають у Львівській області. Після повномасштабної війни у доньки [PERSON] з`явилися нові захворювання, які суттєво впливають на її стан. Інвалідність у [PERSON] встановлена до 11.11.2026 року, з ПФУ вона отримує 4\~130 гривень, з яких: 2\~300 грн. пенсія по інвалідності [PERSON] , і 2\~850 грн. їй соціальні виплати у зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю. Аліменти на другу дитину вона не отримує. Представник відповідача\~ [PERSON] підтримав подані відповідачем письмові пояснення, просив частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки та позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 7\~000 та 3\~000 гривень, відповідно. Заслухавши позиції сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , з огляду на таке. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки Судом встановлено, що з 28.11.2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який було зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис №1796. Сторони у справі є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.11.2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №994. 21.02.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №63, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно довідки\~до акта\~огляду медико-соціальною\~експертною комісією\~серії 12\~ААГ №167705\~та висновку\~лікарсько-консультативної\~комісії №1880,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~має інвалідність\~з дитинства\~другої групи,\~яка встановлена\~до 01.11.2026\~року.\~Діагноз:\~ВВР ЦНС,\~мікроцефалія,\~гіпоплазія лобних\~часток,\~тригоноцефалія,\~структурна епілепсія,\~часті генералізовані\~напади,\~медикаментозно резистентні,\~порушення когнітивних\~функцій з\~розумовою відсталістю.\~Дисметаболічна кардіоміопатія\~синусова тахікардія.\~Додаткова хорда\~лівого шлуночка,\~СН 0.\~За станом\~здоров`я\~потребує постійного\~стороннього догляду. З народження [PERSON] знаходиться на обліку у лікарів: невролога, генетика, ендокринолога, ортопеда. Проходить стаціонарне лікування в неврологічному відділенні 2-3 рази на рік, двічі на рік на психіатричному лікуванні; з 2008 року перебуває на обліку в УДСБ «Охматдит»; з 2012 року - у лікаря психіатра; на обліку та обстеженні - в міжобласному спеціалізованому медико-генетичному центрі центрі рідкісних (органних) захворювань м. Харкова. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Судом також\~встановлено,\~що позивач\~на даний\~час не\~працює,\~фактично виїхала\~на постійне\~місце проживання\~до Львівської\~області. [PERSON] отримує від держави щомісячно: 2\~850 грн. соціальні виплати у зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю, 2\~300 грн. пенсія по інвалідності [PERSON] . Відповідно до частин 8 та 9\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі\~ст.198 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1\~статті 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 цього Кодексу. Тлумачення статтей\~198,\~200 СК України\~свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги. Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі №459/1381/18 (провадження № 61-9328св19). Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Судом також встановлено, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої непрацездатної доньки, оскільки згідно довідки про доходи №6701 7870 0775 2791, сформованої засобами автоматичних систем ПФУ 26.02.2025 року, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області і отримує пенсію за вислугу років та за період з лютого 2024 року по січень 2025 року включно його дохід склав 107\~449,96 гривень. Згідно відповіді №1257673 від 02.04.2024 року з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, [PERSON] у грудні 2024 року отримав дохід в якості виплати військовослужбовцям у розмірі 37\~553,43 грн. Судовим розглядом не встановлено, що у відповідача є проблеми зі станом здоров`я, маються інші діти на утриманні, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім не надано. Статтею 200\~Сімейного кодексу\~України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу (заробітку) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в статті 182\~цього Кодексу (ч. 1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2). Відповідно до положень\~ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] , з якою проживає повнолітня непрацездатна [PERSON] , має право на утримання доньки від відповідача, який є її батьком дитини, а останній як працездатна, фізично здорова особа, спроможний надавати їй таку матеріальну допомогу, тому розмір аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної [PERSON] необхідно визначити у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову\~і до строку, до якого встановлено інвалідність [PERSON] . Щодо заявлених [PERSON] вимог про стягнення аліментів на її утримання Положеннями статті 91 СК України закріплено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Так, відповідно до частини другої наведеної статті жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до статті 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя на підставі статті 88 СК України є проживання разом з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, та опікування нею, а також можливість надання матеріальної допомоги іншим з подружжя. Для цілей Конвенції про права дитини 1989 року, дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (частина перша статті 6 СК України). Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитина з інвалідністю - це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» встановлені відповідні розміри державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства (залежно від групи) та дітям з інвалідністю до 18 років. При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 19 грудня 2017 року № 2249-VIII\~у тексті СК України слова «інвалід» та «дитина-інвалід» в усіх відмінках і числах замінено відповідно словами «особа з інвалідністю» та «дитина з інвалідністю» у відповідному відмінку і числі. Правовідносини у даній справі стосуються стягнення аліментів, зокрема, на утримання дружини, яка здійснює опіку над повнолітньою непрацездатною донькою. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, на підставі статті 88 СК України, відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи За положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. У зв`язку з тим, що позивачем заявлено дві самостійні позовні вимоги, [PERSON] звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено на 50%, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. судом покладається на відповідача.

Outcome: partial