Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

24.02.2025 представниця ПАТ «НАСК «Оранта» за довіреністю Гончаренко І.В. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «Оранта» в порядку регресу 160\~000,00 грн. та витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.09.2022 між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Забезпеченим транспортним засобом за договором є автомобіль Toyota Avensis, д.р.н. [NUMBER] , страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 320 000,00 грн.; за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн.; франшиза 0,00 грн. 08.04.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Avensis, д.р.н [NUMBER] та автомобіля Volkswagen Passat, д.р.н [NUMBER] . Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 29.06.2023 у справі № 363/2259/23 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 13.04.2023 до страховика надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заява про страхове відшкодування від [PERSON] . Відповідно до Звіту 85-D/12/82 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28.04.2023 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ складає 188 042,10 грн. На підставі звіту 85-D/12/82 від 28.04.2023, складеного ФОП [PERSON] , розрахунку страхового відшкодування від 10.07.202, страхового акту ОЦВ-23-23-89692/1 від 12.07.2023 страховою компанією ПАТ «НАСК «Оранта» було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування в розмірі 160\~000,00 грн. Страхове відшкодування сплачено [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 35266 від 13.07.2023. Відповідно до статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи вище зазначене, позивач вважає, що [PERSON] має повернути ПАТ НАСК «Оранта» сплачене страхове відшкодування у розмірі 160\~000,00 грн. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.02.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача за довіреністю Гончаренко І.В. не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210982969, укладеного між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] , автомобіль Toyota Avensis, д.р.н. [NUMBER] , є забезпеченим транспортним засобом, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 320 000,00 грн.; за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн.; франшиза 0,00 грн. 07.04.2023 о 21 год. 30 хв. у м. Вишгород Київської області по вул. Набережна, 22 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Avensis, д.р.н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Volkswagen Passat, д.р.н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 29.06.2023 по справі № 363/2259/23, яка набрала законної сили 11.07.2023, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП. Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи наявність у винуватця Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 13.04.2023 власник пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Passat, д.р.н [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту 85-D/12/82 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28.04.2023, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat, д.р.н [NUMBER] з урахуванням зносу без ПДВ складає 188 042,10 грн. На підставі звіту 85-D/12/82 від 28.04.2023, розрахунку страхового відшкодування від 10.07.202, страхового акту ОЦВ-23-23-89692/1 від 12.07.2023 страховою компанією ПАТ «НАСК «Оранта» було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування в розмірі 160\~000,00 грн. 13.07.2023 [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 160 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35266 від 13.07.2023. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до абзацу «в» пункту 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи, що позивачем у порядку та в межах визначених законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної потерпілій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є підставою для регресних вимог відповідно до статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved