Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором від 02.03.2021 у розмірі 42 319,49 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір №2105936401702, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3700 грн з граничним строком кредитування - 1 рік, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачем здійснені дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті кредитодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням реквізитів банківської картки на рахунок якої в подальбшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у визначеній договором сумі. Строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Право вимоги за вказаним договором кредиту перейшло до позивача у відповідності до Договору факторингу від 01.12.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ТОВ «Вердикт Капітал» та договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Колект Центр». Позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 59 146,89 грн, з яких: 3700,00 грн. - заборгованість за кредитом; 29822,00 грн. - заборгованість за процентами станом на 30.11.2021, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «Вердит Капітал»; 25 624,89 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до умов договору за період з 01.12.2021 по 01.03.2022. Враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 42 319,49 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явились. В позовній заяві позивач зазначив, що просить розглядати справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 25 грудня 2024 року позов надійшов до Криворізького районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 14.01.2025 позов передано до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 02 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №2105936401702, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети в сумі 3700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та платити проценти за користування кредитом. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування у розмірах: 2% за умови сплати всіх нарахованих процентів не пізніше орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується ще на 1,38% у порівнянні з попередньою процентною ставкою; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% у порівнянні з попередньою процентною ставкою. Відповідно до п.1.9 Договору граничний строк кредитування - 1 рік. Невідємною частиною договору є Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Уклавши договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті. Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. [PERSON] також підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови з договором. В інформації щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, вказані послідовні дії позичальника щодо зазначення даних: прізвища, імені та по батькові, дати народження, моьбільний телефон, адреси електронної пошти, паспортних даних, адреса реєстрації та проживання, місце роботи та щомісячний дохід, номер банківської картки, сума та строк кредиту, проставлення галочки про ознайомлення з Правилами та умовами надання позики, підтвердження заявки, підписання кредитного договору. Листом від 11.09.2024 ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» підтвердило здійснення переказу грошових коштів в сумі 3700 грн 02.03.2021 за номером договору 2105936401702. Відповідно до розрахунку ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість відповідача станом на 30.11.2021 складає: 3700,00 грн - тіло кредиту, 29 882,00 - відсотки. Від відповідача оплат по договору не надходило. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема до боржника [PERSON] за договором № 2105936401702 від 02.03.2021 на загальну суму заборгованості - 33 522,00 грн. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01/2023/01, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на загальну суму заборгованості 59 346,89 грн, з яких: 3700,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 55646,89 грн - заборгованість за процентами, що видно із реєстру боржників. Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» видно, що заборгованість за відсотками, станом на дату відступлення права вимоги складає 29 822,00 грн; нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 01.12.2021 по 01.03.2022 (граничний строк кредитування за договором) - 25 824,89 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2105936401702 від 02.03.2021, складеного позивачем, станом на 06.12.2024 заборгованість відповідача за кредитом складає 59 146,89 грн, заявлена до стягнення сума - 42 319,49 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків. Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі договору факторингу від 01.12.2021 та договору відступлення прав вимоги від 10.03.2023 позивач набув права вимоги до відповідача за договором кредиту №2105936401702 від 02.03.2021. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачу в межах граничного строку кредитування, визначеного п.1.9 Договору, (до 01.03.2022), а тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунками. При цьому, наявна загальна заборгованість відповідача складає 59 143,89 грн, однак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в меншому розмірі, що становить 42 319,49 грн. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він електронним підписом підписував договір про надання фінансових послуг, отримував кредитні кошти і користувався ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надав, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 13 000,00 грн, які підтверджуються договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 114 від 01.11.2024 року, витягом з акту №2 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 на суму 13000,00 грн. Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved