Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] , звернулася із вищезазначеною позовною заявою до суду. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] померла баба позивачки - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Згідно даних КП «Виноградівське РБТІ» житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Виноградівської районної ради 09.08.1989 року на підставі рішення виконкому Виноградівської райради від 09.08.1989 року за №138. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким половину вищевказаного будинку заповіла позивачці [PERSON] , а іншу половину батькові позивачки - [PERSON] , однак такий [INFO] помер. За оформленням права власності на спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Берегівського нотаріального округу Богаш Н.Я., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлений до нього позов визнає. Приватний нотаріус Богаш Н.Я., про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче судове засідання не з`явилася. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] померла баба позивачки - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за №1176 від 11.12.2024р. та технічного паспорту на житловий будинок, даний житловий будинок з надвірними спорудами будівництвом завершений і його інвентаризаційна вартість складає 351 519,00 гривень. Згідно даних КП «Виноградівське РБТІ» житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Виноградівської районної ради 09.08.1989 року на підставі рішення виконкому Виноградівської райради від 09.08.1989 року за №138. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким половину вищевказаного будинку заповіла позивачці [PERSON] , а іншу половину батькові позивачки - [PERSON] , однак такий [INFO] помер. За оформленням права власності на спадкове майно в порядку ст.1268 ЦК України позивачка звернулася до приватного нотаріуса Берегівського нотаріального округу Богаш Н.Я., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім позивачки, спадкоємцем щодо майна померлої баби є дядько позивачки-відповідач. [PERSON] . Нотаріусом відмовлено в оформленні права на спадщину, у зв`язку із чим позивачка змушена звернутися за оформленням своїх спадкових прав у судовому порядку. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як визначено ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами,позовного провадження. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. У той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328, ст. 392 ЦК України). Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленого позову.

Outcome: approved