Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

21 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла її свекруха [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт 21 січня 2011 року, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла позивачці. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свекрухи, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивачка не з`явилася, 28 березня 2025 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 37). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 25 березня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 21). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 6) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №1 за 2025 рік Турійської селищної ради Волинської області (а. с. 10). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване (а. с. 34, 35). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 81,6 кв. м, житловою площею 46,8 кв. м, господарські будівлі та споруди: літня кухня-сарай «Б-1», сарай «В-1», сарай «в», вбиральня «Г», огорожа «№1», ворота з хвірткою «№2», колодязь «№3» (а. с. 11-14). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК\~Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено,\~що за\~життя [PERSON] \~21\~січня 2011 року склала заповіт, відповідно до якого належне їй майно заповіла своїй невістці [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Позивачка [PERSON] народилася [INFO] та є невісткою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України, свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження (а. с. 4, 26 на звороті). [PERSON] на\~день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала у селі Нири Ковельського району Волинської області разом із позивачкою (а. с. 28). Син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] (а. с. 27). 30 листопада 2015 року позивачка подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 24). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 21 січня 2011 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 30 на звороті, 31). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивачка [PERSON] є спадкоємницею за заповітом, яка у контексті положень статей 1268, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 20 березня 2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 9). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 79/2015 щодо майна померлої [PERSON] (а. с. 23-36), з яких також видно, що ніхто, крім позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцю земельні ділянки видані позивачці. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідача в користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок. На підставі викладеного, статей 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved