Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд зменшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки на 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник надала заяву, в якій просить суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги позивача визнає. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 лютого 2009 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №147 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.07.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина [PERSON] залишився проживати з матір`ю (а.с.11). Згідно рішення Орджонікідзевського міського суду в Дніпропетровській області від 28.07.2016 року (справа №184/1216/16-ц) з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з 05.07.2016 року і до повноліття дитини (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Батьками вказані: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] , народилась [INFO] . Батьками вказані: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.4). Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2024 року (справа №191/3743/23) з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] (а.с.7-8). Згідно довідки №13 від 13.01.2023 року, виданої командиром військової частини [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] з 05.01.2023 року (а.с.12). Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2024/001116509 від 02.02.2024 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 02.02.2024 року (а.с.15). Згідно пояснень позивача, на теперішній час його матеріальний та сімейний стан змінились. З його заробітку утримується 7/12 частини (1/4+1/3) аліме\-нтів, що перевищує 50% його зарплати, що є порушенням законодавства України, так як передбачено, що у платника аліментів повинно залишатися після сплати аліментів не менше ніж 50% його загального доходу. На сьогодні розмір аліментів на кожну дитину розподіляється так, що син [PERSON] отримує 1/4 частину з усіх видів його доходу, а діти від шлюбу з [PERSON] , а саме: син [PERSON] та донька [PERSON] по 1/6 (1/3:2) частці на кожного. Вважає, що розмір аліментів, які з нього стягуються на утримання трьох дітей, повинен бути однаковим і повинен складати на кожну дитину по 1/6 частині, що буде справедливим і достатнім для їх належного утримання і не буде перевищу\-вати половину його заробітку (1/6+1/6+1/6=1/2). Його дохід військового складає не менше 120000 грн. в місяць, що є загальновідомим фактом, і розмір аліментів у розмірі 1/6 частини буде достатнім для утримання дітей різного віку, оскільки їх розмір буде в рази більшим, ніж прожитковий мінімум на дитину у 2024 році в Україні. Тому вважає, що аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) буде доцільним і достатнім для його утримання, тим більш, він надає йому кошти у добровільному порядку і несе інші витрати на його утримання. Таким чином, вбачається погіршення матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Суд вважає, що зміна матеріального стану позивача, зобов`язання утримання згідно рішення суду ще двох дітей і є тим випадком, на підставі яких відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки на кожну дитину. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу на 1/6 застану всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не суперечить нормам матеріального права, відповідає п. 5 ст. 183 СК України, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається: при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги те, що відповідач визнав позовні вимоги та таке визнання не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved