Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України(МТСБУ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.08.2023 року в с. Демидів Вишгородського району, Київської області, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано матеріальної шкоди. 18.10.2022 року постановою Вишгородського районного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих.№3035 від 28.08.2023 року, вартість збитку, заподіяного власнику після пошкодження колісного транспортного засобу «Audi Q7» д.н.з. [NUMBER] станом на 12.08.2023 року дорівнює 81\~442,16 грн. Позивачем, відповідно до наказу №4.1/19890\~від 16.11.2023\~року,здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 74\~765,07 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Крім того, 05.09.2023 року позивачем сплачено послуги експерта у розмірі 1\~450,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 76\~215,07 грн. та суму витрат на встановлення розмірі збитку у розмірі 1\~450,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено постановою Вишгородського районного суду Київської області від 18.10.2023 року, 12.08.2023 року о 15 годині 43 хвилини в с. Демидів, Вишгородського району, Київської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну обстановку водію [PERSON] , транспортний засіб «Audi» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. [PERSON] своїми діями порушив вимоги п.10.1. Правил дорожнього руху України за, що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Вищевказаною постановою Вишгородського районного суду Київської області, визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення. Вказана постанова набрала законної сили 31.10.2023 року Як встановлено під час розгляду справи, цивільно-правова відповідальність відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, що підтверджується копією витягу з центральної бази даних МТСБУ. 15.08.2023 року [PERSON] , власник автомобіля «Audi»\~д.н.з. [NUMBER] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~реєстрацію транспортного\~засобу [NUMBER] , подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих.№3035 від 28.08.2023 року, вартість збитку, заподіяного власнику після пошкодження колісного транспортного засобу «Audi Q7» д.н.з. [NUMBER] станом на 12.08.2023 року дорівнює 81\~442,16 грн. Як встановлено під час розгляду справи, шкода заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди яка сталась 12.08.2023 року, завдана [PERSON] , власнику транспортного засобу «Audi\~Q7»\~д.н.з. [NUMBER] , відшкодована не була. 21.08.2023 року водій транспортного засобу «Audi\~Q7»\~д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про отримання страхового відшкодування, за результатами розгляду якої, МТСБУ прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 74\~765,07 грн., що підтверджується наказом №4.1/19890 від 16.11.2023 року. 16.11.2023 року власнику автомобіля «Audi\~Q7»\~д.н.з. [NUMBER] [PERSON] виплачено грошові кошти у розмірі 74\~765,07 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №977976 від 16.11.2023 року. Крім того, ФОП « [PERSON] » за послуги аварійного комісара, МТСБУ сплачено 1\~450,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №975281 від 05.09.2023 року. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На підставі ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що діяльність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. На підставі п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~яка діяла\~на момент\~виникнення страхового\~випадку, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка діяла на момент виникнення страхового випадку, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~яка діяла\~на момент\~виникнення страхового\~випадку, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного\~законодавства не\~має зворотної\~дії у\~часі,\~крім випадків,\~коли він\~пом`якшує або\~скасовує цивільну\~відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Таким чином,\~право на\~звернення з\~регресним позовом\~виникло у\~МТСБУ відразу\~після понесення\~витрат,\~а саме\~16.11.2023\~року,\~то спірні\~правовідносини регулюються\~положеннямиЗакону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які діяли до 01.01.2025 року. Отже, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої шкоду в порядку регресу, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України. Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved