Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

27 лютого 2025 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розміні частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07.06.2003 року по 07.10.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач відповідно до рішення суду сплачував на її користь аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. На даний час донька досягла повноліття, однак навчається в Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана на першому курсі денного відділення факультету «Маркетинг». Стипендію не отримує, оскільки навчається на платній основі. Навчання закінчується 2028 року. Донька власного доходу не має, потребує постійної матеріальної підтримки: кошти на проїзд до місця навчання, канцелярію та посібники, забезпечення одягом та взуттям; вивчення мов, підтримка належного здоров`я. Позивачка посилається в позові на те, що донька пережила жахіття вторгнення російської федерації, оскільки місто Ірпінь зазнало масової ракетної атаки, руйнувань, окупацію. Донька має статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, працює, тому може сплачувати аліменти на утримання доньки, яка навчається щомісячно, в розмірі частини заробітку (доходу). Ухвалою суду від 28.02.2025 року було відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про проведення розгляду за її відсутності, задоволення позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] був належно повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідач повідомлявся на адресу, яка вказана у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру та на адресу, яка вказана позивачем місце проживання відповідача в позовній заяві. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 14 квітня 2025 року вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано 07.10.2010 року рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER] від 09.02.2007 року), дата народження [INFO] , батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (яка відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.2019 року змінила прізвище на « [PERSON] »). Дані відомості підтверджують той факт, що сторони по справі є батьками [PERSON] та що остання на день звернення до суду із даним позовом є повнолітньою. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки № 0079 від 06.02.2025 року, яка видана [PERSON] про те, що вона є студенткою 1 курсу факультету маркетингу Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана; денна форма навчання; час закінчення навчання 30 червня 2028 року. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в інституті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~враховує, що відповідач є працездатною особою, його стан здоров`я. Обставин, які б звільняли відповідача взагалі від обов`язку по утриманню своєї повнолітньої дочки, що продовжує навчання, в суді не встановлено. З огляду на викладене, з урахуванням сімейного, майнового стану сторін, а також потреби у матеріальній допомозі на період навчання [PERSON] , суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з всіх видів його доходу, що не призведе до погіршення майнового стану платника аліментів, та буде достатнім для забезпечення необхідних потреб його доньки в період навчання, але не більше ніж до досягнення віку 23-х років з огляду на справедливий та розумний розподіл витрат. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 27 лютого 2025 року. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved