Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

у жовтні 2024 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №777663822 в розмірі 26\~799,11 грн та за договором № 2241261 в розмірі 2396,00 грн, а всього 29\~195,11 грн та понесені позивачем судові витрати. Позов мотивований тим, що 28.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 777663822. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. Відповідно до Реєстру боржників №152 від 21.09.2021 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 777663822. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, останнє за грошові кошти приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тім числі до відповідача в сумі 26 799,11 грн, з яких: 7 499,71 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 299,4 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.10.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 12.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2241261 шляхом підписання електронним підписом клієнта одноразовим ідентифікатором, направленого товариством на номер мобільного телефона клієнта. Кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта. 27.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, вказаними у реєстрі боржників, в тім числі до відповідача в сумі 2 396 грн, з яких: 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 596 грн сума заборгованості за процентами. Представник відповідача в додаткових поясненнях (а.с.90-95) просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, покликаючись на те, що подані позивачем документи не підтверджують існування заборгованості в заявленному позивачем розмірі. За договором № 777663822 сума кредиту становить 5750,00 грн, а не 7499,71 грн та доказів отримання відповідачем коштів в розмірі 7499,71 грн не надано. Строк дії вказаного кредитного договору становить 21 день та вказаний строк не продовжувався та закінчився 18.07.2021, а тому строк позовної давності закінчився 18.07.2024 року, а тому позивач просить застосувати строк позовної давності. Також зауважує що заборгованість нарахована за період з 21.10.2022 по 31.08.2024, тобто поза межами строку дії кредитного договору. Також зазначила, що договір від 12.08.2021 з ТОВ «Лінеура Україна» відповідач не укладав та відповідно грошові кошти в розмірі 800 грн не отримував. Зокрема договір містить номер його паспорту, РНОКПП та номер телефону, проте містить і номер телефону сторонньої особи, а тому це свідчить про те, що хтось скористався даними відповідача та оформив кредит без його відома. Зауважує, що вказаний договір був укладений на 15 днів до 27.08.2021, та відповідно строк позовної давності позивачем пропущено. У відповіді на відзив та письмових поясненнях (а.с.99-113, 159-168) представник позивача наполягає на задоволенні позову та в обгрунтування зазначив, що у відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефона вказаного позичальником при укладенні договорів, а тому позивачем доведено факт укладення спірних договорів, а позовні вимоги є обгрунтованими, натомість відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Також покликається на те, що жодної з умов, які законом визнаються несправедливими, до умов кредитних договорів не було включено, жодних заперечень відповідач щодо умов договорів не висловлював, розмір відсотків було визначено сторонами за спільною згодою та відповідачу було перераховано кошти за укладеними кредитними договорами. Відповідач здійснив частково оплату за кредитними договорами, що свідчить про те, що ним визнавалася заборгованість. Також уважає що позивач підтвердив право вимоги до відповідача, надавши відповідні договори факторингу та заперечує щодо застосування строку позовної давності з огляду на те, що починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 30.06.2023, а починаючи з 24.02.2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії воєнного стану в Україні, який триває і зараз. 15.10.2024 ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області цивільну справу передано до Машівського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с.66-68). Ухвалою від 07.11.2024 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 72). У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та позов підтрмиав в повному обсязі (а.с.113 на зв.). У судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували в повному обсязі з тих підстав, що вимоги позивача є безпідставними, заявлені позв строками позовної давності, незаконними та необгрунтованими. Відповідач також повідомив, що кредитні кошти в розмірі 5750,00 грн він погасив, а кредитний договір з ТОВ «Лінеура Україна» він не укладав. Суд, з`ясувавши правову позицію позивача, заслухавши відповідача та його представника, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 28.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 777663822, підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV4Y3P2, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 7 500,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредитна лінія надається строком на 21 день від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період). Факт отримання [PERSON] коштів в розмірі стверджується банківською випискою АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] за період 28.06.2021-15.08.2021 (а.с.203-204). За п.1.8 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів (а.с.8 на зв.). Згідно з п. 1.9.3 договору у випадку користування кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної сплати процентів, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовується з дати надання кредиту і застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду (а.с.8 на зв.). Відповідно до п.1.12.2 договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50% річних, що становить 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (а.с.8 на зв.). Згідно з п. 1.14.1 орієнтовна загальна вартість кредиту за умови застосування правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою складає 7\~694,18 грн, орієнтовна реальна процентна ставка складає 15697,74% річних (а.с.8 на зв.). Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 777663822 від 28.06.2021р. [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитної лінії на споживчі цілі, строком на 1-30 днів з можливістю продовження строку, дисконтною процентною ставкою, процентів річних 3,65%-620,5%; індивідуальною процентною ставкою, процентів річних 310,25%-620,5%; базова процентна ставка, процентів річних 620,5%, реальною річною процентною ставкою 649%, процентною ставкою, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 839,50% річних (а.с.7). За наданим позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 777663822 від 28.06.2021 за період з 21.10.2022 по 31.08.2024, заборгованість [PERSON] станом на 31.08.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 26 799,11 грн (а.с.17). 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої зазначений договір факторингу викладено у новій редакції, умовами якого передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором (а.с.11-13). За витягом з реєстру прав вимоги №152 від 21.09.2021 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 28.06.2021 за № 777663822 в розмірі 26 799,11 грн (а.с.177). 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, останнє за грошові кошти приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тім числі до відповідача в сумі 26 799,11 грн, з яких: 7 499,71 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 299,4 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.14-16, 134-141). \~ \~ \~ \~12.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою ІТС товариства укладено договір № 2241261 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 800,00 грн, шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , строк кредиту 15 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, знижена процентна ставка становить 1,90% в деньта застосовується відповідно до умов, зазначених в п.1.4.2 договору (а.с.22-29). Факт отримання [PERSON] коштів в розмірі стверджується банківською випискою АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] за період 28.06.2021-15.08.2021 (а.с.203-204). Відповідно до п.3.1 нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році (а.с.23). На а.с. 29 є Додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2241261 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», який також підписаний [PERSON] 12.08.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором В183 (а.с.29). У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, підписавши який [PERSON] підтвердив, що ним отримана та ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування (а.с.30-31). 27.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27062022 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.32-34). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2241261 на суму 800,00 грн (а.с. 39). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.08.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2241261 від 12.08.2021 не погашена та складає 2 396 грн (а.с. 36). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Лінеура Україна» укладені договори позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Разом з тим, суд звертає увагу, що договір факторингу, за яким ТОВ «Таліон плюс» набув право вимоги за кредитним договором № 777663822 від 28.06.2021, а в послідуючому передав право вимоги позивачу, укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» 31.12.2020 та реєстру боржників не надано, наданий суду витяг з реєстру боржників не містить дати його підписання, натомість кредитний договір між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено 28.06.2021, тобто відбулася передача прав вимоги за кредитом, який на момент відчуження не був укладений. Статтею 512\~ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517\~ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. У зв`язку з вищевикладеним суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №777663822 в розмірі 26\~799,11 грн. Водночас, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 20472-07/2021 в установлені договором № 2241261 від 12.08.2021, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 2241261 від 12.08.2021 в розмірі 2 396 грн та позов в цій частині задовольнити Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 248,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial