Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (далі ТОВ «ФК «Пінг-Понг») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 1450304 від 7 травня 2020 року у розмірі 67120,60 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 7 травня 2020 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомлення рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» відповідач подав Заявку на отримання кредиту №1050304. Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті) ознайомився з усіма його умовами та правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до умов кредитного договору, цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Зазначає, що підписання договору здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні кредитного договору. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит №1450304 від 7 травня 2020 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 14999 грн. 10 липня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 01/07, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача. У подальшому, 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 1450304 від 7 травня 2020 року. При цьому, відповідача було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором шляхом направлення на його адресу відповідного повідомлення. Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за ним утворилась заборгованість у розмірі 67120,60 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 14999 грн.; заборгованість за відсотками становить 50621,70 грн.; заборгованість за комісією становить 1499,90 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 лютого 2025 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. 10 квітня 2025 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області ухвалено про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Представник позивача ТОВ «Пінг-Понг» у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. Судом надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача, що встановлена в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст.187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідача суду не повідомлено. В силу приписів п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 7 травня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі був кредитний договір № 1450304, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 6.2). Відповідно до п. 1.2 договору було визначено суму кредиту в розмірі 14999 грн, кредит надавався строком на 30 днів з 07 травня 2020 року (п. 1.3.). У відповідності п. 1.4 договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 6 червня 2020 року. Пунктом 1.5.1 договору визначено комісію за надання кредиту: 1499,90 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.2 договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 5624.63 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. Відповідно до п. 1.6 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 3.3.2 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1 1.6 та п. 2.4 цього договору. Інформація, щодо суми кредитування, терміну повернення кредиту та процентів повністю узгоджується з інформацією в Анкеті-заяві на кредит №1450304, датою створення якої є 07.05.2020. При цьому, кредитний договір містить Додаток № 1 до кредитного договору №1450304 від 07 травня 2020 року. Так, в додатку міститься графік платежів щодо розрахунку заборгованості (в тому числі суми кредиту, комісії за надання кредиту і процентів) із зазначенням дати платежу, повернення кредиту, сплати комісії та процентів), а саме: дата платежу 6 червня 2020 року, кредит 14999,00 грн, комісія за надання кредиту 1499,90 грн, проценти 5624,63 грн, що разом становить 22123,53 грн. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі, передбаченому договором в сумі 14999,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 07 травня 2020 року № 19270381. Як убачається з наданих позивачем документів, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №1450304 відображений позичальником ТОВ «Мілоан» у відомості про щоденні нарахування та погашення, та складає 67120,6 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 14999,00 грн, заборгованість за відсотками 50621,70 грн.; заборгованість за комісією 1499,90 грн. Також судом встановлено, що 10 липня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 01/07, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №01/07 від 10.07.2020, залишок боргу на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором №1450304 від 07.05.2020, де боржник [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), сума заборгованості разом 67120,60 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 14999,00 грн, заборгованість за відсотками 50621,70 грн.; заборгованість за комісією 1499,90 грн. Крім цього судом встановлено, що 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, за умовами якого ТОВ «ФК «Пінг-Понг» прийняло належні ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022, залишок боргу на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором №1450304 від 07.05.2020, де боржник [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), сума заборгованості разом 67120,60 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 14999,00 грн, заборгованість за відсотками 50621,70 грн.; заборгованість за комісією 1499,90 грн. 2 вересня 2024 року позивачем направлено на адресу відповідача досудову вимогу по кредитному договору № 1450304 від 07.05.2020, в якій зазначено, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс», а в подальшому між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладені договори факторингу, за якими відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 67120,6 грн, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Мотиви з яких виходив суд тазастосовані норми права Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205\~ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. З наданих та досліджених судом доказів убачається, що відповідач 7 травня 2020 року уклав кредитний договір №1450304 з первісним кредитором, за яким отримав грошові кошти у кредит, користувався ними, однак у строки встановлені договором їх не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка на підставі договорів факторингу була відступлена позивачу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд, зважаючи на те, що позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та проценти, на що він розраховував при укладенні означеного попередньо договору, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 67120,60 грн. Прийшовши такого висновку, суд зауважує, що протягом розгляду цивільної справи відповідач, з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором та оспорення розміру заборгованості, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій. Суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем не погашена та розмір такої заборгованості ним не оспорюється. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до ст.137, ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору (сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»), який був сплачений при зверненні до суду з позовом. Представник позивача також заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано копію договору про надання правової допомоги №43657029 від 7 серпня 2024 року, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги та детальний опис виконаних робіт, загальний розмір яких складає 6000 грн. Однак, у вказаних документах відсутні відомості щодо того, що правнича допомога адвокатом Білецьким Б.М. була надана ТОВ ФК "Пінг-Понг" саме в цивільній справі про стягнення заборгованості з [PERSON] . У вказаних документах згадується про Додаткову угоду договору про надання правової допомоги №43657029 від 7 серпня 2024 року, однак такої до матеріалів позову не долучено. Суд не вбачає підстав до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, позивачем зазначені витрати у даній справі не доведені.

Outcome: approved