Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач АТ АКБ «Львів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку мотивує тим, що 15.03.2024 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19028/105/2024, відповідно до умов якого банк зобов`язався видати у власність позичальникові грошові кошти (надалі кредит) у розмірі 50000,00 грн. з процентною ставкою 64,00% та умовою повернення в термін до 14.03.2027 року. Згідно із п. 1.4 кредитного договору, видача банком кредиту одноразово, у безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Разом з тим, відповідач умови договору належним чином не виконував, у зв`язку із чим допустив утворення заборгованості. Станом на 21.01.2025 заборгованість по кредитному договору становить 56700,22 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 46526,64 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 10173,58 грн. З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 56700,22 грн. та судові витрати зі сплати судового збору 3028,00 грн. 17.02.2025 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника банку, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, 14.03.2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій останній зазначає, що з серпня 2024 року перестав оплачувати кредит, оскільки проти нього порушили кримінальну справу № 308/16586/24 і фактично з 25.07.2024 року по 08.02.2025 року він знаходиться під арештом, все майно і документи арештували і вилучили. Тому у нього не було ніякої можливості закрити кредит. З вимогами банку щодо повернення кредиту в частині заборгованості за тілом кредиту визнає та зобов`язується повернути, однак без процентів та комісії, оскільки вважає, що в нього є форс мажорні обставини непереборної сили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.03.2024 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19028/105/2024. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредит надається у сумі 50 000,00 грн., з умовою повернення в термін до 14.03.2027 року в порядку та відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 64 % річних. Згідно із п. 3.6 Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту у терміни, передбачені в Додатку до цього Договору. Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору позивач виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику [PERSON] кредит на суму, що зазначена у п. 1.3 Кредитного договору. Факт отримання кредиту підтверджується меморіальним ордером від 15.03.2024 року за №778856. Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту та сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1 (Платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 5.2 Кредитного договору). Згідно із\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Зобов`язання [PERSON] не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням\~ст. 526 ЦК України, у якій зазначено про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та\~ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту). Згідно п. 2.4 Кредитного договору, у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав, обумовлених Кредитним договором, Банк письмово повідомляє про це Позичальника. В такому випадку Позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти на день повернення. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу направлявся лист з вимогою погасити заборгованість за Кредитним договором, що стверджується копією листа-вимоги від 11.11.2024 року. Однак дані вимоги залишилась без відповідного реагування зі сторони відповідача. Із розрахунку заборгованості за договором кредиту №19028/105/2024 від 15.03.2024 вбачається, що станом на 21.01.2025 року загальна заборгованість відповідача по Кредитному договору складає 56700,22 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 46526,64 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 10173,58 грн. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.638 та ч. 1 ст.640\~ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно дост.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього \~ \~ \~ \~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України). Статтею 525\~ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Статтею 625\~ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] \~належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь АТ АКБ «Львів» заборгованості за кредитним договором №19028/105/2024 від 15.03.2024 у розмірі 56700,22 грн. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Так, суд критично оцінює доводи відповідача викладені в його заяві від 14.03.2025 року, оскільки до такої не долучено жодного доказу на підтвердження викладених доводів, такі є безпідставними і не доведеними, а також жодним чином не спростовують висновків суду. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved