Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, просить визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.11.2016 між нею та відповідачем було шлюб, який зареєстрований Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.05.2022 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу у них двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ніколи не цікавився життям дітей та ухилявся від виконання батьківського обов`язку. Вказує, що дбає про своїх дітей, утримує матеріально, займається їх вихованням. Позивачка змушена звернутися зі даним позовом до суду, оскільки з незрозумілих причин відповідач погрожує, що прийде забрати дітей. 13.11.2024 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження на 09.01.2025. 09.01.2025 підготовче судове засідання відкладено на 05.03.2025. 05.03.2025 підготовче судове засідання відкладено на 12.03.2025. Ухвалою від 12.03.2025 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 14.04.2025. Позивачка та її представник подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задоволити, з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, 17.11.2016 між позивачкою та відповідачем було шлюб, який зареєстрований Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.05.2022 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилися дочка [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , актовий запис 201), та син [PERSON] , [INFO] , ( Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , катовий запис №587). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Із свідоцтва про шлюб від 17.02.2024, серії [NUMBER] відомо, що позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . У довідці №001538/10-2021 про реєстрацію місце проживання особи зазначається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: : [ADDRESS] . Згідно з Актом обстеження фактичного місця проживання від 25.02.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , і перебуває на її утриманні за адресою в [ADDRESS] , а також за цією адресою зареєстрований син [PERSON] , [INFO] . Згідно з Актом від 07.11.2024, який складений старостою сіл Добрівляни, Снятинка, Залужани, Старе Село, Воля Якубова, Іваном Карпінським в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] дійсно фактично проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] та її дітей. Відповідач [PERSON] надав письмове пояснення до відділу у справах дітей органу опіки і піклування, в якому не заперечив щодо задоволення вимог позивачки про визначення місця проживання спільних дітей з позивачкою. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, їх діти проживають разом з матір`ю, яка займається їх вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене та інтереси дітей сторін суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце проживання дітей з матір`ю за адресою місця реєстрації останньої. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved