Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18.12.2024 закрито підготовче провадження у справі призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з мотивів та підстав, викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечили Від представника третьої особи в судове засідання надійшли заяви про розгляд позову без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, від нього не надходила заява про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04 вересня 2009 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] було укладено шлюб, який був зареєстрований Жовтанецькою сільською радою Кам`янко-Бузького району Львівської області - актовий запис № 19. Під час шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , про що Жовтанецькою сільською радою Кам`янко-Бузького району Львівської області було здійснено актовий запис № 64 та видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Рішенням Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області від 02.07.2013 року у справі № 1311/1405/12 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище « [PERSON] ». Рішенням Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області від 13.11.2013 у справі №446/2157/13-ц вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.10.2013. З позовної заяви вбачається, що відповідач, як батько не бере участі у вихованні дитини, не забезпечує її матеріально та не цікавляться її життям, здоров`ям, з часу розірвання шлюбу не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 170 473,82 грн. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що з часу першого причастя [PERSON] його батько [PERSON] не підтримував зв`язок із сином, жодним чином ним не цікавиться. Згідно характеристики, затвердженої директором ліцею [PERSON] , а також класного керівника [PERSON] : « [PERSON] навчається у ліцеї з п`ятого класу. До цього навчався у Вихопнецькій філії. За цей період зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний учень… Вихованням сина займається лише мама». Як вбачається з Психологічного висновку обстеження [PERSON] , складеного практичним психологом Жовтанецького ліцею [PERSON] : «Діагностика дитячо-батьківських стосунків показала високий рівень чуйності, середній рівень вимогливості. Розповідає про те, що мама цікавиться ним, проявляє хвилювання і турботу, мотивує до навчання і особистого розвитку. У сім`ї найбільше довіряє матері, рідше братам, проте з ними має теплі відносини. Почувається себе в сім`ї добре. При згадці про батька учень виглядав спокійним, але були помітні сльози». Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 10.10.2024 АСВП№41304770 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини станом на 30.09.2024 становить 170 473,82 грн, у зв`язку з чим відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 183-1 КУпАП, а на його майно було накладено арешт. Як вбачається з висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , встановлено, що батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з сином, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини зроблено висновок № 8/2 від 13.09.2024 про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 150 Сімейного Кодексу України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт ухилення батька від виконання батьківського обов`язку підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та висновком органу опіки і піклування в особі Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку що слід позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанції (а.с. 1), позивачем при пред`явленні позовної заяви у 2024 році до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved