Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить стягнути з неї заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи у розмірі 29\~917,60 грн та понесені у зв`язком з розглядом справи судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що 24.12.2018 між ТОВ«УКРСИББАНК» та відповідачем було укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи (далі Договір). Підписавши цей договір, відповідач погодилася з викладеними у Договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 14\~500 грн на умовах передбачених договором, а відповідач зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 25 січня 2023 року між AT «УКРСИББАНК» та TOB «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений Договір факторингу № 237, відповідно до якого AT «УКРСИББАНК» передав (відступив), а TOB «ВЕРРА ФІНАНС» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до відповідача. Всупереч умовам Договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 04.02.2025 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить 29 917,60 грн. Представник позивача в своєму позові просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Ухвалою суду від 12.02.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 13.03.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач повідомлялася про розгляд справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованою адресою проживання. Згідно із зворотнім повідомленням, повістка не вручена у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи судом відкладено на 14.04.2025 та здійснено повторний виклик сторін. В судове засідання 14.04.2025 відповідач, будучим належним чином повідомленою рекомендованим листом про розгляд справи, не з`явилася, про поважні причини неявки суд не повідомила. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Також відповідач у строк встановлений судом відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від неїне надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 грудня 2018 року відповідач подала до відповідача анкету-заявку про отримання споживчого кредиту в розмірі 14\~500 грн. Строк користування кредитом 24 місяці (а.с. 10). Відповідно до укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем Договору про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №95041480000 від 24.12.2018, підписавши цей договір, відповідач погодилася з викладеними у Договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» (а.с. 16-26), які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com (а.с. 11-13). Пункт 4.1. Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК» за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, позивач має право вимагати від позичальника додатково сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. 25 січня 2023 року між AT «УКРСИББАНК» та TOB «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений Договір факторингу № 237 (а.с. 92-94), відповідно до якого AT «УКРСИББАНК» передав (відступив), а TOB «ВЕРРА ФІНАНС» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] , що підтверджується копіями акту приймання - передачі права вимоги (а.с. 95), витягом з реєстру Боржників до Договору факторингу (а.с. 97) та платіжної інструкції № 67 на суму 4\~937\~295, 85 грн (а.с. 96). Згідно умов Договору факторингу № 237 від 25.01.2023 (п. 2.2.) до позивача перейшли права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед кредитором, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в Реєстрі боржників. Отже, новим кредитором за кредитним договором №95041480000 від 24.12.2018 виступає TOB «ВЕРРА ФІНАНС». Всупереч умовам Договору № 95041480000 від 24.12.2018 відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Згідно з розрахунком позивача станом на 04.02.2025 заборгованість відповідача становить 29 917,60 грн, з яких: 18 629,57 грн - заборгованість за основним боргом та 11 288,03 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 29). Рух коштів по рахунку картки з лімітом відповідача, зазначеному у Договорі, підтверджується банківськими виписками первісного кредитора, які у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними фінансовими документами (а.с. 30-88). Позивач листом № 2722 від 18.10.2024 направляв на адресу відповідача вимогу про необхідність погашення кредитної заборгованості з наданням реквізитів для сплати коштів та номера контактного телефона для отримання інформації (а.с. 27). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК\~України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76,\~77,\~79,\~80,\~81\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору, розмір заборгованості та обставини переходу прав вимоги до позивача як нового кредитора. Суд доходить висновку, що факти виникнення між позивачем та відповідачем правовідносин позики, отримання відповідачем та використання коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла позики та процентів, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Також позивачем підтверджено факт правонаступництва у питанні стягнення боргу, що виник на підставі укладених договорів факторингу. Отже, вищевказані факти та обставини позивач довів, що є підставою для стягнення з відповідача користь позивача заборгованості по тілу позики та процентах за користування ним. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028, 00 грн, які слід стягнути на користь позивача.

Outcome: approved