Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

20.01.2025 представник позивача, через систему «Електронний суд», звернулась до суду із позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути щомісячно до липня 2028 року (чи до досягнення 23-річного віку) аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6500,00 грн. на утримання [PERSON] , [INFO] , оскільки донька сторін з 01.09.2024 навчається на першому курсі у Державному торговельно-економічному університеті, на факультеті економіки, менеджменту та психології, за спеціальністю менеджмент. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони перебувала у шлюбі з [PERSON] з 25.08.2006. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2014 (справа № 489/1422/14-ц) між сторонами шлюб розірвано. Рішення набрало законної сили 05.05.2014. Від цього шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з матір`ю. 23.08.2017 зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 528. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище. З 28.08.2024 донька зарахована на навчання для здобуття вищої освіти за спеціальністю «менеджмент» за освітнім рівнем «бакалавр» до Державного торговельно-економічного університету. Здобуття вищої освіти дочкою підтверджується попереднім договором №2261здб-2024 від 08.08.2024 та договором № 3814д/6к-2024 про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Державному торговельно-економічному університеті від 28.08.2024, довідкою №1102/30 від 25.11.2024. На даний час донька не працює, не має самостійного доходу, не має у власності будь якого рухомого чи нерухомого майна, перебуває на повному утриманні матері. У зв`язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги. Крім оплати за навчання (здобуття вищої освіти по 38000,00 грн. за курс) потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, інших додаткових витрат на утримання. Відповідач не виявляє будь-якої ініціативи щодо часткової оплати навчання (здобуття вищої освіти) та проживання дитини за місцем здобуття вищої освіти. Позивачу відомо, що відповідач є працездатною особою, стан його здоров`я нормальний, та він не має на утриманні інших дітей. Загальна сума вартості навчання та проживання доньки у гуртожитку за рік складає 46000,00 (сорок шість тисяч) грн. Позивач не має можливості без матеріальної (фінансової) допомоги зі сторони відповідача повністю оплачувати навчання доньки у ДТЕУ, а також проживання її у гуртожитку. У зв`язку з вищевикладеним, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 22.01.2025 справу прийнято до розгляду та призначено до судового засідання за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 10.03.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Малиновської Н.С. надійшов відзив на позовну заяву яким просить відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовує відповідач відзив тим, що станом на 01.03.2025 він не працює, не має можливості піти на роботу, оскільки постійно доглядає за батьком, який є інвалідом ІІ групи (безтермінова) по захворюванню онкологія (отримує послуги з лікування у м. Вінниця за 120км). Єдиним доходом є компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у розмірі 2120,00 грн. згідно рішення від 23.01.2025. Для своїх непрацездатних батьків мами [PERSON] та батька [PERSON] , відповідач є годувальником, оскільки вони обидва на пенсії, розмір якої є мінімальний, і прожити на неї двом літнім людям, один з яких є невиліковно хворим, та які в силу віку та стану здоров`я витрачають основну її частину на ліки є неможливим. До того ж, відповідач останніми роками тяжко хворіє і має діагноз: анкілозивний спондиліт (хвороба Бєхтєрєва), акт. Іст., центральна форма, хронічний прогресуючий перебіг з ураженням хребта спондильоз R ІІ ст., крижово-клубових з`єднань двобічний сакроілеїт RIV ст. з кістковим анкілозом, з ураженням колінних кульшових суглобів RI ст. ПФХ ІІ. ПФС І. За наявності такої хвороби він потребує постійного лікування та приймання призначених ліків. Відповідач проживає в фактичних шлюбних відносинах з цивільною дружиною та неофіційно вони винаймають будинок і сплачують орендну плату, оскільки вимушені переїхали до іншої області і з квітня 2022 постійно проживають у м. Миколаєві, про що також відомо позивачу. 13.03.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Малиновської Н.С. надійшла заява про розподіл судових витрат в сумі 7000,00 грн. Як доказ понесення витрат на правничу допомогу представник відповідача надає квитанцію від 25.02.2025, додаткову угоду №12/03 від 12.03.2025 до договору №25/02-25 від 25.02.2025, акт приймання-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги №12/03 від 12.03.2025. 28.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] в якій представник позивача звертає увагу суду про наявність коштів на сплату одноразовою сумою 7000,00 грн. послуг адвоката відповідача при тому, що донці відповідач за 2024 рік перерахував 3500,00 грн., а за отриманих 5000,00 грн. донька надасть окремо пояснення, у 2025 році на день народження донька отримала 2000,00 грн. відповідач приховав факт здійснення підприємницької діяльності з 09.02.2024. Щодо квартири то вона є кімнатою [ADDRESS] яка надавалась по ордеру позивачці, а відповідач виселився з неї за фактом звернення позивачки до суду у травні 2018 (справа №489/3297/18), тому твердження про відмову від приватизації квартири не відповідає дійсності. У відповідача є рідна сестра, яка допомогла відповідачу з внесенням застави (справа № 489/6147/20) тому відповідач не є єдиним годувальником, а доход в сумі 2000,00 грн. не забезпечує оплату лікування батьків відповідача і його самого. 28.03.2025 до суду надійшла заява про зміну розміру позовних вимог представника позивача [PERSON] якою позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно до липня 2028 чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. 03.04.2025 до суду від представника відповідача адвоката Малиновської Н.С. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документи, які підтверджують відсутність доходів відповідача, наявність тяжкохворого батька, квитанцій про перерахування коштів донці. 10.04.2025 до суду від представника відповідача адвоката Малиновської Н.С. надійшла відповідь на заяву про зміну розміру позовних вимог. У відповіді відповідач зазначає свою згоду допомагати матеріально у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, з огляду на його матеріальне становище, хворобу батька та хворобу відповідача. 11.04.2025 до суду від представника відповідача адвоката Малиновської Н.С. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документи, які підтверджують право власності на нерухоме майно позивача, а саме житловий будинок у [ADDRESS] , житловий будинок садибного типу у [ADDRESS] , 1/3 частина кімнати у гуртожитку [ADDRESS] , частина житлового будинку у [ADDRESS] , земельна ділянка в Миколаївській області на території с/ради Пісківська, площа 6,27га. Сторона позивача в судове засідання не з`явилась. Подано заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності, наполягає на задоволення позову. Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась. Представником відповідача раніше надано письмову заяву про розгляд справи за відсутності. У відповіді зазначає просить стягнути аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 30.01.2007 Міським відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції. 22.04.2014 рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі №489/1422/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 23.08.2017 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Згідно довідки заступника декану факультету Державного торговельно-економічного університету від 25.11.2024 №1102/30, [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання факультету економіки, менеджменту та психології з терміном закінчення навчання червень 2028. Також судом встановлено, що 08.08.2024 між Державним торговельно-економічним університетом та [PERSON] укладено попередній договір №2261здб-2024 в якому передбачено, що за умови зарахування [PERSON] , [PERSON] сплачує завдаток у розмірі 19000,00 грн. у рахунок належних платежів за договором про надання платної освітньої послуги. 28.08.2024 між Державним торговельно-економічним університетом та [PERSON] укладено договір №3814д/6к-2024 про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця. За умовами якого здобувачем освіти визначено [PERSON] , за бакалаврським рівнем, спеціальністю менеджмент, денна форма навчання, з терміном навчання 3 роки 10 місяців, загальна вартість освітньої послуги становить 152000,00грн. (1 курс з 01.09.2024 по 31.08.2025 перший етап оплати 19000,00грн., при укладенні цього договору, другий етап оплати 19000,00грн. не пізніше 20.01.2025; 2 курс з 01.09.2025 по 31.08.2026 перший етап оплати 19000,00грн. не пізніше 15.08.2025, другий етап оплати 19000,00грн. не пізніше 20.01.2026; 3 курс з 01.09.2026 по 31.08.2027 перший етап оплати 19000,00грн. не пізніше 15.08.2026, другий етап оплати 19000,00грн. не пізніше 20.01.2027; 4 курс з 01.09.2027 по 30.06.2028 перший етап оплати 19000,00грн. не пізніше 15.08.2027, другий етап оплати 19000,00грн. не пізніше 20.01.2028, тобто по 38000,00грн. за кожен курс). Як свідчать копії квитанцій від 26.08.2024 та від 22.11.2024 [PERSON] загалом сплатив 38000,00грн. за [PERSON] відповідно до попереднього договору №2261здб-2024. 01.09.2024 між Державним торговельно-економічним університетом та [PERSON] укладено договір найму жилого приміщення гуртожитку для проживання за період з 01.09.2024 по 30.06.2025. На виконання умов цього договору [PERSON] платіжною інструкцією №0.0.3846645837.1 сплатила 8000,00 грн. в рахунок за гуртожиток №1 кімната № [NUMBER] (з вересня 2024 по червень 2025), студент [PERSON] . Допитана в судовому засіданні 02.04.2025 донька сторін [PERSON] показала суду, що навчається на денній формі навчання та потребує допомоги батька на її утримання, також додала що її утриманням займається лише мати, батько жодної участі не приймає в її утриманні та не цікавиться її потребами. Суд приходить до висновку, що на момент початку навчання 01.09.2024 у ВНЗ [PERSON] , [INFO] , виповнилося 17 років, а на момент звернення до суду вона досягла повноліття, але не досягла 23 років. [PERSON] продовжує навчання на денній формі, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі №644/3310/16 зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того з ким із них проживає дитина. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16.02.2022 у справі №381/2423/20 Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При розгляді даної справи суд вважає за необхідне врахувати витрати необхідні на утримання доньки сторін під час її навчання, а саме вартість навчання, яка за 2024-2025 навчальний рік складає 38000 грн. (3166,66грн /місяць), 2025-2026 навчальний рік 38000 грн. (3166,66грн/місяць), 2026-2027 навчальний рік 38000 грн. (3166,66грн/місяць), 2027-2028 навчальний рік 38000 грн. (3800,00грн/місяць); вартість проживання в гуртожитку за період з 01.09.2024 по 30.06.2025 8000,00грн. (800,00грн/місяць) та прожитковий мінімум для працездатних осіб на момент звернення до суду з цим позовом - 3028,00 грн. Суд критично оцінює докази сторони відповідача щодо можливості утримувати доньку під час її навчання в сумі 1000,00 грн. з огляду на догляд за власними батьками відповідача та стану здоров`я самого відповідача, його майнового стану, оскільки заявлений відповідачем дохід у розмірі 2120,00 грн. при таких життєвих обставинах очевидно не може покривати не лише витрати по догляду за хворим батьком але забезпечувати власне існування при тому, що інших доказів наявності у відповідача або їх доньки майна яке б приносило дохід відповідач не надав. Доказів своєї непрацездатності також відповідач не надав, як і наявність у нього інших стягнень, відсутність доходів від підприємницької діяльності, майна, тощо. В даному випадку суд вважає, що відповідач має можливість надавати доньці матеріальну допомогу та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання до закінчення навчання, або досягнення нею 23 річного віку. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд врахував положення перелічених вище норм діючого законодавства у сукупності з наданими сторонами доказами, обов`язку обох батьків в рівній мірі нести витрати по утриманню повнолітньої дитини, розмір прожиткового мінімуму, який поступово збільшується, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог, стягнувши аліменти на користь позивача в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача. З урахуванням викладеного, інші доводи сторін, які надані у позовній заяві, відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторона позивач звернулась до суду через систему «Електронний суд» 20.01.2025, тому з цієї дати слід стягувати аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 1211,20 грн., відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Оскільки позов задоволено в повному обсязі то витрати сторони відповідача на правову допомогу слід віднести на її рахунок.

Outcome: approved