Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила: - стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь [PERSON] недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 38 331,21 грн.; - стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь [PERSON] пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 5 306,92 грн.; - стягнути з Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного підприємства «Укроборонсервіс» на користь [PERSON] різницю між фактичним розміром матеріального збитку та належним страховим відшкодуванням в розмірі 160 644,72 грн.; - стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» та Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного підприємства «Укроборонсервіс» на користь [PERSON] відшкодування витрат на проведення експертизи у розмірі 5 000,00 грн. Здійснити розподіл судових витрат. В обґрунтування\~вимог посилалася\~на те,\~що 30.08.2023р.,\~відбулася дорожньо-транспортна\~пригода (ДТП)\~за участі\~транспортних засобів автомобіля Volvo р.н. [NUMBER] з напівпричепом р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Rav4», р.н. [NUMBER] під її керуванням. Цивільно правова відповідальність [PERSON] , була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «КРАЇНА» (далі АТ СК «КРАЇНА»), та який перебував в трудових відносинах з Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного підприємства «Укроборонсервіс» (далі ДП «Укроборонсервіс»). АТ СК «КРАЇНА» визнала ДТП страховим випадком та здійснила страхове відшкодування але із порушенням строків виплати. Також нею була замовлена експертиза щодо визначення розміру заподіяної шкоди. Експертом було визначено значно більший розмір шкоди ніж здійснена виплата АТ СК «КРАЇНА», що стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги в повному обсязі. Представник АТ СК «КРАЇНА» в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду відзив в якому вимоги позову не визнав посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Представник ДП «Укроборонсервіс» в судовому засіданні вимоги позову визнала частково, а саме в сумі 114\~660,67 грн., посилаючись на невірний розрахунок між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням. Третя особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 80, Том ІІ). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 30.08.2023 року в районі будівлі №1 по вул. Академіка Заболотного в м.Одесі, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volvo р.н. [NUMBER] з напівпричепом р.н. [NUMBER] був неуважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, а саме під час виїзду на перехрестя з нерегульованим рухом, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Toyota Rav4», р.н. [NUMBER] , який був розміщений на тротуарі, внаслідок чого сталось ДТП, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив пп. 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення. Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 26.10.2023 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (копія постанови додається). Постанова суду від 26.10.2023 року оскаржена не була та набрала законної сили 06.11.2023 року. На час настання ДТП [PERSON] , будучи працівником (водієм автотранспортних засобів) ДП «Укроборонсервіс» керував транспортним засобом марки Volvo р.н. [NUMBER] виконуючи свої трудові обов`язки. Власником пошкодженого автомобіля «Toyota Rav4», р.н. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] . [PERSON] , згідно довіреності від 29.05.2021 наділена правом розпорядження всім майном [PERSON] , включно з автомобілем «Toyota Rav4», р.н. [NUMBER] . На час настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СК «Країна», відповідно до полісу №АР/6694797 від 11.01.2023 року. Франшиза за полісом встановлена 0 грн. Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ») страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з п. 9.2. ст. 9 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 160 000,00 гривень на одного потерпілого. 22.11.2023 року позивач звернувся до судового експерта з правом проведення транспортно-товарознавчих експертиз [PERSON] , з заявою про проведення експертного дослідження з визначення вартості заподіяної йому матеріальної шкоди і отримав Висновок експерта №273-23 від 12.12.2023 року. Згідно Висновку експерта №273-23 від 12.12.2023 року: 1. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Rav4», р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.08.2023 року визначається рівною 131 845,28 грн. 2. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Rav4», р.н. [NUMBER] (без врахування коефіцієнту фізичного зносу) визначається рівною 300 357,30 грн. 23.11.2023 року адвокат Румянцев О.Г. в інтересах [PERSON] звернувся до АТ «СК «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування (в порядку ст. 35 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ»). Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Враховуючи норму ст.36 Закону, АТ «СК «Країна» була зобов`язана до 21.02.2024 року здійснити виплату страхового відшкодування. Однак, виплату страхового відшкодування в розмірі нижчому за визначений у Висновку №273-23 було сплачено лише 05.03.2024 року. Так, на розрахунковий рахунок особи, яка надає послуги з ремонту пошкодженого майна страховиком АТ «СК «Країна» було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 93 514,07 грн. Тобто відповідачем було не доплачена сума 38 331,21 грн, окрім того, що порушено строки на виплату страхового відшкодування. Відповідно до статті 22 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, майну третьої особи. Згідно статті 29 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З огляду на наведене, враховуючи вищенаведені розрахунки, стягненню з відповідача АТ «СК «Країна», як страховика, підлягає недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 38 331,21 грн. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. За змістом ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Пунктом 36.5 статті 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки, заяву про виплату страхового відшкодування було подано страховику 23.11.2023 року, останнім днем виплати страхового відшкодування є 21.02.2024 року. Страховиком АТ «СК «Країна» здійснено виплату страхового відшкодування з пропущенням встановленого спеціальним законом строку, за що передбачені штрафні санкції. Таким чином суд вважає, що з страховика за пропуск строку виплати страхового відшкодування слід стягнути пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення виплати. При цьому, пеня: - За прострочення виплати суми страхового відшкодування в розмірі 131 845,28 грн. за період з 22.02.2024 по 05.03.2024 року становить 3566,31 грн; - За невиплату частини страхового відшкодування в розмірі 38 331,21 грн. за період з 05.03.2024 по 01.04.2024 року становить 1740,61 грн., що в загальному розмірі становить 5306,92 грн. Також встановлено, що 18.03.2024 року ФОП [PERSON] здійснено відновлювальний ремонт автомобіля позивача, за що останнім сплачено його вартість за виключенням коштів, виплачених страховиком. Загальна вартість ремонту автомобіля «Toyota Rav4», р.н. [NUMBER] склала 292 490, 00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт №737 від 18.03.2024 року. Позивачем сплачено на користь ФОП [PERSON] 198 975,90 грн, як різницю між повною вартістю ремонту (292 490, 00 грн.) та сплаченим АТ «СК «Країна» страховим відшкодуванням (93 514,07 грн.), що підтверджується квитанцією №4443452 від 14.03.2024 року. Приписами ст.1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права. Отже, сума 292 490,00 гривень є такою, що була необхідна для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача та її стягнення з відповідачів є необхідною умовою для відновлення порушеного права позивача, отже в розумінні ст.22 ЦК України є вартістю заподіяного позивачу матеріального збитку. Аналогічних висновків дійшов ВС КЦС в постанові від 15.10.2020 року у справі №755/7666/19. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Враховуючи, що зі страховика відповідача АТ «СК «Країна» підлягає стягненню повний розмір страхового відшкодування з відрахуванням вже сплаченої частини (38 331,21 грн.), стягненню з заподіювача шкоди підлягає різниця між здійсненими витратами позивача на відновлення свого порушеного права та страховим відшкодуванням в сумі, яка дорівнює 160 644,72 грн., що виходить з наступного розрахунку: 160 644,72 гривень = 292 490,00 гривень (повна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача) - 131 845, 28 гривень (належний розмір страхового відшкодування). Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Безпосереднім заподіювачем матеріального збитку є [PERSON] , який на момент заподіяння перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП «Укроборонсервіс» і керував належним цьому підприємству на праві власності транспортним засобом Volvo р.н. [NUMBER] . До того ж, дане підприємство є страхувальником за полісом АР/6694797 від 11.01.2023 року. Крім того, позивачем було сплачено 5\~000,00 грн., за проведення експертного дослідження (а.с. 50). Суд приходить до висновку про те, що зазначені витрати підлягають стягненню з ДП «Укроборонсервіс», оскільки стягнення зазначеної суми з АТ «СК «Країна» перевищить ліміт відповідальності страховика. Судом не прийнято до уваги звіт оцінювача № 149724 від 25.12.2023р., наданий АТ «СК «Країна», оскільки в порушення вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» звіт №149724 складено оцінювачем [PERSON] на підставі акту огляду і фотографій складених оцінювачем [PERSON] . При цьому обидва вищезазначених оцінювача не є працівниками однієї організації. Отже Звіт №149724 від 25.12.2023 року не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна оскільки особа, що склала звіт (оцінювач) не здійснювала особистого огляду транспортного засобу, а отже такий доказ є недопустимим в силу ст. 78 ЦПК України, як такий, що отриманий з порушенням порядку встановленого законом. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам понесені судові витрати.

Outcome: approved