Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.06.2023 о 23.35 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , який належить йому на праві власності, в місті Києві по вул. Ізюмська, буд. 7, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, при виникнення небезпеки не вжив заходів до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Fiat Grande Punto, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкоджень транспортних засобів. З метою встановлення вартості відновлювального ремонту були проведені та оплачені послуги суб?єкта оціночної діяльності за оцінку вартості матеріального збитку, за результатом якої було складено звіт №74/12.07.23 від 17.07.2023. Відповідач на відповідний огляд не з?явився. Послуги експерта були оплачені у розмірі 2000 грн. Згідно зі звітом №74/12.07.23 від 17.07.2023 ринкова вартість вищезазначеного транспортного засобу до його пошкодження становила 195099,60 грн., а утилізаційна вартість вищезазначеного транспортного засобу склала 21538,93 грн. Відповідно, різниця між ринковою вартістю вищезазначеного транспортного засобу до його пошкодження та утилізаційною вартістю після пошкодження складає 173560,67 грн. Відтак, розмір нанесеної відповідачем майнової шкоди складає 175560,67 грн. (195099,60 грн. - 21538,93 грн. + 2000 грн.= 175560,67 грн.). 15.08.2023 він звернувся до відповідача з претензією щодо відшкодування коштів, що є різницею між вартістю пошкодженого відповідачем транспортного засобу до пошкодження і утилізаційною вартістю та з урахуванням витрат, пов?язаних із оцінкою вартості матеріального збитку, однак претензія була проігнорована. 07.09.2023 постановою Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/16341/23 відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму коштів у розмірі 175560,67 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. 18.03.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . 30.06.2023 о 23.35 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , в місті Києві по вул. Ізюмська, буд. 7, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, при виникнення небезпеки не вжив заходів до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Fiat Grande Punto, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.09.2023 у справі №752/16341/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №74/12.07.2032 від 17.07.2023, дата оцінки 11.07.2023, матеріальний збиток, завданий власникові Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 195099,60 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 707386,37 грн. Утилізаційна вартість складників КТЗ Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , на дату оцінки КТЗ складає 21538,83 грн. Відповідно до квитанції прибуткового касового ордера від 17.07.2023 [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] 2000 грн. за послуги експерта за складання звіту №74/12.07.2023 про оцінку КТЗ марки Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] . 15.08.2023 [PERSON] направив [PERSON] претензію про сплату 175560,67 грн. матеріальної шкоди, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] . Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), якщо особа під час керування автомобілем мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на такий, переданий їй власником чи іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує цей транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання майнової шкоди. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Судом встановлено, що в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 30.06.2023 з вини відповідача був фізично знищений автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач. Відповідно до звіту №74/12.07.2032 від 17.07.2023 матеріальний збиток, завданий власникові Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 195099,60 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 707386,37 грн. Утилізаційна вартість складників КТЗ Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , на дату оцінки КТЗ складає 21538, 83 грн. Зазначене, дає підстави для висновку, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповдіача, був фізично знищений автомобіль, власником якого є позивач. Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 707386,37 грн., перевищує його ринкову вартість на день дорожньо-транспортної пригоди, яка становить 195099,60 грн., тобто ремонт автомобіля в даному випадку є економічно необґрунтованим. Оскільки транспортний засіб є знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 173560,67 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1755,61 грн. Щодо стягнення витрат на складання звіту №74/12.07.2023 від 17.07.2023 в сумі 2000 грн. суд відзначає наступне. Частиною 2 ст. 140 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Витрати на складання звіту №74/12.07.2023 від 17.07.2023, який позивач надав на підтвердження розміру понесених матеріальних збитків, слід віднести до витрат, які пов`язані з вчиненням інших дій, необхідних для підготовки справи до розгляду. На підтвердження розміру цих витрат до позову додано копію платіжної інструкції від 17.07.2023 на суму 2000 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на складання звіту №74/12.07.2023 від 17.07.2023 в розмірі 2000 грн.

Outcome: approved