Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 04.03.2025 року адвокат Спеціальний С.П. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Шепетівської міської ради Хмельницької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.02.2008 року. Відповідач після розірвання шлюбу виїхав з місця проживання по [ADDRESS] , але залишається зареєстрованим у даному житлі і на даний час. Фактично [PERSON] не проживає в квартирі вже більше 15 років, за комунальні послуги коштів не сплачує. Позивач [PERSON] відповідно до договору найму житлового приміщення №68 від 06.02.2025 року отримала право користування квартирою [ADDRESS] , набула прав наймача. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне користування майном, завдає матеріальних збитків, оскільки нарахування платежів за певні комунальні послуги здійснюється з розрахунку кількості зареєстрованих осіб в даному житловому приміщенні, у зв`язку із чим саме [PERSON] несе тягар повного утримання вказаного житла. А тому, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] адвокат Спеціальний С.П. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити. Позиція сторони відповідача Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов визнав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2025 року відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд о 09 год 30 хв 10.04.2025 року. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.02.2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №45. Вказане підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно 22.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно договору найму житлового приміщення №68 від 06.02.2025 року позивач [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради №92 від 22.04.2016 року «Про житлові питання», є наймачем житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з рішення №92 від 22.04.2016 року «Про житлові питання» та актом приймання-передачі житлового приміщення від 06.02.2025 року. З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №21 від 15.10.2024 року слідує, що по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки приватного підприємства «Управлінська компанія «Житлофонд» №648 від 29.11.2024 року та квартального комітету №1 виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області №23 від 22.01.2025 року, [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані та проживають також сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Колишній чоловік [PERSON] зареєстрований за даною адресою, але з 2008 року у вищевказаній квартирі не проживає. Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Шепетівської міської ради №3в-2867 від 24.12.2024 року, щодо заяви [PERSON] про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання у квартирі [ADDRESS] останній рекомендовано звернутися до суду з позовом з даного питання. Застосовані норми права, мотиви та висновки суду Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Положення цього конституційного принципу кореспондуються з приписами частини четвертої статті 9 Житлового кодексу України (далі ЖК України), згідно з якими ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на повагу до свого житла, а органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Стаття 10 ЖК України визначає, громадяни зобов`язані використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економічно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до положення ст. 3 Сімейного кодексу України зазначено, що сім`ю складають особи, які спільно, проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом частини другої статті 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Частинами 1, 2 ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц висловлений висновок щодо застосування статей 71,72 ЖК України, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вказано, що саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2024 року у справі №404/9215/19 зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] на законних підставах є наймачем житлового приміщення квартири [ADDRESS] , зареєстрована та проживає в ній, несе витрати на її утримання. Окрім цього, встановлено, що відповідач [PERSON] також зареєстрований по [ADDRESS] , однак вже більше 15 років не проживає за вказаною адресою, комунальні послуги не сплачує, спільного господарства з [PERSON] не веде, спільним побутом з нею не пов`язаний. Останнім не надано жодних доказів того, що він приймає участь в утриманні житла за цією адресою, що у даній квартирі є його особисті речі. Також належних доказів на підтвердження факту не проживання відповідача у спірній квартирі з поважних причин з 2008 року або ж доказів того, що йому чиняться перешкоди у користування даним житловим приміщенням в судовому засіданні не встановлено. На даний час відсутня будь-яка домовленість між позивачем та відповідачем на право користування житловим приміщенням, в той же час, тільки позивач [PERSON] несе витрати по його утриманню, які нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб, в тому числі, включаючи [PERSON] . Враховуючи вищевикладене\~та те,\~що визнання\~відповідачем позову\~не суперечить\~закону та\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,реєстрація [PERSON] , який не пов`язаний спільним побутом з позивачем [PERSON] , у належному останній на праві користування житловому приміщенні, має істотне значення, у зв`язку із тим, що створює перешкоди останній у здійсненні права користування цим майном, суд дійшов висновку позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Судові витрати Судовий збір відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Згідно платіжної інструкції на переказ готівки №72383961 від 03 березня 2025 року позивачем [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~З огляду на наведене вище, у зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved