Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайоного суду Київської області із заявою про усиновлення малолітньої [PERSON] . В обгрунтування заяви зазначив про те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2024 року. [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , батьком дитини в свідоцтві про народження записано [PERSON] , з яким [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначає, що починаючи з моменту шлюбних відносин з [PERSON] та по теперішній час дитина проживає в його сім`ї за адресою: [ADDRESS] , він піклується про доньку дружини як про рідну, виконує роль батька, спільно з дитиною проводить час, займається її вихованням. Забезпечує дитину усім, що необхідно для її всебічного фізичного, психологічного та духовного розвитку. Дитина вважає його батьком, між ними склалися теплі сімейні стосунки. Вказане стало підставою для звернення заявника до суду з цією заявою. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 02.04.2025. Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою заінтересованим особам запропоновано подати письмові пояснення щодо заяви з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити, надав пояснення аналогічні її змісту. Зазначив, що має намір усиновити доньку своєї дружини задля створення у сім`ї стабільної та гармонійної атмосфери, а також надання дитині батьківського піклування, турботи та виховання. Дитину дуже любить, весь вільний час, коли приїздить зу служби у відпустку, проводить з нею, грається та спілкується. Вважає, що дитина теж дуже позитивно його сприйняла і майже одразу почала називати татом, говорить :таточко, я тебе люблю». На запитання про її бажання мати прізвиже « [INFO] » дуже зраділа. Вважає, що за станом здоров`я та іншими характеристиками може бути усиновлювачем. Бажає бути батьком дитині своєї дружини. Заінтересова особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що біологічний батько її доньки не піклується про неї, тривалий час вони не підтримують взагалі ніяких стосунків, участі в утриманні та вихованні дитини він не бере, покинув їх, коли доньці було 5 місяців. Взагалі дитиною не цікавиться. Справжнім батьком для її доньки став заявник від початку їх спільного проживання. Заявник та її донька одразу знайшли спільну мову, заявник сприйняв її дитину як ріднудоньку, він піклується про неї, бере участь у вихованні, цікавиться життям дитини. Дитина чекає дзвінок від [PERSON] вранці, щоб почути від нього «Доброго ранку», а ввечері почути побажання доброї ночі. В спілкуванні з [PERSON] її дитина дійсно щаслива та радіє, що має такого тата. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області у судовому засіданні та Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Крушинська А.Є. у судовому засіданні не висловила заперечень проти задоволення заяви, зазначила про те, що усиновлення заявником дитинидійсно відповідає інтересам малолітньої. Також пояснила, що за її участі були прийняті документи від заявника про намір усиновлення, вона вивчала пакет документів та з`ясовувала весь перебіг обставин у цих правовідносинах. Запевн6ила суд, що дитина виховується заявником та її мамою у любові та турботі. Заявник може бути усиновлювачем. Представник заінтересованої особи Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, за змістом якої не заперечував проти задоволення заяви та просив розглядати справу за його відсутності. Заслухавши учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке. Заявник та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 жовтня 2020 року, актовий запис № 377. Вказана обставина підтверджується відомостями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно з відомостями свідоцтва про народження, [PERSON] , серії [NUMBER] народилась [INFO] , в графі «батько» вказаний [PERSON] , а в графі «мати» - [PERSON] (а.с. 11). Згідно з заявою, засвідченою приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвою А.В., 02.12.2024 року батько [PERSON] - [PERSON] відмовився від своїх батьківських прав стосовно доньки. Крім того, дав згоду на усиновлення [PERSON] , а також на внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини та зазначив, що жодних претензій щодо відновлення своїх батьківських прав по відношенню до дитини не має та мати не буде. Згідно з заявою, засвідченою приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвою А.В., 02.12.2024 мати [PERSON] - [PERSON] надала згоду на усиновлення її доньки її чоловіком, а також на внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.12.2024, складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Папко О.В., за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Умови проживання добрі. Будинок має газове опалення, також є альтернативне опалення \-? твердо-паливний котел, електропостачання, водовідведення в будинку, 2 криниці. Обігрів води здійснюється бойлером. Згідно з висновком Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №01.1-28/21 від 26.12.2024, усиновлення малолітньої [PERSON] її вітчимом [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей», виданого [PERSON] , відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості та відомості про розшук відсутні (а.с.31). Згідно з висновком про стан здоров`я, виданим КНП Фастівської міської ради «Фастівським міським Центром первинної медичної (медико-санітарної) допомоги, [PERSON] за станом свого здоров`я може бути усиновлювачем. Заявник перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 19.08.2023, що підтверджується довідкою форми 5 та за відомостями службової характеристики від 23.01.2025 зарекомендував себе з позитивної сторони. Заявник працевлаштований, проходить службу у військовій частині [NUMBER] та має постійний дохід, що підтверджується довідкою про доходи, відомостями з державного реєстру фізичних-осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору, а також довідкою форми ОК-7 з Пенсійного фонду України. Нормативно-правове обґрунтування. Відповідно до 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з п. 3 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Статтями 3, 4, 5, 7 СК України, передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 6 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Згідно зі ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч. 1, 2ст. 211 СК України). Статтею 218 СК України, передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до ст. 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 225 СК України, передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Частиною 1 статті 229 СК України, передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з ч. 2-4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Статтею 224 СК України визначено обставин, що мають істотне значення для справи, які враховує суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до частин 3, 4 статті 313 ЦПК України, для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків. У статті 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, проголошено, що компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Згідно з частинами першою - третьою статті 10 цієї Конвенції, Компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише після належного попереднього встановлення обставин стосовно усиновлювача, дитини та її сім`ї. Під час такого встановлення обставин і після цього дані можуть збиратися, оброблятися й розповсюджуватися лише відповідно до правил, які стосуються професійної конфіденційності й захисту персональних даних. Установлення обставин в належному обсязі в кожній справі стосується настільки, наскільки це є можливим, та inter alia, таких питань: a) особистості, стану здоров`я та соціального середовища усиновлювача, подробиць про його домівку та умови проживання, його здатності виховувати дитину; b) причин, з яких усиновлювач бажає усиновити дитину; c) причини, через які інший з подружжя або зареєстрованих партнерів не приєднується до заяви, коли лише один з подружжя або зареєстрованих партнерів звертається із заявою про усиновлення; d) взаємної сумісності дитини й усиновлювача, а також тривалості часу, протягом якого дитина перебувала під його опікою; e) особистості, стану здоров`я й соціального середовища дитини, а також з урахуванням встановлених законом обмежень її сімейного походження та її цивільного стану; f) етнічного, релігійного та культурного походження усиновлювача й дитини. Таке встановлення обставин повинно бути доручено особі чи установі, які визначено із цією метою законом або компетентним органом. Воно повинно здійснюватися настільки, наскільки це є практично можливим, соціальними працівниками, які мають кваліфікацію в цій сфері завдяки своїй професійній підготовці та власному досвіду. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд погоджується з висновком Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №01.1-28/21 від 26.12.2024, оскільки він підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище заявника, суд встановив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні дитини з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник має стійке бажання виховувати та утримувати дітину, усиновлення здійснюється та відповідає найкращим інтересам дитини для забезпечення її стабільних та гармонійних умов життя. Також суд встановив, що заявник раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має, є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини. Водночас суд не встановив передбачених ст. 212 СК України підстав, які виключають можливість усиновлення дитини заявником. Отже, враховуючи наведені вимоги законодавства та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що заявник має бажання усиновити дитину з метою надання їй батьківської любові та домашнього затишку, бажає і має можливість займатися її вихованням, здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, є дієздатним, має добрий стан здоров`я, здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, може бути усиновлювачем та повністю прийняв на себе обов`язки по вихованню, піклуванню за дитиною, створив усі необхідні умови для нормального фізичного, духовного і морального їх розвитку дитини, заявник проживає однією сім`єю разом з матір`ю дитини, з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі, умови їх проживання забезпечені на належному рівні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення цієї заяви про усиновлення динити.

Outcome: approved