Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, в якій просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданої заяви зазначила, що з 25.09.2020 проживала разом з [PERSON] однією сім`єю, мали спільне господарство, офіційно шлюб не реєстрували. Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Оскільки в той період їх взаємовідносини не були офіційно зареєстровані, в свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані відповідно до часини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а саме по-батькові дитини вказано « [INFO] », а батьком вказано « [PERSON] ». [PERSON] постійно проводив час з [PERSON] , брав участь у його вихованні з народження, піклувався про його здоров`я, проводив з ним дозвілля та матеріально утримував. [INFO] в результаті ворожого артилерійського обстрілу, отримавши поранення не сумісні з життям, [PERSON] , [INFO] , загинув. Встановлення цього факту заявниці потрібно для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника. В судовому засіданні заявниця підтримала вказану вимогу та просила її задовольнити. Представник заявниці - адвокат Охременко А.В. в судовому засіданні надав пояснення по суті заяви, підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином. Від заінтересованої особи [PERSON] 11.11.2024 надійшла заява, в якій він зазначає, що [PERSON] є його братом, [PERSON] та [PERSON] проживали разом та підтверджує факт, що його брат є батьком [PERSON] . [PERSON] дуже любив свого сина та пишався ним. Просив справу розглянути без його участі, підтримав заявлені вимоги (а.с. 107). Свідок [PERSON] пояснила, що знайома із сім`єю заявниці, проживають поряд в одному кооперативі, [PERSON] та [PERSON] проживали разом достатньо довгий час, приїхали до кооперативу вже з маленькою дитиною, [PERSON] завжди піклувався про сина та виховував його разом із заявницею, візуально батько та син дуже схожі. Свідок [PERSON] , який є сусідом заявниці, в судовому засіданні підтвердив, що дійсно заявниця та [PERSON] проживали однією сім`єю разом з дитиною [PERSON] , загиблий добре відносився до сина, дбав про нього. Повідомив, що йому відомо про інших дітей [PERSON] , однак про попередній шлюб останній розповідав не багато. Свідок [PERSON] повідомила, що познайомилася з [PERSON] та [PERSON] під час їх переїзду до садового кооперативу у 2017 році, їх дитині на той час було приблизно 3 роки. [PERSON] та заявниця проживали разом в одному будинку та спільно виховували дитину, [PERSON] завжди називав [PERSON] батьком. [PERSON] розповідав, що має двох дітей від попереднього шлюбу, старший син [PERSON] проживає поряд. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] та його матері, була знайома з [PERSON] та заявницею більше 10 років, ще до народження [PERSON] . [PERSON] постійно піклувався про сина та [PERSON] , проживали весь час разом. Судом встановлено, що відповідно до паспортних даних [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13). Згідно з витягом з реєстру Соколівської територіально громади та паспортними даними [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-17). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 07 лютого 2014 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Кіровоград Кіровоградська область, Україна. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с 18). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00049743840 від 27 лютого 2025 року вбачається, що відомості про батька дитини [PERSON] , який народився [INFO] , актовий запис № 7, записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а саме за прізвищем матері « [PERSON] », а ім`я та по батькові батька дитини записано зі слів матері (а.с. 133-134, 144). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видано повторно 20 липня 1992 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Світловодської міської ради народних депутатів Кіровоградської області, актовий запис №5, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 58). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видано повторно 29 жовтня 1981 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Світловодської міської ради народних депутатів Кіровоградської області, актовий запис №38, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 57). Відповідно до копії сповіщення сім`ї № 289 від 27.03.2024, яке отримала [PERSON] , солдат [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] під час заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в результаті ворожого артилерійського обстрілу, отримавши поранення не сумісні з життям в районі н.п. Богданівка Бахмутського району Донецької області (а.с 30). Згідно з довідкою виконкому Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 14.4-12/360 від 26.03.2024, станом на дату видачі довідки [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю сім`єю, що складається з дружини - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується довідкою голови СК «Дорожник» про спільне проживання [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19, 20, 141). Лист КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Аджамської сільської ради № 109 від 12.04.2024 вказує, що [PERSON] постійно піклувався про здоров`я своєї дитини [PERSON] , неодноразово супроводжував його на огляди до сімейного лікаря та інших профільних спеціалістів. За потреби проводив оплату лікування дитини (а.с. 23, 143). З довідки № 01-12/67 від 09.04.2024, виданої Соколівським ліцеєм Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] брав участь у навчально-виховному процесі сина [PERSON] , [INFO] . Він приділяв належну увагу щодо виховання сина, завжди цікавився його успіхами та досягненнями, підтримував зв`язок з класним керівником, контролював виконання домашніх завдань, приводив та відводив дитину в школу, вносив оплату за харчування дитини. До батьківських обов`язків ставився відповідально та добросовісно, за потреби допомагав вирішувати господарські питання в класі, в якому навчається син (а.с. 24, 142). Висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження № 42360 від 11.04.2024, складений клініко-діагностичною лабораторією ТОВ «МАМА ПАПА», свідчить, що ймовірність того, що [PERSON] є біологічним дядьком, тобто братом батька за одним з батьків, відносно [PERSON] складає 95,4% (а.с.31-52). Судом також досліджено долучені до справи фотознімки, допитані під час судового засідання свідки підтвердили, що на них зображені [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-29, 146-150). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Частина 1 ст. 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається із роз`яснень, викладених в листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Зазначене кореспондується з п.7 Постанови Пленум Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Судом встановлено, що внаслідок смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до положень ст. 130 СК України встановлення факту батьківства відносно [PERSON] можливе за рішенням суду враховуючи, що запис про батька дитини вчинено згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. Метою встановлення факту батьківства є виплата дитині заявниці пенсії у зв`язку із втратою годувальника. З матеріалів справи, пояснень заявниці, заінтересованих осіб, показів свідків, вбачається, що [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] .. [INFO] в них народилася спільна дитина - син [PERSON] . [PERSON] брав участь у вихованні сина, піклувався про нього, забезпечував матеріальні потреби сина. Таким чином, судом встановлено, що за життя померлий визнавав своє батьківство щодо сина [PERSON] , тому суд вважає підтвердженим факт батьківства [PERSON] , загиблого [INFO] , щодо сина [PERSON] . Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. У постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №760/3977/15 (провадження №61-2081зпв18), від 30.09.2021 року у справі №715/2537/19 (провадження №61-16191св20) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Враховуючи той факт, що заявницею не порушувалось питання про проведення судово-генетичної експертизи, суд вважає за можливе встановити факт батьківства у вказаній справі за наявними доказами, які були надані учасниками. Доказами встановлення факту батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження №61-15136св20). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі №543/738/16-ц (провадження №61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі №641/9147/15 (провадження №61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі №25/6301/15-ц (провадження №61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі №562/1155/18 (провадження №61-11709св19). Згідно із пунктом 4 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є юридичні факти. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи наведене, а також те, що заява про встановлення факту батьківства є належно обґрунтованою та підтвердженою доказами, які заінтересованими особами не спростовані, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Під час розгляду справи наявність спору про право судом не встановлена. Судові витрати у справі суд відносить на рахунок заявниці. На підставі ст. ст. 128, 130, 134, 135 СК України,

Outcome: approved