Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 3665496 від 22 липня 2021 року у розмірі 29811,62 грн., 6000 грн. витрат на правову допомогу та 2422,40 грн. витрат на сплату судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 22 липня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан», [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту № 3665496. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 3665496 від 22 липня 2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на сайті Товариства. Таким чином, [PERSON] уклав Договір про споживчий кредит № 3665496 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення йому були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 7000 грн. Кредитний Договір № 3665496 від 22 липня 2021 року було укладено строком на 24 дні. Проте, Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 11 листопада 2021 року відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги №12Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 3665496 від 22 липня 2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] . Згідно з Договором відступлення права вимоги, сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 29811,62 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 6318,00 грн.; - заборгованість за відсотками становить 22163,62 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 1330,00 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. У зв`язку з тим, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, позивач звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою від 27 січня 2025 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3665496. За кредитним договором ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит у сумі 7000 грн. строком на 24 днів зі сплатою відсотків, а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 11.11.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДіДжи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 12Т, за якими первісний кредитор передав ТОВ «ДіДжи Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача, за яким ТОВ «ДіДжи Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 29811,62 грн., з яких 6318,00 грн. сума боргу за кредитом, 22163,62 грн. сума боргу за відсотками та 1330,00 грн. з комісії. 27 вересня 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на адресу відповідача направлено претензію про самостійну сплату заборгованості за Кредитним договором. Станом на 27.09.2024 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 29811,62 грн., з яких 6318,00 грн. сума боргу за кредитом, 22163,62 грн. сума боргу за відсотками та 1330,00 грн. з комісії. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.1050 та ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобов`язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС». Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Частиною 1ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що понесені позивачем витрати підтверджені належними доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат про сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі, в розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved