Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про витребування від [PERSON] на користь [PERSON] 2/3 часток, а на користь [PERSON] 1/3 частини транспортного засобу LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 31.12.2023 року. Також, просила визнати [PERSON] власником 2/3 часток, а [PERSON] власником 1/3 частини транспортного засобу LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] . В обґрунтування позову вказувала, що вона є співвласником 2/3 частини транспортного засобу LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] . Іншим співвласником вказаного транспортного засобу є її малолітній син [PERSON] із розміром частки 1/3. Право власності та розподіл часток між співвласниками визначений додатковим Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.08.2022 року у цивільній справі №524/8212/20. За твердженням [PERSON] автомобіль LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] вибув з володіння позивачів у протиправний спосіб. Позивач вказувала, що [PERSON] використовуючи договір комісії з підробленим підписом [PERSON] уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу з комісіонером №7654/23/1/003468 від 21.12.2023 року. Ці документи надав до сервісного центру МВС та зареєстрував транспортний засіб на себе. В подальшому, [PERSON] продав зазначений транспортний засіб [PERSON] за 18000,00 доларів США (д.н.з. [NUMBER] ), який 30.12.2023 року продав зазначений автомобіль [PERSON] за 19000,00 доларів США за договором купівлі-продажу транспортного засобу укладеного у СГ №5706/23/024448 від 30.12.2023 року (д.н.з. [NUMBER] ). Разом з цим, у провадженні Слідчого відділу Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №12024100030000008 від 03.01.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України. У кримінальному провадженні №12024100030000008 від 03.01.2024 року [PERSON] вручена підозра, завершено досудове розслідування та учасникам надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Зокрема, у вказаному кримінальному провадженні проведено судову-почеркознавчу експертизу Договору комісії транспортного засобу №7654/23/1/003468 від 19.12.2023 року за висновками якої підпис від імені [PERSON] у договорі комісії №7654/23/1/003468 транспортного засобу LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] укладеного між ТОВ «Севен компані» в особі Стрельнікова Ф.І. - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Такі ж висновки експертизи і щодо підпису від імені [PERSON] у акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний №7654/23/1/003468 від 19.12.2023 року транспортного засобу LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] . За твердженням [PERSON] , оскільки спірний автомобіль вибув з власності позивачів поза їх волею шляхом відчуження його особою, яка не мала права відчужувати спірне майно, собі ж, наявні правові підстави для витребування автомобіля від останнього набувача. Крім іншого, позивачі просили про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2024 року задоволено заяву [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] і накладено арешт на транспортний засіб LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, крім того, просив одночасно вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову вжитих Оболонським районним судом м. Києва за клопотанням позивача в межах розгляду даної справи. Представник [PERSON] в процесі розгляду справи змінив свою позицію та визнав позов у повному обсязі, про що подав відповідну письмову заяву. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, неодноразово повідомлялись про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомили. З`ясувавши позицію присутніх представників, з огляду на подану заяву про визнання позову, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази та заяви, судом встановлено наступне. [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . [PERSON] та її син [PERSON] отримали у порядку спадкування право власності на автомобіль LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] , д/н [NUMBER] , що підтверджується реєстраційною карткою на транспортний засіб, за якою [PERSON] є співвласником 2/3 частини транспортного засобу, а [PERSON] співвласником 1/3 частки вказаного автомобіля. Право власності та розподіл часток між співвласниками визначений додатковим Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.08.2022 року у цивільній справі №524/8212/20. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] використовуючи договір комісії з підписом від імені [PERSON] уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу від імені комісіонера СГ «Севен Компані» №7654/23/1/003468 від 21.12.2023 року за своїм підписом. Ці документи надав до сервісного центру МВС та зареєстрував транспортний засіб LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] та д/н [NUMBER] на себе. В подальшому, [PERSON] 23.12.2023 року продав зазначений транспортний засіб [PERSON] за 18000,00 доларів США. В свою чергу [PERSON] 31.12.2023 року продав зазначений автомобіль [PERSON] за 19000,00 доларів США за договором купівлі-продажу транспортного засобу укладеного у СГ №5706/23/024448, на автомобіль отримано д.н.з. [NUMBER] . Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК У країни). Ці положення закону кореспондуються зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Таким чином, саме власник наділений правом на відчуження та розпорядження своїм майном. За твердженням [PERSON] автомобіль LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] вибув з її володіння неправомірно та поза її волею. Судом встановлено, що у провадженні Слідчого відділу Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №12024100030000008 від 03.01.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України. У кримінальному провадженні №12024100030000008 від 03.01.2024 року [PERSON] вручена підозра, завершено досудове розслідування. Протоколом старшого слідчого Слідчого відділу Деснянського УП ГУНП в м. Києві Штейці К.І. надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Зокрема, у вказаному кримінальному провадженні Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України 22.02.2024 року проведено судову почеркознавчу експертизу за висновками якої підпис від імені [PERSON] , у Договорі комісії транспортного засобу №7654/23/1/003468 від 19.12.2023 року, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] від 19.12.2023, укладеним між ТОВ «СЕВЕН КОМПАНІ» в особі Стрельнікова Ф.I., який виступав як «комісіонер» та [PERSON] , яка виступила як «комітент», викладений на папері формату А4, в графі: «прізвище, ініціали, підпис уповноваженою особи» - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Крім того, підпис від імені [PERSON] у акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7654/23/1/003468 від 19.12.2023 року транспортного засобу LEXUS, модель - LX570, 2008 року випуску; номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , укладеним між [PERSON] , який виступав як «комісіонер» та [PERSON] , яка виступила як «комітент», викладений на папері формату А4, в графі: «прізвище, ініціали, підпис», виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, а відповідач на спростування вказаних обставин і, на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. При цьому, відповідачем та третіми особами не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що спірний автомобіль вибув з власності позивачів поза їх волею шляхом відчуження його особою, яка не мала права відчужувати спірне майно. Статтею 377 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. У відповідності до ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Цивільним кодексом України передбачено такий спосіб захисту порушених прав як віндикація. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки автомобіль LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] вибув з володіння [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] неправомірно та поза їх волею на відчуження, це є підставою для витребування транспортного засобу на їх користь. Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998 року №1388, документами що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є крім іншого, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні представником відповідача [PERSON] подано письмову заяву про визнання позову у якому остання вважає доведеним той факт, що автомобіль LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] вибув з володіння [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] поза їх волею через підробку підпису співвласника на договорі комісії №7654/23/1/003468 іншою особою та не заперечувала щодо витребування у неї вказаного транспортного засобу на користь позивачів. При цьому, судом з`ясовано добровільність подання даної заяви та відсутність будь-яких перепон у прийнятті ініційованої відповідачем заяви про визнання позову. Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2024 року в межах розгляду даної справи задоволено заяву [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] і накладено арешт на транспортний засіб LEXUS, модель LX570, 2008 року випуску; номер кузова (рами) [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] . Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи . У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи те, що позов задоволено, крім іншого, у зв`язку з визнанням позовних вимог відповідачем, і позивачем в судовому засіданні ініційовано клопотання про скасування забезпечення позову у зв`язку з його недоцільністю, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. У клопотанні про задоволення позовних вимог у зв`язку з визнанням відповідачем позову та скасування заходів забезпечення представник позивача не наполягав на стягненні з відповідача понесених судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved