Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Хаджибейської (Малиновської) районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи вимоги даного позову, позивач вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Оскільки відповідач працює моряком далекого плавання на суднах іноземних судновласників, має високий стабільний дохід, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів та після зменшення позовних вимог, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 20000,00 грн., щомісяця, починаючи з 08.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Представником відповідача [PERSON] [PERSON] було надано до суду\~відзив на позову заяву, в якому відповідач просить суд задовольнити даний позов частково. Обґрунтовуючи вимоги даного відзиву, відповідач вказує на те, що вимога про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 20000,00 грн. є завеликою. У нього на утриманні перебуває його мати, яка є інвалідом 3-ї групи, перебуває на обліку в онкологічному диспансері та потребує постійної матеріальної допомоги у проходженні лікування. А тому, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3100,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Представником позивача [PERSON] [PERSON] було надано\~відповідь на відзив, в якому зазначає про те, що Відповідач перебуває у працездатному віці, та має змогу піти в рейс у будь-який момент. Тим більше, відповідно до диплому № [NUMBER] [PERSON] має дозвіл займати посаду старшого помічника капітана, тобто потенційно його дохід може тільки зростати. Крім того, відповідно до контракту від 05.05.2024 [PERSON] отримує higher licence bonus (бонус за ліцензію вищого рівня) у розмірі 85$ за наявність зазначеного диплому, тобто його дохід з 05.05.2024 до 17.11.2024 становив 4585$ щомісячно. Відповідач [PERSON] зазначає у відзиві, що його контракт завершився 17 листопада 2024 року і з того часу він не отримує дохід у розмірі 4500 дол. США щомісяця. Проте робота на судні у період з 05.05.2024 по 17.11.2024 дала йому можливість заробити за цей час 28750 дол. США. з яких 10700 дол. США були перераховані позивачу та його матері [PERSON] , відповідно до наданих чоловіком виписок, тобто у власному розпорядженні він має 18 050 дол. США. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 27.11.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та наголошували на тому, що твердження відповідача, стосовно неможливості продовження професійної діяльності у зв`язку із погіршенням стану здоров`я жодними доказами не підтверджено. Відповідач має всі необхідні документи, щоб при найпершій нагоді піти у рейс та сплачувати визначений розмір аліментів. У випадку завершення професійної діяльності пов`язаної із закордонними відрядженнями, відповідач не позбавлений буде права звернення до суду із позовом про зменшення визначеного розміру аліментів. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, а саме у стягненні аліментів на утримання дитини у розмірі 3100,00 грн. а також надала переклад витягу з наказу №2, про звільнення [PERSON] з посади охоронця ТОВ «Версалюкс», виписку про отримання заробітної плати за період з 15.01.2025 року по 28.02.2025 року у розмірі 3543,00 леів. Також представник відповідача наголошувала та тому, що зі слів [PERSON] він не планує продовжувати ходити у закордонні рейси, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Останній рейс відповідача тривав з 05.03.2024 року по 17.11.2024 року та заробітна плата складала 4500,00 доларів США. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Малиновського районного суду у цивільній справі № 521/18460/24 від 05.02.2025 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 29.07.2020 року. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає із позивачкою. Даний факт представником відповідача не заперечувався. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно приписів ч. 2 ст.182 СК України\~мінімальний гарантований розмір\~аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2025 рік в Україні встановлюються Законом України "Пpo Державний бюджeт на 2025 рік". Так, прожитковий мінімум для дітей до 6 років з 01.01.2025 року становить 2563 грн. Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України\~мінімальний рекомендований\~розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і\~може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач в обґрунтування заявленої суми аліментів у розмірі 20000,00 грн. дитину вказує на те, що\~відповідач працює моряком далекого плавання на суднах іноземних судновласників, має високий стабільний дохід, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів. В матеріалах справи наявна копія Посвідчення особи моряка\~Серії [NUMBER] ,\~дата видачі 21 лютого 2023 року, дата закінчення строку чинності 21 лютого 2028 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] . Вищевказаний документ підтверджує той факт, що відповідач [PERSON] моряк. Щодо твердження представника відповідача про те, що відповідач не планує продовжувати свою професійну діяльність, пов`язану з судноплавством, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, суд критично відноситься до такого з огляду на наступне. У матеріалах справи міститься підтвердження, що [PERSON] має належну кваліфікацію і здатний виконувати нижчеперелічені функції на вказаних рівнях з урахуванням будь-яких обмежень до 28.07.2029р. Будь якої медичної документації із застереженнями або заборонами виконувати покладені на відповідача функції пов`язані із його професійною діяльністю, представником відповідача надано не було. Посилання представника відповідача на те, що відповідач працевлаштувався охоронцем у ТОВ «Версалюкс» не може підтверджувати того, що [PERSON] дійсно вирішив змінити напрямок трудової діяльності та розцінюється судом як тимчасове працевлаштування на період очікування пропозиції щодо підписання контракту за безпосереднім своїм напрямком діяльності. Крім того представником відповідача надано переклад наказу про звільнення відповідача з посади охоронця у ТОВ «Версалюкс» за власним бажанням від 28.02.2025 року. В матеріалах справи наявні копії сторінок послужних книжок моряка\~із нотаріально посвідченим перекладом на українську мову, з яких вбачається, що відповідач у період з 2020 року по 2023 рік укладав наступні контракти: - M/T Salamina: з 29.01.2020 до 15.07.2020 (5,5 місяців, посада третього помічника капітана) - M/T Arctic: з 03.10.2020 до 27.01.2021 (4 місяці, посада другого помічника капітана) - M/T Partankers XVII SA: з 29.06.2021 до 20.10.2021 (до 4 місяців, посада другого помічника капітана) - M/T Arion: з 14.01.2022 до 13.03.2022 (завершений через зміну судна, посада другого помічника капітана) - M/T Byzation: з 17.03.2022 до 13.08.2022 (сумарно із попереднім 8 місяців, посада другого помічника капітана). - Aristea Alithea Shipping Inc.: з 13.05.2023 до 05.08.2023 (до 3 місяців, не продовжили контракт через конфлікт з капітаном, посада другого помічника капітана) - Star 1 Sarakino Marine Ltd.: з 08.11.2023 до 26.12.2023 (2 місяці, посада другого помічника капітана). Як вбачається із Трудового контракту моряка із нотаріально посвідченим перекладом на українську мову від 05.05.2024 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній - моряк, займає посаду старшого помічника капітана, початок зайнятості 05.05.2024 року, дата закінчення 05.07.2024 року, період зайнятості 2 місяці, заробітна плата за місяць 4500,00 дол. США., що підтверджує високий дохід відповідача. У судовому засіданні також встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що відповідачем під час розгляду справи було перераховано позивачу двома квитанціями грошові кошти на утримання дитини у розмірі 15500 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд констатує, що представником відповідача [PERSON] [PERSON] було подано до суду доказ, з якого вбачається, що мати відповідача [PERSON] отримує пенсію по інвалідності яка складає 3914,86 грн. на місяць, має третю групу інвалідності та перебуває на диспансерному обліку ОРКПЦ з 12.12.2018 року по день надання відповіді, а саме по 20.12.2024 року. З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що позивачем було доведено той факт, що відповідач [PERSON] має високий дохід, у зв`язку з чим він може сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Однак, суд критично розцінює твердження позивача про платоспроможність відповідача заявленому розміру щомісячних аліментів, оскільки мати відповідача, якій він допомагає, має третю групу інвалідності та перебуває на диспансерному обліку ОРКПЦ через онкологічну хворобу, що обтяжує його матеріальне становище. А тому, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги всі обставини справи, суд приходить до переконання, що заявлена сума аліментів в розмірі 20000,00 грн. є надмірною, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10000,00 грн., щомісяця, починаючи з 08.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок міститься постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 рокуу справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20). Судом встановлено, що за змістом позовної заяви позивач повідомила, що очікує понести витрати на правничу допомогу адвоката, який прийматиме участь у судових засіданнях щодо розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~25.11.2024\~року три позовні вимоги були роз`єднані. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2024 року відкрито спрощене провадження по справі № 521/19091/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси сторони позивача під час розгляду справи представляла адвокат Карпова О.В., повноваження якої підтверджуються ордером. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі Романюк Д.Х. надано наступні докази: 1. копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1430308; 2. копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 3. копію Договору №299 про надання правничої (правової) допомоги від 18.09.2024; 4. копію додаткової угоди до Договору № 1 від 18.09.2024р. за умовами якого сторони погодили, що вартість професійної правової допомоги складає 25000,00 грн. Представник відповідача заявлений розмір правничої допомоги визнала частково, а саме на суму 8000,00 грн. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з прохальної частини позову, адвокат оцінює витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. Також згідно додаткової угоди до Договору № 1 від 27.11.2024р про надання правничої (правової) допомоги від 18.09.2024р. сторони погодили, що вартість професійної правової допомоги адвокат оцінює в 25000,00 грн. Проте, суд зазначає, що ухвалою суду від 25.11.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання дитини, стягнення аліментів - роз`єднані. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення аліментів виділені в окреме провадження та справі присвоєно новий номер 521/19091/24. Суд зазначає, що позивач просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 20000,00 грн. З відповідача стягнуто 10000,00 грн, що складає (50%). Тому, виходячи із підлягаючої до стягнення із відповідача загальної суми витрат на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 12500,00 грн., що відповідає 50% задоволених позовних вимог. Відтак, з урахуванням всіх вищенаведених обставин в їх сукупності, суд вважає, що до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає 12500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає, що саме такий розмір згаданих судових витрат (з урахуванням часу наданих адвокатом послуг) буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, на виконання вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений\~Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ\~з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2024 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial