Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

11 березня 2025 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання їх спільної малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує в добровільному порядку свого обов`язку щодо утримання дитини, яка проживає разом з нею. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений судом про справу з направленням йому за місцем реєстрації копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. 26 березня 2025 року судом отримано письмовий відзив відповідача на позову заяву в якому він просив позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів, обґрунтувавши це наявністю у нього на утриманні 2-х інших неповнолітніх дітей та відсутністю можливості сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі більшому за 1/6 частину його доходу. Відповіді на відзив від позивача не надходило. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 травня 2019 року виконавчим органом Новгородської селищної ради міста Торецька Донецької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади за № 2024/001874573 від 22.02.2024 зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] , [INFO] з 22 лютого 2024 року є:\~ [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади за № 2024/001874910 від 22.02.2024 зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] , [INFO] з 22 лютого 2024 року є: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно з довідкою виконавчого комітету Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області за № 270 від лютого 2025 року [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживає без реєстрації у будинку [ADDRESS] (а.с.10). до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом поміж іншого враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального гарантованого розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Позивач вказує, що малолітня донька проживає разом з нею, що підтверджується матеріалами справи та відповідачем не оспорюється. Зі змісту позовної заяви слідує, що в добровільному порядку коштів на утримання доньки відповідач не надає, домовленості між ним та позивачем щодо способу утримання дитини не має. Таким чином аліменти на утримання доньки [PERSON] повинні бути стягнуті з відповідача за рішенням суду. Однак, з наданого відповідачем рішення Шишацького районного суду Полтавської області № 551/43/24 від 07 травня 2024 року, яке 08 липня 2024 року набрало законної сили,\~ судом встановлено, що разом з [PERSON] проживають та перебувають на його утриманні двоє його інших неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.23-25).\~ Наказом командира військової частини [NUMBER] від 08.09.2024 № 130-РС [PERSON] звільнено з військової служби у запас (а.с.26-27). Згідно довідки Миргородської філії Полтавського обласного центру зайнятості від 20.03.2025 [PERSON] з 23 вересня 2024 року перебуває на обліку даної установи в якості безробітного та отримує допомогу по безробіттю, розмір якої не перевищує мінімальної заробітної плати (20995,31 грн. за 4 місяці) (а.с.29). За таких обставин та виходячи з інтересів інших дітей відповідача, які також мають право на належне грошове утримання з його боку, суд вважає слушними доводи відповідача про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходів. Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Враховуючи те, що справу частково (на 2/3) вирішено на користь позивача, а при подачі позову вона була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5\~ Закону України «Про судовий збір», у відповідності до положень ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 807,47 грн. (2/3 частини від ставки 1211,20 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Наявний у відповідача статус учасника бойових дій не звільняє його обов`язку сплати судового збору (п.13 ч.1 ст. 5 України «Про судовий збір»), оскільки дана справа стосується сімейних правовідносин та не пов`язана з порушенням прав відповідача саме як учасника бойових дій. Така позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах Великої Палати від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі №\~ 545/1149/17. На підставі викладеного,

Outcome: partial