Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості: - за кредитним договором №100917913 від 05 січня 2022 року в розмірі 19 848,75 грн; - за договором позики №77716781 від 27 вересня 2021 року в розмірі 41 233,60 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 05 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №100917913. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №100917913 в сумі 19\~848,75 грн, з яких 9\~300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9\~548,75 грн - сума заборгованості за відсотками, 1\~000,00 грн заборгованість за комісією. 27 вересня 2021 року між між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №77716781. 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №14/06/21. Відповідно до реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №77716781 в сумі 41\~233,60 грн, з яких 15\~001,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26\~232,60 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою від 07 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 31 березня 2025 року. Ухвалою суду від 31 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 15 квітня 2025 року. 02 квітня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач повідомляє про заперечення проти позовних вимог позивача через їх безпідставність та необгрунтованість. Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №100917913 від 05 січня 2022 року відповідач зазначає, що сума процентів\~за користування\~кредитом,\~що вказана\~в позові\~та нарахована\~до стягнення\~не обґрунтована\~належними доказами. Зі змісту договору слідує, що відсоткова ставка по договору є змінюваною. Застосування змінюваної процентної ставки можливе лише за певних умов. Позивачем не надано до суду доказів дотримання позикодавцем умов Закону України «Про споживче кредитування» щодо інформування позичальника про зміну змінюваної процентної ставки (порушено положення ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», так як письмово не повідомлено позичальника про зміну такої ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка). З 05 лютого 2022 року могли нараховуватись проценти лише за процентною ставкою, що діяла до дати підвищення відповідної процентної ставки, тобто ставка процентів в розмірі 5 % - не застосовується. Вважає, що позивачем необґрунтовано пред`явлено вимогу про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом, а саме в сумі процентів, що нараховані після 04 лютого 2022 року , а тому вимоги про стягнення процентів в сумі 5 098,75 грн не підлягають до задоволення, відсотки, які могли б бути задоволені у разі їх доведення складають суму в розмірі 3 750,00 грн, що нараховані за 30 днів користування позикою. Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №77716781 від 27 вересня 2021 року відповідач зазначає, що правовідносини за вказаним договором між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем виникли пізніше ніж було укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, таким чином на час укладення договору факторингу у ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відсутнє право вимоги до відповідача за договором позики № 77716781, оскільки відповідач, на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором. Відповідач вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не довело переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 14 червня 2021 року до відповідача за договором позики №77716781, тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відсутні, оскільки ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не мало права на відступлення права вимоги, яким воно не володіло. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце засідання повідомлені належним чином. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 05 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про споживчий кредит №100917913 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором, строком на 105 днів з 02 грудня 2023 року, надати позичальнику грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Пунктом 1.3. договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів з 05 січня 2022 року. В п.1.4. договору зазначено, що термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04 лютого 2022 року. Загальні вирати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми кредиту) складають 4\~750,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 14\~750,00 грн (п.1.5. договору). Відповідно до п.1.5.1. договору комісія за надання кредиту 1 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 3\~750,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2, 1.6 договору). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 договору (п.1.7 договору ). Відповідно до п.2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. В п.2.2.1. договору зазначено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1.-1.5.3. договору, в один з термінів (дат) вказаних в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною в п.1.5.2., або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п.1.6. договору, в сумі та на умовах визначених в п.2.3. За умовами п.2.2.3 договору якщо визначена в п.1.5.2. процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після звершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. договору. Згідно з п.6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Сторони погодили, що укладення товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4. договору). У п.6.5 зазначено, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Додатком N1 до договору про споживчий кредит №100917913 від 05 січня 2022 року є графік платежів за договором про споживчий кредит, згідно з яким дата платежу 04 лютого 2022 року, сума кредиту за договором 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом 3\~750,00 грн, комісія за надання кредиту 1 000,00 грн. Загальна вартість кредиту 14\~750,00 грн. Додатком N2 до договору про споживчий кредит №100917913 від 05 січня 2022 року є паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Договір №100917913 від 05 січня 2022 року підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором J400122. На підтвердження виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів позивачем додано платіжне доручення 37654431 від 05 січня 2022 року, згідно з яким ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на картковий рахунок [NUMBER] 10\~000,00 грн згідно договору №100917913. Положеннями п.3.2.6 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати заставу, делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 16 липня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) уклали договір факторингу №16072024 відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників (п.1.1. договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною договору (п.1.2. договору). Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №16072024 підписаний клієнтом та фактором та скріплений їх печатками 16 липня 2024 року. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16\~липня 2024\~року до\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №100917913 в сумі 19\~848,75 грн, з яких 9\~300,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 9\~548,75 грн - заборгованість за відсотками, 1 000,00 грн заборгованість за комісією. З відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за договором №100917913 убачається, що проценти нараховано за період з 06 січня 2022 року по 24 лютого 2022 року. Згідно з вказаною відомістю 07 лютого 2022 року відповідачем сплачено 600,00 грн комісії, 700,00 грн тіла кредиту, 700,00 грн процентів по кредиту. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно з ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання зобов`язань за договором №100917913 від 05 січня 2022 року, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 9\~300,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 400,00 грн комісії. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредит відповідачу надано строком на 30 днів з 05 січня 2022 року по 04 лютого 2022 року. Відповідно до п.2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Пунктом 2.3 договору визначено умови пролонгації строку кредитування. Позивач не надав суду доказів, що відбулася\~пролонгація строку\~кредитування,\~відповідно до\~умов договору\~та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.4.1, 4.2 договору. З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що ТОВ «Мілоан» за договором №100917913\~від 05\~січня 2022\~рокунараховані проценти по 24 лютого 2022 року включно, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування. У договорі №100917913 від 05 січня 2022 року сторони погодили, що тип процентної ставки за цим договором: фіксована (п.1.7.), розмір процентної ставки зазначено в п.\~1.5.2,\~1.6\~договору. Позивач в односторонньому порядку розмір процентної ставки не змінював, проценти нараховані за ставкою яка передбачена умовами договору, з якими позичальник ознайомлений. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16. Згідно з додатком №1 до договору про споживчий кредит №100917913 від 05 січня 2022 року сума процентів за користування кредитом в межах визначеного договором строку кредитування становить 3\~750,00 грн. З відомості про щоденні нарахування та погашення убачається, що 07 лютого 2022 року відповідачем сплачено 700,00 грн процентів, відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти в сумі 3\~050,00 грн (3\~750,00 грн 700,00 грн). 27 вересня 2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали договір позики №77716781 відповідно до умов якого товариство зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути товариству таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити товариству плату (проценти) від суми позики. Відповідно до розділу 2 договору сума позики 15\~001,00 грн, строк позики 30 днів, дата надання позики 27 вересня 2021 року, дата повернення позики 27 жовтня 2021 року, знижена процентна ставка 1,8905%, процентна ставка (базова)/день 1,99%. Пунктом 4 договору визначено, що проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Додатком №1 до договору №77716781 від 27 вересня 2021 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно з якою дата платежу 27 жовтня 2021 року, сума кредиту 15\~001,00 грн, проценти за користування кредитом 8\~507,82 грн, загальна вартість кредиту 23\~508,82 грн. Договір №77716781 від 27 вересня 2021 року та додаток №1 до договору, підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовими ідентифікатором 6b8P33U6kH. 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) уклали договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрах боржників (п.1.1. договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною договору (п.1.2. договору). Правовідносини за договором позики №77716781 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] виникли 27 вересня 2021 року, тобто пізніше ніж було укладено договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. На час укладення договору факторингу у ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за договором позики №77716781, оскільки відповідач, на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинними договорами. Згідно з витягом з реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали передачу права вимоги за договором №77716781 укладеними з [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 1005/7136/2012 зазначено, що «тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13». Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі №911/3185/20). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. На підставі викладеного суд вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не довело переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 14 червня 2021 року до відповідача за договором позики №77716781 від 27 вересня 2021 року, який був укладений з ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним договором відсутні, оскільки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не мало права на відступлення права вимоги, яким воно не володіло. За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 12\~750,00\~грн заборгованості за договором №100917913 від 05 січня 2022 року. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial