Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

28.02.2025 [PERSON] , через свого представника - адвоката Ісаєву Наталію Павлівну, звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила про таке. [INFO] в м. Миколаєві помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0339 га для ведення садівництва та садового будинку, що розташовані на території Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, у садівничому товаристві «Металург» ( [ADDRESS] , на сьогодні - Галицинівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області). [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є заявниця, її мати, [PERSON] , та рідний брат заявниці [PERSON] , які у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини, або відмови від спадщини після смерті спадкодавця до нотаріауса не зверталися. [INFO] в м. Миколаєві померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] . Заповіту не залишила. Батьки заявниці за життя були зареєстровані та фактично проживали у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира на підставі договору дарування належить брату заявниці [PERSON] , але він сам у цій квартирі не проживає, а з 11.05.1998 і до цього часу зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином мати заявниці фактично прийняла спадщину після смерті батька, але не оформила це належним чином. Заявниця зареєстрована у належній їй на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS] . Однак, після смерті батька - [PERSON] , постійнно проживала разом із матір`ю - [PERSON] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Через похилий вік та за станом здоров`я [PERSON] потребувала догляду та лікування. Тому після смерті батька, з серпня 2019 року, заявниця постійно проживала разом з матір`ю. Вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, робили спільні витрати на сім`ю, придбали предмети домашнього ужитку для спільного користування, харчові продукти, ліки, за рахунок спільних коштів здійснювали оплату комунальних послуг. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0339 гектарів для ведення садівництва, та садового будинку, що розташовані на території Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, у садівничому товаристві «Металург», [ADDRESS] . Вказану спадщину [PERSON] фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , але не встигла оформити спадкові права у зв`язку зі смертю. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є заявниця та рідний брат заявниці [PERSON] . Заявниця фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на час її відкриття проживала разом із спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не претендував на спадщину, що відкрилась після смерті їх батька, та відповідно, не претендує і на теперішній час. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. У квартирі [ADDRESS] на час смерті спадкодавця зареєстрований не був і не проживав у цьому житловому приміщенні на час відкриття спадщини. 31.01.2025 заявниця звернулася до державного нотаріуса П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері, але нотаріусом було відмовлено в реєстрації вказаної заяви, оскільки шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 06.06.2021, а документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини, нотаріусу не подані. На підставі викладеного, оскільки у позасудовому порядку вона не може реалізувати свої спадкові права, заявниця просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Миколаєві, на час відкриття спадщини. У судове засідання 01.04.2025 учасники справи не з`явилися. Представник заявниці подала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заінтересовані особи - Галицинівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, садівниче товариство «Металург» та П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до частин 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, та долучені заявником письмові пояснення свідків, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] у с. Корівка Сапожківського району Рязанської області, який помер [INFO] у м. Миколаїв, та [PERSON] , 1937 року народження у с. Корівка Сапожківського району Рязанської області, яка померла [INFO] у м. Миколаїв, уклали шлюб 23.11.1960 (актовий запис № 90). [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зняті з реєстрації у зв`язку зі смертю. Вказані особи є батьками [PERSON] , [INFO] у місті Каменськ-Уральський Свердловської області Росія, та [PERSON] , [INFO] у місті Кам`янськ-Уральський Свердловської області. 22.08.1981 Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції складено актовий запис № 345 про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Шлюб розірвано 14.06.2006 (актовий запис № 192). [PERSON] з 03.07.2002 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить заявниці на підставі договору дарування від 19.03.2002, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дубровою Т.І. (реєстровий № 934). [PERSON] разом з дружиною [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Одночасно, на підставі договору дарування від 26.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Луда В.М. (реєстровий № 1689), [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини доведені наданими заявницею: - копіями паспортів громадян України на ім`я [PERSON] ( [NUMBER] ), [PERSON] ( [NUMBER] ), [PERSON] ( [NUMBER] ), [PERSON] ( [NUMBER] ); копіями свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.1960, серії [NUMBER] від 07.09.1991; копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.11.1961 та серії [NUMBER] від 09.07.1968; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00033600428 від 10.11.2021; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.06.2006; - інформацією про зареєстроване місце проживання, витягами з реєстру територіальної громади м. Миколаєва; - копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис № 635 від 19.08.2019, вчинений Корабельним районним у м. Миколаєві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального упрапвління юстиції у Миколаївській області; - копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис № 957 від 07.12.2020, вчинений Корабельним районним у м. Миколаєві відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та довідки про причину смерті № 3655 від 07.12.2020. Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4801926862016 від 03.02.2016 та відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 53248778 від 15.02.2016 за життя [PERSON] на праві приватної власності належали земельна ділянка площею 0,0339 га для ведення садівництва, та садовий будинок, що розташовані на території [ADDRESS] (на сьогодні - Галицинівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області). 31.01.2025 (№ 71/01-16) нотаріус П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Лісовська Н.В. роз`яснила [PERSON] , що нотаріальна контора не має можливості зареєструвати її заяву про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] , оскільки строк для прийняття спадщини закінчився 06.06.2021, а нотарусу не були надані документи, які б підтиверджували факт прийняття спадщини. У зв`зку з чим запропонувала заявниці звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80653839 та № 80653865 від 31.03.2025 інформації щодо [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Згідно з довідкою СТ «Металург`від 25.02.2025 про членство у вказаному товаристві [PERSON] , членськи внески та плату за електроенергію вносить донька [PERSON] - [PERSON] . В акті від 14.02.2025, складеному мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) та затвердженому ТОВ «УК ЛИМАН», зазначено, що [PERSON] , з серпня 2019 року та до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала без реєстрації у квартирі [ADDRESS] разом з матір`ю - [PERSON] . Вони вели спільне господарство мали спільний бюджет. За станом здоров`я та через похилий вік [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті [PERSON] її діти - [PERSON] та [PERSON] спільно організовували поховання. У пункті 1.12 декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-А1НМ-А100 стосовно [PERSON] довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстренного випадку вказано [PERSON] . Свідок [PERSON] письмово пояснив, що є рідним братом заявниці. Їх батьки [PERSON] та [PERSON] за життя були зареєстровані та проживали у квартирі [ADDRESS] . Власником цієї квартири є свідок, але він в цій квартирі не проживав, оскільки з 07.09.1991 постійно ппроживає разом зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Не заперечує, що з серпня 2019 року і до дня смерті [PERSON] . [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю та доглядала за нею. На спадкове майно після смерті батьків [PERSON] не претендує. Свідки [PERSON] (сусідка заявниці) та [PERSON] (колега заявниці) дали письмові пояснення про те, що з серпня 2019 року [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] та доглядала за нею. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З огляду на ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у постанові від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц виклав свою позицію, згідно з якою відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦКм України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без реєстрації місця проживання, має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у цивільній справі № 317/2329/15-ц та від 28.02.2018 у цивільній справі № 633/344/16-ц. Аналізуючи надані заявницею докази, беручи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що заявниця позбавлена можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, а встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення і необхідне для оформлення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1, 2 ст. 293, ст. 294 п. 1 ч. 1 ст. 315, статей 316, 318,319 ЦПК України та пункітв 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення» (зі змінами), в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved