Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Красноярка Сахновищинського району Харківської області, жителя [ADDRESS] , який зник безвісти 26 липня 2024 року в населеному пункті Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області, Україна. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 липня 2024 року близько 23 години 00 хвилин в районі населеного пункту Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області внаслідок мінометного обстрілу з боку противника по [INFO]», під час надання допомоги при евакуації, зник безвісти її син [PERSON] , військовослужбовець за мобілізацією. Актом службового розслідування від 07 листопада 2024 року встановлено, що стрілець-помічник гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] вважається зниклим безвісті в районі населеного пункту Нью-Йорк Бахмутського району на території Донецької області під час участі в бойових діях по захисту Вітчизни. За наведеним фактом, 12 серпня 2024 року відділенням поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області зареєстровано кримінальне провадження №12024211130000218 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України. У січні 2025 року заявниця звернулася до Бучацького відділу ДРАЦС у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою одержання свідоцтва про смерть сина, однак їй було відмовлено та роз`яснено, що вона повинна пред`явити паспорт громадянина України та документи, які підтверджують факт смерті. Разом з тим, надати лікарське свідоцтво про смерть чи фельдшерську довідку про смерть заявниця не має змоги, так як згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, вищевказані документи видаються після огляду тіла медичним працівником, однак тіло [PERSON] досі знаходиться на тимчасово окупованій території України. Зазначає, що факт оголошення померлим [PERSON] необхідно для того, щоб вона змогла прийняти спадщину після смерті сина. За наведених обставин, просить заявлені вимоги задовольнити. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Бучацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина [NUMBER] , про оголошення фізичної особи померлою, у складі одного судді та двох присяжних за правилами окремого провадження. Будучи присутніми у судовому засіданні, заявниця [PERSON] та представник заявниці, адвокат Рекуш О.Р. заяву підтримали та просили таку задовольнити, з підстав, наведених у ній. Представник заінтересованої особи Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув. У матеріалах цивільної справи міститься лист начальника відділу Гирі Н., в якому вона просить розглядати справу без участі їх представника, згідно чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] ,народився [INFO] в с. Красноярка Сахновищинського району Харківської області, його батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 травня 1979 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який на теперішній час продовжено. Згідно Витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 137 від 14 травня 2024 року солдата [PERSON] , військовослужбовця, призваного за мобілізацією, призначеного на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону А0536 ВОС 100915А/630 (3093), який з військової частини [NUMBER] [ADDRESS] з 14 травня 2024 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, вважати таким, що з 14 травня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. З 15 травня 2024 року [PERSON] зарахований на продовольче забезпечення. Як вбачається з Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 45 від 31 липня 2024 року, згідно рапорту № 3209-855 від 28 липня 2024 року підполковника [PERSON] за фактом зникнення безвісти 26 липня 2024 року солдата [PERSON] призначено службове розслідування. За даними рапорту командира [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] від 27 липня 2024 року, 26 липня 2024 року близько 23 години 00 хвилин внаслідок мінометного обстрілу з боку противника по [INFO]» поблизу населеного пункту Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області під час надання допомоги при евакуації зник безвісти військовослужбовець за мобілізацією [PERSON] . Відповідно до Витягу із журналу бойових дій [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] за липень № 156 від 01 серпня 2024 року, 26 липня 2024 року, виконуючи бойове розпорядження командира [NUMBER] омбр № 0724/ОКП/2603дск від 15 липня 2024 року 2 стрілецький батальйон з [INFO], в ході ведення бойових дій 21:54-22:45 мінометний обстріл [NUMBER] мм по ПВ «[INFO], втрати особового складу: зниклі безвісти - 6, зокрема, солдат [PERSON] , стрілець-помічник гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону [NUMBER] , не повернувся з поля бою. 28 липня 2024 року за № 01/2692 командиром військової частини [NUMBER] складено доповідь № 01/2692 за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] . Як вбачається з Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 212 від 28 липня 2024 року, солдата [PERSON] , стрільця-помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону [NUMBER] , знято з грошового забезпечення з 26 липня 2024 року, знято з продовольчого забезпечення з 29 липня 2024 року на підставі рапорту підполковника [PERSON] вх. № 36901 від 28 липня 2024 року. Як слідує з Акту службового розслідування, проведеного комісією у складі заступника командира мотопіхотного батальйону з психологічного забезпечення військової частини [NUMBER] [PERSON] та членів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], за результатами розслідування було встановлено, що 26 липня 2024 року близько 23 години 00 хвилин внаслідок мінометного обстрілу з боку противника по [INFO]» поблизу населеного пункту Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області, під час надання допомоги при евакуації, зник безвісти військовослужбовець за мобілізацією солдат [PERSON] , який знаходився в засобах захисту (бронижилет, каска кевларова). Місцезнаходження [PERSON] невідоме, на телефонні дзвінки не відповідає. Комісія дійшла висновку, що обставини зникнення безвісти пов`язані з проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини. Службове розслідування вирішено вважати завершеним, встановлено факт зникнення безвісти солдата [PERSON] ,стрільця-помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону [NUMBER] , що виник 26 липня 2024 року в районі Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області. Наказом командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 4399 від 07 листопада 2024 року вирішено службове розслідування вважати завершеним. Встановлено факт зникнення безвісти солдата [PERSON] ,стрільця-помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону [NUMBER] , що виник 26 липня 2024 року в районі н.п. Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області. Зникнення безвісти сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. 06 серпня 2024 року начальник [INFO] [PERSON] направив на адресу [PERSON] сповіщення № 3/6689про те, що її син, солдат [PERSON] , [INFO] , відданий військові присязі на вірність українського народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 26 липня 2024 року поблизу н.п. Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області. 12 серпня 2024 року на підставі заяви [PERSON] внесено відомості про кримінальне провадження за №12024211130000218 за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Як вбачається з інформаційного листа №59/35.11.4-01 від 11 лютого 2025 року, наданого начальником Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гирею Н.Б. на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області №595/126/25 від 04 лютого 2025 року, за результатами проведеної перевірки по архіву Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, населений пункт Нью-Йорк Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, в районі якого під час виконання бойового завдання зник безвісти [PERSON] , є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси з 07 серпня 2024 року по теперішній час. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Частинами третьою-четвертою ст. 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); - оголошення фізичної особи померлою (ст. ст. 305-309 ЦПК України). Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині першій ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині другій ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання. Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Зважаючи на конкретні обставини справи, суд повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого ч. 2 ст. 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого). Суд звертає увагу, що ст. 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи. З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Як встановлено судом, за результатами розслідуванням, яке ініційоване наказом командира військової частини [NUMBER] від № 45 від 31 липня 2024 року було встановлено: «26 липня 2024 року солдат [PERSON] ,стрільця-помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону [NUMBER] , зник безвісти в районі н.п. Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області. Зникнення безвісти сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області, а тому шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, слід обраховувати з моменту настання відповідної події. Заявниця звернулася до суду із заявою 30 січня 2025 року. Відтак, як на момент звернення заявниці до суду з даною заявою, так і на час розгляду судом справи сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою, заявниця просить суд оголосити [PERSON] померлим, оскільки такий загинув [INFO] в населеному пункті Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області. Оголосити [PERSON] , який є її сином, померлим заявниці потрібно для отримання можливості оформити спадкові права після смерті останнього. Надані заявницею докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також суд вважає за доцільне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved