Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 110 413,64 грн, моральну шкоду у розмірі 15 000 грн, а також 7 000 грн сплачених коштів за проведення автотоварознавчої експертизи. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником автомобіля RENAULT KANGOO, білого кольору, державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 15.03.2023 нею надано [PERSON] , [INFO] , довіреність №338 на користування, володіння та розпорядження автомобілем RENAULT KANGOO, білого кольору, державний номер [NUMBER] , з метою продажу останнім. Оскільки [PERSON] не вчиняв жодних дій щодо знаходження покупця та реалізації вказаного автомобіля, 11.05.2023 припинено дію довіреності, що стверджується витягом з Єдиного реєстру довіреностей за № 49952041 від 11.05.2023, про що повідомлено відповідача. Однак, [PERSON] вимоги позивачки повернути її автомобіль ігнорував, тобто фактично заволодів ним злочинним шляхом. Протягом тривалого часу [PERSON] безпідставно використовував автомобіль в особистих інтересах, не обслуговував його, не проводив його ремонт, приводячи автомобіль в непридатний для використання стан. Вищевказаними неправомірними діями [PERSON] спричинив значні матеріальні збитки на суму 110 413,64 грн, що стверджується висновком експерта автотоварознавчої експертизи № 3115 від 08.04.2024. Також їй завдана моральна шкода, яку оцінює в розмірі 15\~000 грн, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача спричинені нервові страждання, останній змусив застосовувати додаткові зусилля до організації життя позивачки, так як в період воєнного стану вона не могла користуватися своїм автомобілем чи отримати кошти за нього, а відповідач умисно привів автомобіль у непридатний стан, переховував автомобіль і тільки за допомогою працівників поліції 25.11.2023 повернув вже технічно несправний автомобіль. Позивачкою витрачено 7000 грн за проведення автотоварознавчої експертизи № 3115 від 08.04.2023, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 27.08.2024\~на адресу\~Корольовського районного\~суду м.Житомира\~від представника\~відповідача [PERSON] \~-\~адвоката Стахова\~Андрія Олексійовича\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~він просить\~відмовити в\~задоволенні позову\~в повному\~обсязі.\~В обґрунтування\~поданого відзиву\~представник відповідача\~вказав,\~що в\~період часу\~з 2021\~року та\~до моменту\~виникнення конфлікту\~(початок\~2023\~року)\~сторони у\~справі проживали\~спільно однією\~сім`єю без\~реєстрації шлюбу,\~що підтверджується\~довідкою.\~За час\~такого спільного\~проживання сторонами\~прийнято рішення\~про придбання\~спірного у\~справі автомобіля\~з метою\~користування ним\~відповідачем по\~справі.\~За досягнутою\~домовленістю між\~сторонами право\~власності на\~такий транспортний\~засіб було\~зареєстровано на\~позивача по\~справі,\~оскільки остання\~оплачувала його\~вартість при\~придбанні.\~В період\~часу після\~придбання автомобіля\~та до\~моменту припинення\~взаємовідносин між\~сторонами відповідач\~по справі\~сплачував вартість\~придбаного транспортного\~засобу позивачу\~по справі\~періодичними платежами.\~Після здійснення\~повного розрахунку\~з відповідачем\~останньою було\~видано довіреність\~на право\~розпорядження транспортним\~засобом,\~оскільки за\~досягнутою домовленістю\~відповідач мав\~набути право\~власності на\~транспортний засіб,\~зареєструвавши його\~за допомогою\~вказаної довіреності.\~Подальше скасування\~довіреності позивачем\~унеможливило здійснення\~таких дій\~та фактично\~означало відмову\~позивача від\~існуючих та\~раніше погоджених\~домовленостей.\~Після видачі\~довіреності позивачем\~по справі\~було написано\~власноручну розписку\~про відсутність\~матеріальних претензій\~до відповідача,\~яка зберігалась\~за місцем\~проживання відповідача\~та позивача.\~З урахуванням\~того,\~що позивачем\~було обмежено\~доступ до\~приміщення,\~де зберігались\~(і\~досі зберігаються)\~особисті речі\~відповідача,\~в тому\~числі вказана\~розписка,\~надати таку\~суду є\~неможливим не\~з вини\~відповідача по\~справі.\~Наведене спростовує\~доводи \~позовної заяви\~в частині\~того,\~що видача\~довіреності необхідна\~для того,\~щоб відповідач\~по справі\~знайшов покупця\~та здійснив\~продаж автомобіля. Стосовно пошкодження\~транспортного засобу\~зазначає,\~що 02.10.2023\~за місцем\~проживання відповідача\~по справі\~позивач в\~агресивній формі\~вчинила конфлікт,\~в ході\~якого самостійно\~нанесла суттєві\~пошкодження транспортному\~засобу,\~розбивши дзеркала\~заднього виду,\~лобове та\~бокове скло,\~фару.\~Погрози вчинення\~таких дій\~надходили відповідачу\~раніше,\~про що\~свідчить електронне\~листування сторін,\~та звернення\~відповідача до\~Відділу поліції\~№ 1\~Житомирського РУП\~ГУНП в\~Житомирській області.\~За таких\~обставин неможливо\~покладати відповідальність\~за пошкодження\~транспортного засобу\~на відповідача\~за умов,\~коли сам\~позивач наніс\~такі пошкодження. Також вказує, що позивач по справі добровільно передала в користування та розпорядження транспортний засіб відповідачу, а відтак таке володіння та користування не може вважатись неправомірним. Про факт скасування довіреності відповідача не було повідомлено і таких доказів матеріали справи не містять. Про це він дізнався лише після надходження інформації від правоохоронних органів, після чого, в присутності представників поліції, передав транспортний засіб позивачу. Так само відповідачу не надходило вимог стосовно повернення транспортного засобу. За таких обставин неможливо стверджувати і про протиправне заволодіння або ж неправомірне користування відповідачем транспортним засобом в проміжок часу після скасування довіреності та до моменту фактичної передачі транспортного засобу позивачу. Доказів на підтвердження того, що автомобіль на момент передачі у володіння, користування та розпорядження відповідачу мав технічно кращий стан та не мав тих пошкоджень, які ставляться у вину відповідачу, матеріали справи не містять. Натомість такі пошкодження з`явились 02.10.2023 внаслідок дій позивача. В частині того, що транспортний засіб передавався позивачу з розібраним моторним відсіком, то така обставина мала місце з огляду на те, що спірний автомобіль 1999 року випуску і мав дефекти двигуна, які відповідач по справі власними силами і коштами усував. Такі дії, направлені навпаки на покращення технічного стану транспортного засобу, аж ніяк не можуть свідчити про вину відповідача та про свідоме нанесення збитків позивачці. Остання належним чином за допомогою засобів доказування не доводить факт завдання їй моральних хвилювань, а пред`явлення вимог в цій частині носить суто формальний характер. Посилання позивача на те, що під час воєнного стану не могла користуватись своїм автомобілем, не заслуговують на увагу, оскільки у неї відсутнє право на керування транспортним засобом. Зауважує, що відповідальність за завдану шкоду настає за наявності всіх підстав: шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою; вини. Проте всі складові відсутні, що виключає можливість задоволення позовних вимог. 29.10.2024 від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій просить вважати відзив необгрунтованим. Зазначає, що [PERSON] проживає та зареєстрований в [ADDRESS] , а [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] разом зі своїми дітьми з яких двоє повнолітніх, а троє неповнолітніх. В неї немає потреби проживати на ділянці № 1145 Баришівського масиву разом із трьома неповнолітніми дітьми, які відвідують школу у м.Житомирі, потребують постійного догляду та піклування, оскільки має упорядковану квартиру в м.Житомирі, також окрему упорядковану квартиру в м.Житомирі має і [PERSON] . Отже, інформація про проживання з відповідачем однією сім`єю не відповідає дійсності. Довідка за підписом голови Баришівського масиву про те, що сторони проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та будівництво в Баришівському масиві «Селена» на ділянці № [NUMBER] , була отримана [PERSON] шляхом обману голови на підставі тільки його показів. Автомобіль RENAULT KANGOO, білого кольору, державний номер [NUMBER] , придбано позивачкою 20.03.2021 за особисті кошти ще до того часу на який вказує [PERSON] , що нібито проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Зазначений вище автомобіль придбано для її родини, з якої старший повнолітній син [PERSON] має водійське посвідчення. [PERSON] з метою заволодіння автомобілем запевнив позивачку, що його можливо вигідно перепродати, надавши йому довіреність на керування та розпорядження вказаним автомобілем. Твердження [PERSON] , що вона особисто 02.10.2023 пошкодила свій автомобіль є надуманим та безпідставним, оскільки вказана обставина не підтверджується будь-яким судовим рішенням. Автомобіль був повернутий [PERSON] завдяки втручанню працівників поліції у несправному технічному стані. 01.11.2024 від представника відповідача - адвоката Стахова А.О. надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Представник відповідача додатково вказав, що факт проживання сторін по справі однією сім`єю, а також обставин набуття права власності на транспортний засіб не входить до предмету доказування у цій справі. Позивачкою не було спростовано обставин: правомірного користування відповідачем транспортним засобом; не повідомлення позивачем відповідача про факт скасування довіреності та відсутності вимоги позивача до відповідача про повернення транспортного засобу; пошкодження позивачем транспортного засобу; недоведеності кращого технічного стану автомобіля на момент передачі його в користування відповідачу; недоведеності факту завдання моральної шкоди. 07.02.2025 від представника відповідача - адвоката Стахова А.О. надійшли додаткові пояснення щодо висновку експерта № 3115. Зокрема, на сторінці 11 висновку в пункті 1.1. експерт вказує, що вбачається економічна недоцільність ремонту транспортного засобу, оскільки вартість відновлювального ремонту становить 324 175, 58 грн, що не є меншою за ринкову вартість ідентичних не пошкоджених автомобілів 1998 року випуску, яка становила 110 413, 64 грн. Отже, експертом фактично встановлено та визнано позивачем, що транспортний засіб є фізично знищеним. Таким чином, підлягає до відшкодування сума збитків, обрахована як різниця між вартістю автомобіля та утилізаційними залишками. Подібні висновки були зроблені в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 209/3145/15-ц, від 05 серпня 2020 року у справі№ 362/3680/17. Утилізаційна вартість експертом встановлена не була та будь-якими іншими доказами в матеріалах справи не підтверджується. Важливо вказати, що якщо транспортний засіб отримав пошкодження внаслідок іншої події, відмінної від ДТП (вандалізм, падіння дерева, іншим чином завдання шкоди) принципи визначення розміру збитків залишаються незмінними, оскільки є базовими та незалежними від того, якою саме подією завдано збитків. За умов відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження залишкової вартості ТЗ суд позбавлений можливості як визначити їх самостійно, так і визначити реальний розмір збитків, оскільки матеріали справи не містять критично важливої складової для здійснення такого математичного обрахунку. Отже, слід дійти висновку про те, що позовні вимоги по справі є необґрунтованими, оскільки у встановленому законом порядку позивачем не доведено суму завданих збитків, тоді як відповідачем таку суму спростовано. Також, експерт виходив з того, що пошкоджень ТЗ до цього не мав, а інформація в наданих документах відповідає дійсності, експертиза проводилася для оцінки збитків внаслідок протиправних дій відповідно до заяви замовника. При оцінці збитків враховувалися пошкодження, факт завдання яких відповідач заперечує, такі як пошкодження дзеркала заднього виду, лобове та бокове скло, фари. Так само в таблиці пошкоджень на сторінці 10 висновку міститься інформація про розкомплектований ДВЗ та зазначено, що його ремонт не передбачено і така складова потребує заміни. Вказане не відповідає об`єктивності, оскільки збір двигуна внутрішнього згорання як складової ТЗ за його наявності (а такий наявний, оскільки в ході розгляду справи було встановлено факт передачі відповідних запчастин відповідачем позивачу) не потребує суттєвих матеріальних та трудових затрат. Стосовно складових, відносно яких в таблиці вказано «частково відсутні», то з урахуванням як поведінки позивача, так і того, що всі запчастини були передані відповідачем, а огляд експертом проводився на території домоволодіння позивача, відповідач по справі не виключає навмисне приховування від експерта ряду запчастин та складових ТЗ для формування якомога більшої суми збитків. Стосовно тривалого часу експлуатації ТЗ, то покладення на відповідача по справі збитків в розмірі ринкової вартості ТЗ, яким відповідач користувався незначний проміжок часу та який має значний фізичний знос та пошкодження, пов`язані з експлуатацією до цього, є необґрунтованим. Так, з урахуванням часу експлуатації ТЗ не виключено, що експерт дійшов би висновку про фізичне знищення ТЗ навіть оцінюючи його без гіпотези про «протиправні дії», а суто за фактом його тривалого використання та зносу. Отже, висновок експерта № 3115 по даній справі не може вважатись належним та допустимим доказом на підтвердження суми завданих збитків, оскільки: не містить визначеної суми залишкової вартості ТЗ; складений з урахуванням пошкоджень, нанесення яких відповідачем спростовано; базується на основі інформації, наданої позивачем, що позбавляє суд та учасників процесу можливості перевірити дійсність та достовірність наданої експерту інформації та, власне, комплектності ТЗ (висновок експерта ґрунтується на інформації позивача без належного дослідження об`єктивних обставин); базується на основі двох ключових факторів - тривалий час експлуатації ТЗ та пошкодження ТЗ. Отже, методологічні недоліки в оцінці пошкоджень ставлять під сумнів обґрунтованість суми заявлених позивачем збитків; характеризується як необ`єктивний, оскільки передбачає більш дороговартісні способи відновлення окремих складових замість дешевших. Так, висновок містить необґрунтовані твердження щодо необхідності заміни окремих агрегатів автомобіля. В судових засіданнях, позивачка та її представник підтримали позов з підстав, зазначених у ньому, та у відповіді на відзив на позовну заяву, просили позов задовольнити. Позивачка додатково пояснила та на запитання учасників, суду повідомила, що оформила довіреність виключно з метою продажу належного їй автомобіля, ніяких близьких відносин у неї та відповідача не було. [PERSON] проживав в її будинку на земельній ділянці [ADDRESS] разом з товаришем Дімою, оскільки була домовленість про проведення ремонтних робіт на ділянці без сплати за проживання. Оскільки відповідача вигнала жінка, він звернувся із проханням пожити у неї, а відмовити йому не могла, бо перебували у дружніх стосунках. В подальшому вона вигнала [PERSON] , бо в нього склалися неприязні стосунки з її дітьми. Сама [PERSON] на масиві не проживала, а проживала з дітьми в [ADDRESS] , однак періодично приїжджала і доглядала за земельною ділянкою. Автомобіль придбала для особистих потреб, для зручності, оскільки має сімох дітей, а водійське посвідчення є у її сина. Також зверталася до [PERSON] , щоб він її періодично підвозив. Жодних домовленостей з відповідачем про подальше переоформлення автомобіля на нього не було. Будь-яких розписок з приводу відсутності до нього матеріальних претензій вона не писала. [PERSON] ухилявся від повернення автомобіля в добровільному порядку, тому звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 25.11.2023 відповідач повернув автомобіль в несправному стані. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову з мотивів, вказаних у у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, додаткових пояснень. Відповідач [PERSON] , допитаний як свідок, показав, та на запитання учасників, суду повідомив, що познайомився з [PERSON] в 2020 році. З квітня 2021 року проживали разом з позивачкою однією сім`єю, як чоловік та жінка, в Баришівському масиві на її земельній ділянці. У позивачки є 7 дітей, з яких 4 повнолітніх та 3 неповнолітніх. Вони приїжджали на масив, однак там не проживали. Він домовився з позивачкою, що остання позичить йому кошти на придбання автомобіля в сумі 3\~500 дол США, про що було складено розписку, тому і було оформлено довіреність. Позичені кошти, а всього в сумі 4\~000 дол.США він їй повернув, однак розписки від позивачки про це у нього немає, вона залишилася в її будинку разом з деякими його речами, які [PERSON] не віддала. Після придбання автомобіля, ним користувався тільки він, авто було у справному стані. 30.04.2023 [PERSON] виставила частину його речей за паркан із запискою «пам`ятай про розписку». Після того він в тій хаті не був. До пошкодження транспортного засобу такий був у частково розібраному стані, оскільки власними силами його ремонтував. На себе не переоформив авто, тому що довіряв позивачці. Про пошкодження авто дізнався від сусідки, яка зателефонувала та повідомила про такий факт. Авто в той час перебувало на його ділянці в Баришівському масиві, яку придбав на початку 2023 року, та яка не була придатна для проживання. Земельна ділянка огороджена, однак на її територію можна проникнути через сітку в паркані. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] з 20.03.2021 є власницею транспортного засобу марки та моделі «RENAULT KANGOO», білого кольору, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно довідки № 79 від 24.08.2024, виданої головою Барашівського масиву Аксьоновою В.Ц., [PERSON] в період з квітня 2021 року по квітень 2023 року проживав разом з [PERSON] за адресою: Барашівський масив «Селена», ділянка 1146 (а.с.73). У відповідності до довідки № 528 від 28.10.2024, виданої директором та паспортистом ТОВ «КК «Домком Житомир», [PERSON] та її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.122). [PERSON] має посвідчення водія [NUMBER] (а.с.123). 15.03.2023, [PERSON] , строком на п`ять років, видано довіреність [PERSON] , якою уповноважено останнього експлуатувати, користуватися, розпоряджатися (подати, обміняти, здати в оренду, передавати в заставу та інше), знімати та ставити на облік в уповноважених органах належний їй транспортний засіб марки та моделі «RENAULT KANGOO», білого кольору, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] . Довіреність посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського територіального округу Силіним С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 338 (а.с.7,8). 11.05.2023 приватним нотаріусом Житомирського міського територіального округу Силіним С.В. припинено дію довіреності від 15.03.2023 на підставі заяви [PERSON] від 11.05.2023 № 61/02-16, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 49952041 від 11.05.2023 (а.с.9). 02.10.2023 слідчим СВ ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Дем`янюком Р.М. прийнято усну заяву від [PERSON] про те, що в період часу з 19:30 01.10.2023 по 09:00 02.10.2023 було пошкоджено автомобіль «RENAULT KANGOO», державний номер [NUMBER] , сума збитку складає приблизно 10\~000 грн. Виявлено наступні пошкодження: лівого та правого дзеркал заднього виду; правої фари; лобового скла; скла лівого водійської двері, уламки якого знаходяться в салоні. На підставі заяви [PERSON] , за участю спеціаліста [PERSON] та в присутності двох понятих, цього ж дня слідчим Дем`янюком Р.М. проведено огляд місця події території домоволодіння за адресою: Барашівський масив «Селена», ділянка [NUMBER] , яка належить на праві власності [PERSON] . На даній ділянці, що огороджена секційним парканом 2 м висотою по периметру розташований автомобіль «RENAULT KANGOO», білого кольору, державний номер [NUMBER] . Під час огляду встановлено наступні пошкодження: дзеркала заднього виду з правої та лівої сторони; права фара; лобове скло; бокове скло лівої водійської двері, уламки якого знаходяться в салоні автомобіля. Присутній [PERSON] пояснив, що пошкодження відбулося в період часу з 19:30 01.10.2023 по 09:00 02.10.2023, у нанесенні якого підозрює [PERSON] (а.с.101-104). Згідно рапорту оперуповноваженого СКП ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Поліщука Дмитрія, ним було здійснено дзвінок [PERSON] , під час якого остання повідомила, що автомобіль належить їй і вона з ним, що хоче, то і робить (а.с.105). За результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих в ЄО № 10415 від 02.10.2023 за зверненням гр. [PERSON] , оперуповноваженим СКП ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Поліщуком Дмитрієм складено довідку, погоджену т.в.о. начальника СКП ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Миколою Омецинським. Довідкою встановлено, що в період часу з 01.10.2023 по 02.10.2023 невідома особа пошкодила автомобіль «RENAULT KANGOO», білого кольору, державний номер [NUMBER] , який перебуває в користуванні [PERSON] на підставі довіреності та належить [PERSON] , з якою перебувають у конфліктних відносинах. [PERSON] повідомила, що нею скасовано довіреність, від написання пояснень та заяв відмовилася. В ході перевірки не встановлено фактів вчинення кримінального правопорушення, від написання заяви власниця відмовилася, тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає (а.с.99). 25.11.2023 [PERSON] складено розписку, згідно якої ним, в присутності оперуповноваженого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області [PERSON] , передано [PERSON] автомобіль «RENAULT KANGOO», білого кольору, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] , з переліком деталей, які знаходяться в салоні автомобіля та зобов`язанням до 25.12.2023 передати паливну систему, форсункі, систему подачі палива генератора, гідропідсилювача керма, ПНВД. Розписку підписано 25.11.2023 [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). За змістом ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.10.2023 в справі № 295/13774/23 та ухвали Житомирського апеляційного суду від 01.02.2024 в справі № 295/16791/23, зобов`язано уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного у заяві [PERSON] від 07.09.2023, що зареєстрована в ЖЄО №38386, та розпочати досудове розслідування. В подальшому в ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення \~за №12023060400003184 від 18.10.2023 за ч.1 ст.289 КК України по факту незаконного заволодіння ( [PERSON] прим.суду) транспортним засобом - автомобілем «RENAULT KANGOO», білого кольору, державний номер [NUMBER] . Постановою старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області Дев`ятка О.І від 31.10.2023 закрито кримінальне провадження №12023060400003184 від 18.10.2023. (а.с.142-151). Згідно висновку експерта № 3115 транспортно-товарознавчої експертизи, складеного експертом [PERSON] 08.04.2024 (а.с.11-31): 1) вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження його після здійснення протиправних дій з урахуванням, що автомобіль попередніх аварійних та експлуатаційних пошкоджень не мав, станом на 15.03.2023 становила 110\~413,64 грн; 2) вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 15.03.2023 становила 324\~175,58 грн; 3) ринкова вартість автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням, що автомобіль попередніх аварійних та експлуатаційних пошкоджень не мав, станом на 15.03.2023 становила 110\~413,64 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє (ч.1 ст.238 ЦК України). За змістом\~ч.1\~та ч.3\~ст.244\~ЦК України,\~представництво,\~яке грунтується\~на договорі,\~може здійснюватися\~за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 248 ЦК України, представництво за\~довіреністю припиняється,\~в тому\~числі,\~у разі скасування довіреності особою, яка її видала; У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність (ч.3 ст.248 ЦК України). Статтею 249 ЦК України врегульовано , що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною (ч.1 ст.249). Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність (ч.2 ст.249). Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася (ч.3 ст.249). Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ч.3 ст.386 ЦК України, право\~на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, має власник майна. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до\~ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~(зі змінами) роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, у справах про відшкодування матеріальної і моральної шкоди позивач має довести факт заподіяння цієї шкоди, її розмір, протиправність поведінки її заподіювача, а також причинний зв`язок між цією поведінкою та шкодою, а відповідач - відсутність своєї вини у заподіянні шкоди, а відсутність хоча б однієї із цих умов є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування шкоди. Свідок [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: м.Житомир, Барашівський масив, показала, що є сусідкою сторін по справі, перебуває з ними в нормальних стосунках. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали на земельній ділянці позивачки з 2021 по 2023 рік разом як чоловік та дружина, вели спільно господарство, [PERSON] здійснював ремонтні роботи на ділянці [PERSON] . Чи проживали разом з ними діти [PERSON] їй невідомо. У [PERSON] є семеро дітей. В них була машина «RENAULT KANGOO», білого кольору, на якій їздив тільки відповідач. Вважала, що то був автомобіль відповідача, оскільки ніколи не бачила [PERSON] за кермом, а [PERSON] періодично возив її на цьому авто. Десь в жовтні вранці вигулювала свою собаку та проходила повз земельної ділянки [PERSON] , через сітку в паркані побачила, що вікна машини побито, і одразу зателефонувала відповідачу. Свідком самої події вона не була. [PERSON] певний час до події стояла на території [PERSON] , а він їздив на іншій. Щоб дістатись до земельної ділянки відповідача, спочатку треба пройти повз ділянку позивачки. Свідок [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: м.Житомир, Барашівський масив, показав, що є сусідом сторін по справі, перебуває з ними в нормальних стосунках. [PERSON] та [PERSON] проживали на земельній ділянці позивачки з 2021 по 2023 рік разом як чоловік та дружина. [PERSON] здійснював ремонтні роботи на ділянці [PERSON] . Зі слів відповідача йому стало відомо, що він купив автомобіль «RENAULT KANGOO» білого кольору. Автомобіль використовувався ним для ремонтних робіт, тільки [PERSON] обслуговував машину, тому думав, що це його автомобіль. Позивачка авто не користувалася. Восени 2023 року йому подзвонила дружина [PERSON] та повідомила, що машина «RENAULT KANGOO» побита. Пізніше, коли їхав додому, побачив пошкоджену машину на території [PERSON] . До пошкоджень він бачив машину в технічно справному стані, вона тимчасово стояла на земельній ділянці відповідача, яка огороджена парканом, а в одному місці в паркані є сітка, через яку можна потрапити на територію [PERSON] . Свідок [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: м.Житомир, Барашівський масив «Селена», земельні ділянки № [NUMBER] та № [NUMBER] , показала, що є сусідкою сторін по справі, перебуває з ними в нормальних стосунках. [PERSON] та [PERSON] проживали на земельній ділянці позивачки з 2021 року приблизно 2 роки разом як чоловік та дружина, відповідач добудовував Ірині будинок. У позивачки є семеро дітей, але ніколи не бачила, що діти проживали разом з нею. У [PERSON] була машина, якою він користувався сам, одного разу він підвозив свідка на роботу. Вважала, що авто належить відповідачу, оскільки ремонтував авто, кермував ним тільки він. Свідок працює в АТ «Житомиробленерго» з графіком роботи з 8 години, тому, щоб добратися на роботу, кожного ранку іде на 7 год. на автобусну зупинку чекати автобус, який зупиняється біля будинку [PERSON] . Одного дня, коли йшла на зупинку, зранку назустріч ішла [PERSON] і спочатку [PERSON] не звернула на це увагу, але в цей же день їй зателефонувала сестра [PERSON] і повідомила про пошкодження автомобіля відповідача. Зустріч з [PERSON] так рано її здивувала, оскільки для чого було йти пішки, якщо тільки поїхав автобус з зупинки, а магазині всі закриті. По тій дорозі [PERSON] могла йти тільки повз ділянку [PERSON] , однак щоб потрапити на свою, такої необхідності у позивачки немає. На своїй земельній ділянці відповідач постійно не проживав, але час від часу навідувався. Не пам`ятає, чи бачила [PERSON] напередодні події, в день події та на наступний день. Свідок [PERSON] , [INFO] , проживає в с.Барвинівка, Звягельського р-ну, Житомирської обл., показав, що перебуває в дружніх стосунках з [PERSON] та знайомий з [PERSON] . В період з 2021 року по осінь 2022 року разом з [PERSON] проживали в будинку позивачки, оскільки проводили на її території будівельні роботи з прибудови будинку, ремонтних робіт всередині будинку. Потім [PERSON] залишився сам проживати з позивачкою, відносини у них були як у подружжя, періодично позивачка залишала дітей з [PERSON] . У відповідача у постійному користуванні був автомобіль «RENAULT KANGOO» білого кольору, на якому перевозив різні будівельні матеріали, тому вважав його власником автомобіля. Ірина автомобілем не кермувала. Одного дня їхав на роботу повз земельної ділянки [PERSON] і побачив його стурбованого. Останній повідомив про пошкодження автомобіля, був шокований, викликав поліцію. На території земельної ділянки відповідача свідок бачив «RENAULT KANGOO», в якому побито скло, а також звернув увагу, що сітка в паркані була прим`ята, ніби по ній хтось перелазив. Потім приїхала поліція. При них відкривався капот автомобіля, та двигуна у ньому не було. Свідок [PERSON] , [INFO] , яка є рідною сестрою відповідача, та наразі сусідкою по земельній ділянці в Барашівському масиві «Селена» (земельна ділянки № [NUMBER] ) показала, що у березні 2021 року брат повідомив їй про те, що його знайома [PERSON] позичить йому кошти на придбання автомобіля в сумі 3\~500 дол.США, а брат віддасть їй вже 4\~000 дол.США. Розписка про це складалась у неї вдома за участю брата, [PERSON] та її дочки [PERSON] . Через два роки в автомобілі при ній була складена ще одна розписка, згідно якої [PERSON] частину коштів виплатив [PERSON] по позиці, а в рахунок іншої частини досягли домовленості, що брат буде проводити ремонтні роботи в домі [PERSON] . Після погашення всієї суми боргу, з [PERSON] погодили, що остання переоформить автомобіль «RENAULT KANGOO» на відповідача. Їй відомо, що з 2021 року [PERSON] та [PERSON] перебували у стосунках, жили як подружжя на земельній ділянці [PERSON] , у позивачки є семеро дітей, які періодично приїжджали на масив. Автомобілем «RENAULT KANGOO» користувався тільки брат. Про пошкодження автомобіля їй відомо, що в ньому було побите скло, і брат викликав поліцію, щоб зафіксувати подію. Після пошкоджень [PERSON] не користувався цим автомобілем. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У цій справі судом встановлено, що [PERSON] , яка 15.03.2023 видала [PERSON] довіреність, всупереч вимогам ч.2 ст.249 ЦК України, негайно не повідомила про скасування довіреності [PERSON] , а протилежного стороною позивача не доведено. Слід відзначити, що пояснення позивачки та її представника щодо виконання вимог ч.2 ст.249 ЦК України є суперечливими. Зокрема, [PERSON] в судових засіданнях вказувала, що повідомила [PERSON] про скасування довіреності в усній формі в травні 2023 року, і що направила відповідне повідомлення на адресу реєстрації відповідача. Натомість представник позивача вказав, що нотаріус направив відповідачу лист про скасування довіреності протягом тижня після її скасування. Відповідач правомірно користувався автомобілем «RENAULT KANGOO», білого кольору, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] , оскільки довіреністю від 15.03.2023 прямо передбачено право на його експлуатацію, а також право користуватися, розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, передавати в заставу та інше) вказаним транспортним засобом. Отже, необгрунтованими є твердження позивачки про те, що протягом тривалого часу [PERSON] безпідставно користувався транспортним засобом в особистих інтересах та фактично заволодів транспортним засобом злочинним шляхом. Наведене підтверджується також встановленими обставинами в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 01.02.2024 в справі № 295/16791/23, згідно якої постановою старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Дев`ятка О.І. від 31.10.2023 закрито кримінальне провадження №12023060400003184 від 18.10.2023 за ч.1 ст.289 КК України по факту незаконного заволодіння ( [PERSON] ) транспортним засобом - автомобілем «RENAULT KANGOO», правомірність якої підтверджено вказаною ухвалою. Окрім того, суд критично оцінює пояснення позивачки, що довіреність було видано лише з метою продажу [PERSON] транспортного засобу та останній не вчиняв жодних дій з пошуку покупця і реалізації автомобіля, оскільки наведене спростовується як змістом самої довіреності, так і показаннями свідків, які зазначили, що [PERSON] фактично одноосібно користувався транспортним засобом як для перевезення будівельних матеріалів, тобто в робочих цілях, так і неодноразово возив на авто [PERSON] , з якою перебував в близьких стосунках, підвозив сусідів. Разом з тим, визначальним у цій справі є доведення факту заподіяння шкоди [PERSON] , протиправності поведінки заподіювача шкоди, а також причинного зв`язку між цією поведінкою та шкодою. Проте, в ході розгляду справи позивачкою [PERSON] та її представником - адвокатом Колупаєвим В.В. будь-якими доказами не доведено як факт заподіяння їй шкоди внаслідок протиправної винної поведінки відповідача [PERSON] , а саме, що пошкодження автомобіля сталось внаслідок протиправних дій [PERSON] , так і відповідно не доведено наявність причинного зв`язку між цією поведінкою та шкодою. Висновок експерта № 3115 не свідчить про те, що\~шкода транспортному засобу заподіяна [PERSON] , а лише фіксує вартість матеріального збитку, завданого внаслідок наявних пошкоджень, тому відсутні підстави для покладення обов`язку з відшкодування шкоди, визначеної у висновку, на відповідача. Належних доказів на підтвердження факту спричинення відповідачем шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля, позивачкою та її представником суду не надано. Таким чином, вимоги позивачки про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованими, недоведеними, та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed