Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем з 17 липня 2017 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від подружніх стосунків мають дитину [PERSON] , [INFO] . 30 листопада 2021 року за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час відповідач ухиляється від утримання дитини, дитина повністю знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що лист з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та повним пакетом документів був направлений до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 31.08.2024 року. В зв`язку з інформацією, яка з`явилась на сайті 06.09.2024 року о 10 годині 52 хв. Красноармійського міськрайонного суду, Вищою радою правосуддя від 02.09.2024 року було змінено територіальну підсудність Красноармійського міськрайонного\~суду Донецької\~області на Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Лист з позовною заявою Красноармійським міськрайонним судом не був отриманий, та був повернутий 19.09.2024 року. В телефонному режимі оператор поштового зв`язку повідомила про повернення листа 23.09.2024 року в зв`язку з закінченням терміну зберігання листа. Отримавши, 25.09.2024 року пакет документів, позивач направила новий пакет документів через застосунок «Електронний суд» до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська 01.10.2024 року. Тому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд, стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме 31.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання [PERSON] не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду\~від 18\~листопада 2024 р. відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 17 липня 2017 року уклали шлюб, актовий запис №2. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.28). Як вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1211, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.29). Згідно заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2021 року по справі № 235/5457/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.22-23). Відповідно до витягів №2024/011825872 та № 2024/011825810 з реєстру територіальної громади Покровської територіальної громади щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідок від 11.11.2024 №1239-5003522753 та №1239-5003522754 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб вбачається, що фактичне місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - [ADDRESS] . Також в матеріалах справи містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 19.03.2024 року, відповідно до яких вбачається, що [PERSON] за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року отримував дохід від 9 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області (а.с.7-8). Як передбачено\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8\~ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин. В пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3 196 гривні. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до\~частини першої,\~п`ятої,\~шостої статті\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаютьсясторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~частини першої\~статті 76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] надано до суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача (в матеріалах справи містяться: копія листа, який був направлений до Красноармійського міськрайонного\~суду Донецької\~області від 31.08.2024 року, фіскальний чек АТ «Укрпошта» про направлення 31.08.2024\~року рекомендованого листа №8530700026700 до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, скріншоти повідомлень з Укрпошти про неотримання та повернення листа №8530700026700), але не могла їх одержати у зв`язку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя № 2584/0/15-24 від 29.08.2024 р. змінено територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 р. шляхом її передачі Заводському районному суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, він є працездатною особою, на теперішній час дитина знаходиться на утриманні позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень в дохід держави.

Outcome: approved