Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

До Калинівського районного суду Вінницької області 03.02.2025 надійшла позовна заява [PERSON] , подана від її імені та в її інтересах представником за довіреністю - адвокатом Шевченко Валерієм Вікторовичем, до Калинівської міської ради Вінницької області про визначення її та померлих батьків часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, яку згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 було передано на розгляд судді Карнауху Н.П. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.02.2025 цю позовну заяву залишено без руху оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175 та 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали Після цього на адресу суду на виконання ухвали 17.02.2025 від представника позивача [PERSON] - адвоката Шевченка В.В. надійшла заява про усунення недоліків разом із позовною заявою в новій редакції. Згідно із позовною заявою [PERSON] у новій редакції у ній міститься вимога визначити, що частки [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 гектара, у межах згідно з планом, що розташована [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0051, та у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0346 гектара, у межах згідно з планом, що розташована, [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0052, становлять відповідно по 1/3 частин вказаних земельних ділянок. Також у цій позовній заяві висловлено вимогу визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] на їх частки по 1/3 відповідно у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 гектара, у межах згідно з планом, що розташована [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0051, та у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0346 гектара, у межах згідно з планом, що розташована, [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0052. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.04.2005 року державним нотаріусом Калинiвської державної нотаріальної контори Вінницької області, було посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Майбородаю Г.П., приватним нотаріусом Калинiвського районного нотаріального округу Вінницької області 05.11.1997 року i зареєстрованого в реєстрі за №1074, спадкоємцем зазначеною в заповіті майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . У свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 22.04.2005 на ім`я [PERSON] вказано, що спадкове майно, складається з 1/3 (однієї третьої) частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під номером [ADDRESS] , належної померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло. [INFO] померла [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилась спадщина за законом на майно померлої. 24.01.2019 року [PERSON] подала до Калинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка була зареєстрована за №86. 10.02.2024 у зв`язку з смертю [PERSON] і відсутністю заповіту відкрилась спадщина за законом на майно померлого. Постановами нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Людмили Василівни №39/02-31 від 21.01.2025 та №40/02-31 від 21.01.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частки померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] на частки земельної ділянки площею 0,1000 гектара, у межах згідно з планом, що розташована [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0051, та земельної ділянки площею 0,0346 гектара, у межах згідно з планом, що розташована, [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0052. Підставами для відмови у вчиненні нотаріальних дій стало те, що частки у спільній сумісній власності на вказані земельні ділянки співвласників не визначено. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 21.02.2025 у цій справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання на 13:00 год. 18.03.2025. Після цього до Калинівського районного суду Вінницької області 03.03.2025 надійшло клопотання представника позивача - адвоката Шевченка В.В., у якому висловлене прохання витребувати з Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, зареєстрованої в спадковому реєстрі за №63653004, за №33/2019 у нотаріальній конторі, Загробської Р.Ф., яка померла [INFO] , та спадкової справи, зареєстрованої в спадковому реєстрі за №72594320, за №139/2024 у нотаріальній конторі, Мулика В.П. Це клопотання мотивовано тим, що вказані докази необхідні для підтвердження неведених у позовній заяві обставин, а позивач самостійно їх отримати та подати до суду не може. До Калинівського районного суду Вінницької області 17.03.2025 надійшов відзив представника відповідача Калинівської міської ради Вінницької області - Трохименка Миколи Валерійовича. Згідно із цим відзивом відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника відповідача. У підготовче засідання, фіксування якого здійснювалося технічними засобами позивач не з`явилася. У це засідання з`явився її представник - адвокат Шевченко В.В., який повідомив, що позивач проживає у США, тому прибути в судове засідання не може, просив провести підготовче засідання без її участі, підтримав заявлене клопотання щодо витребування копій матеріалів спадкових справ. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 18.03.2025 закрито підготовче провадження за цим позовом, судове засідання у справі призначено на 11:30 год. 04.04.2025, витребувано у нотаріуса матеріали вказаних спадкових справ. Після цього до Калинівського районного суду Вінницької області засобами електронного зв`язку надійшло клопотання Ямковенко В.В., підписане КЕП, про розгляд цієї цивільної справи за її відсутності. До суду 27.03.2025 надійшли витребувані судом копії матеріалів спадкових справ. Представником позивача - адвокатом Шевченком В.В. до суду 04.04.2025 подано клопотання розглянути вказану справу баз його та позивача участі. Сторони у судове засідання, призначене на 04.04.2025 не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в передбаченому законом порядку. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статей 77, 78, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивач є спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.05.1956 Тайтурською сільською радою Усольського району Іркутської області. Згідно із цим свідоцтвом [PERSON] народилась [INFO] в селищі Тайтурка Усольського району Іркутської області. Згідно із долученою до позовної заяви копією витягу №00013758034 від 16.04.2014 із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] та [PERSON] 22.07.1978 укладено шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] прізвище [PERSON] залишилось [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 21.04.2005 відділом РАЦС Вінницького МУЮ. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Юрівка Козятинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.01.2019 Калинівським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області. З матеріалів спадкової справи після померлої [PERSON] вбачається, що позивачка [PERSON] та [PERSON] відповідно до положень ст. 1268 ЦК України 24.01.2019 подали заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Так, в судовому засіданні встановлено, що до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області 24.01.2019 звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа № 33/2019. На підставі поданої заяви державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною О.В. 27.02.2025 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки житлового будинку з спорудами під номером [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Юрівка Козятинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.02.2024 Калинівським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ). З матеріалів спадкової справи після померлого [PERSON] вбачається, що позивачка [PERSON] відповідно до положень ст. 1268 ЦК України 18.06.2024 подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Так, в судовому засіданні встановлено, що до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області 18.06.2024 звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа № 139/2024. На підставі поданої заяви державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною О.В. 27.02.2025 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки житлового будинку з спорудами під номером [ADDRESS] , яка належала померлому [INFO] [PERSON] . До складу спадщини належать також частки померлих [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 гектара, у межах згідно з планом, що розташована [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0051, та у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0346 гектара, у межах згідно з планом, що розташована, [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0052. Так, з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №607216, виданого на підставі рішення Калинівської міської ради Вінницької області вiд 20.09.2010, зареєстрованого 28.12.2010 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №014004100460 з додатком серії АА №062718, вбачається, що співвласниками земельної ділянки, кадастровий номер 0521610100:01:058:0051, площею 0,1000 гектара, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, були [PERSON] , [PERSON] та є [PERSON] . Частки співвласників у праві спільної власності не визначено. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №607217, виданого на підставі рішення Калинівської міської ради Вінницької області вiд 20.09.2010, зареєстрованого 28.12.2010 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №014004100461 з додатком серії АА №062719, вбачається, що співвласниками земельної ділянки, кадастровий номер 0521610100:01:058:0052, площею 0,0346 гектара, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, були [PERSON] , [PERSON] та є [PERSON] . Частки співвласників у праві спільної власності не визначено. Постановами державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Людмили Василівни №39/02-31 від 21.01.2025 та №40/02-31 від 21.01.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частки померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] на частки земельної ділянки площею 0,1000 гектара, у межах згідно з планом, що розташована [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0051, та земельної ділянки площею 0,0346 гектара, у межах згідно з планом, що розташована, [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 0521610100:01:058:0052. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій згідно із цими постановами стало те, що частки співвласників у праві спільної власності на ці земельні ділянки не визначено, що позбавляє нотаріуса можливості визначити склад спадкового майна. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновлює порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (Постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21, Постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). Зі змісту пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України вбачається, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20, Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20). Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (Постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22). Згідно із положеннями ст.ст. 13 та 89 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Положеннями ст.ст. 370, 372 ЦК України визначено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином, судом встановлено, що у позивача існують реальні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому її право підлягає захисту судом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Судові витрати у справі складаються з судового збору в розмірі 3633,60 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved