Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

07 січня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві представник зазначив, що 13.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 8725091, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10000,00 грн. Договір укладено в електронній формі та підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кошти в розмірі визначеному умовами договору. Відповідач у свою чергу не виконала умови кредитного договору. 26.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 101-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за Кредитним договором № 8725091 від 13.04.2023 року. Сума заборгованості відповідача, відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору про відступлення права вимоги, становить 37010,00 грн, з яких 10000,00 грн заборгованість за сумою кредиту;27010,00 грн заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 37010,00 грн заборгованості за Кредитним договором № 8725091 від 13.04.2023 року, а також сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. 10 лютого 2025 року представник відповідача адвокат Костенко О.О. подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що на момент виникнення спірних правовідносин відповідач проживала однією сім`єю без реєстрацію шлюбу з [PERSON] . В квітні 2023 року [PERSON] з метою отримання грошових коштів у кредит, без відома та від імені відповідача подав заявку шляхом заповнення на веб-сайті ТОВ «Мілоан» анкети-заяви на кредит № 8725091 від 13.04.2023. Грошові кошти в сумі 10000,00 грн надійшли на картковий рахунок, який не належить відповідачу. Номер мобільного телефону, на який надсилався одноразовий ідентифікатор не є мобільним телефоном та фінансовим номером відповідача. Крім того, встановлений договором розмір відсотків є несправедливим у розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування». Крім того, під час дії воєнного стану на території України, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Посилаючись на викладене, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 11 лютого 2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив у якому зазначив, що підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику, договір що укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Під час укладення кредитного договору сторони є вільними у виборі умов договору на власний розсуд та за взаємною згодою, сторони у договорі погодили розмір відсотків. Під час дії на території України воєнного стану, законодавством не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитом, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, відповідач не надав доказів стосовно того, що [PERSON] заволодів персональними даними позивача та скористався ними в незаконний спосіб, оскільки представником не було надано вироку суду, що дана особа вчинила злочин. Згідно додаткових пояснень, представник позивача зазначив, що ТОВ «Мілоан» перерахувала на ім`я отримувача [PERSON] на кредит.рах.№ [NUMBER] кредитні кошти в сумі 10000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у відзиві на позов. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 13.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 8725091, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10000,00 грн (п.1.2), кредит надається загальним строком на 100 днів з 13.04.2023 (дата надання кредиту) (п.1.3), дата остаточного погашення заборгованості 22.07.2023 (останній день строку кредитування) (п.1.4), проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000,00грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку за кожен день користування кредитом (п.1.5.2). Договір укладено в електронній формі та [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікаторомW27833 (а.с.7-15). Відповідно до Довідки б/н від 14.10.2024, [PERSON] , дата народження [INFO] , рнокпп [NUMBER] , з якою укладено договір про споживчий кредит № 8725091 від 13.04.2023 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор: W27833, дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику 13.04.2023 19:21:49, номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до Виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 8725091 від 13.04.2023, заборгованість [PERSON] станом на 09.12.2024 становить 37010,00 грн, з яких 10000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 27010,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.17). 26.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 101-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за Кредитним договором № 8725091 від 13.04.2023 року (а.с.17-22). Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору про відступлення права вимоги№ 101-МЛ від 26.07.2023, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 8725091 від 13.04.2023 року становить 37010,00 грн, з яких 10000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 27010,00 грн заборгованість за відсотками. Сума заборгованості відповідача (а.с.23). Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторонни домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, вінвважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що 13.04.2023 року [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W27833, підписала Договір про споживчий кредит № 8725091 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан». Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Надаючи оцінку твердженням представника відповідача стосовно того, що [PERSON] не укладала кредитний договір, а його уклала третя особа, суд зазначає наступне. Згідно ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про електронну комерцію»фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі. Володільцем персональних даних, які було надано для вчинення електронного правочину, а саме: серії та номера паспорту, реєстраційного номера облікової картки платника податків\~ є саме [PERSON] . Суду не надано доказів стосовно того, що [PERSON] зверталася до органів національної поліції із заявою про вчинення будь-яких незаконних дій з використанням її персональних даних третьою особою. За таких обставин, суд дійшов висновку, що кредитний договір підписано саме [PERSON] . Надаючи оцінку твердженням представника відповідача, стосовно того, що [PERSON] не отримувала кредитних коштів, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи вказану норму матеріального права, суд зазначає, що після підписання кредитного договору, фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти (кредит) саме позичальникові. Представник позивача на підтвердження виконання зобов`язання з надання кредиту надав Платіжне доручення 98046226 від 13.04.2023, відповідно до якого платником є ТОВ «Мілоан», отримувачем [PERSON] , сума 10000,00 грн, кредит рах. № 431414*37, призначення платежу: кошти згідно договору 8725091 (а.с.15). Разом з тим, відповідно до відповіді, наданої на ухвалу суду АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», платіжна картка 4314140205693937 була випущена на ім`я [PERSON] . 13.04.2023 року була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 10000,00 грн через сервіс іншого банку, опис типу транзакції: надходження (переказ коштів кредитова частина), призначення: TOVMiloan. З досліджених доказів судом встановлено, що грошові кошти в сумі 10000,00 грн надійшли на ім`я [PERSON] , а не на рахунок [PERSON] , яка є позичальником за Договором про споживчий кредит № 8725091 від 13.04.2023. Отже, суду не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «МІЛОАН» виконало своє зобов`язання та надало [PERSON] кредитні кошти в сумі 10000,00 грн на виконання умов Договору про споживчий кредит № 8725091 від 13.04.2023 Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, щоіснували на момент переходу цих прав, якщоінше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що правовимогиза Договором про споживчий кредит№ 8725091 від 13.04.2023, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»на підставі Договору відступлення права вимоги. Разом з тим, судом встановлено, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», як новий кредитор не надало суду доказів на підтвердження виконання зобов`язання ТОВ «МІЛОАН» стосовно надання кредитних коштів [PERSON] в розмірі встановленому договором. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, не підлягає стягненню на її користь. На підставівикладеного,

Outcome: dismissed