Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 06.08.1993 року вони уклали шлюб. Зазначає, що причиною звернення до суду стало те, що вони перестали розуміти один одного, у них постійно виникають непорозуміння у відносинах. Вже тривалий час вони не пов`язані спільним проживанням та побутом. Спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 12.11.2024 року сторонам було надано термін на примирення терміном чотири місяці. Ухвалою суду від 13.03.2025р. провадження у справі було поновлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб, зазначивши, що примирення між сторонами не відбулося. Відповідач [PERSON] у судове у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи. Суд, вивчивши, та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно 11.07.2024 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шлюб між сторонами зареєстрований 06.08.1993 року, Виконавчим комітетом Рахинянської сільської ради Долинського району Івано Франківської області, актовий запис № 3 (а.с. 7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковим правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~Сімейного\~Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу. Згідно ст.\~24\~СК\~України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, сім`я існує формально, позивач не бажає примирення та збереження шлюбу, наданим строком на примирення сторони не скористалися, подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, абз. 2 ч.3 ст 115\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного, ст. ст 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved