Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Представник ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернувся з позовом до суду, до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов до суду мотивовано тим, що 21.01.2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-11023363, у формі електронного документа, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 4500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 22.01.2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ "Макс Кредит" укладено Договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" відступлено ТОВ " Макс Кредит " право грошової вимоги до відповідача, за кредитним договором № 00-11023363 на суму 5444,10 грн. 16.08.2024 року ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року, у відповідності до умов якого від ТОВ "Макс Кредит" до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" перейшло право вимоги до відповідач на суму 19450,80 грн згідно Реєстру боржників за договором факторингу №22-01/2024. Всупереч умов Договору №00-11023363 від 21.01.2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі -19 450,80 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 5400,00 грн та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 14050,80 грн. ТОВ "Фінансова компанія " ЕЙС" не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ні на рахунки попереднього кредитора, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 21.02.2025 було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача при подачі позову подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу, які останній\~не отримавпро\~що свідчить\~поштовий конверт,\~який повернувся\~на адресу\~суду із\~відміткою "адресат\~відсутній за\~вказаною адресою", що відповідно до п.4 ч.8 ст.128\~ЦПК\~України вважається\~повідомлений належним\~чином. Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, розміщено оголошення про повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду справи на веб-сайті "Судова влада". Відзив до суду не подала, з заявами та клопотаннями не зверталася. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 03.04.2025 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.01.2024 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-11023363, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 4500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Денна процентна ставка 2,5%. Строк дії кредиту 360 днів (а.с. 38-42). Відповідач порушив умови Договору №00-11023363 від 21.01.2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, тому виникла заборгованість у розмірі -19 450,80 грн (а.с. 61). 22.01.2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ "Макс Кредит" укладено Договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" відступлено ТОВ " Макс Кредит" право грошової вимоги до відповідача, за кредитним договором №00-11023363 (а.с.62-67). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників\~до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року, ТОВ «Макс Кредит» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-11023363 від 21.01.2024 (а.с. 73). 16.08.2024 року ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого від ТОВ "Макс Кредит" до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" перейшло право вимоги до відповідач, згідно Реєстру боржників за договором факторингу №22-01/2024 (а.с. 11-15,21-22). До матеріалів справи долучена виписка по рахунку відповідача, яка підтверджує користування коштами за період з 21.01.2024 по 26.01.2024 (а.с. 105). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.ч. 1,3\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За загальним правилом тіло кредиту це та сума коштів, яку позичальник отримав від банку або кредитної установи. У цю суму не входять відсотки за кредитом, комісійні, пеня і штрафи через прострочення, витрати на оформлення паперів за кредитом, страховка тощо. При цьому, відповідно до положень\~Закону України «Про споживче кредитування»\~затверджено стандартизовану форму паспорта споживчого кредиту, у якому відображено, що загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складається з тіла кредиту, відсотків, комісії та інших платежів. Умовами договору у цій справі передбачено, що кредит формується, в тому числі, за рахунок сум, списаних за рахунок кредитного ліміту на погашення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитним лімітом. Такі списання (нарахування) товариство здійснювало правомірно, виходячи з погоджених умов договору. При цьому суд встановив, що тіло кредиту (сума кредитного ліміту) і фактично надана сума коштів становить 4 500,00 грн (п.1.2 Договору), а не 5 400 грн, як у позовній заяві вказує позивач. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, суд установив, що за умовами договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 4500,00 грн та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів за договором кредитної лінії не надала, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі договору кредитної лінії в частині тіла кредиту у розмірі 4500,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 14050,80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 13 3ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн, згідно платіжної інструкції №6531 від 24.01.2025 року. При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. За умовами ч. 4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 року, додаткову угоду до нього, свідоцтво адвоката Тараненка А.І., акт прийому передачі наданих послуг від 22.11.2024 року, на суму 7000 грн. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 3500 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial