Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 02.09.2006 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось у зв`язку із втратою взаєморозуміння та відчуття любові один до одного. Примирення та спільне життя з відповідачем не можливе, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально. Позивач подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки не повідомила, відзиву або інших клопотань чи заяв щодо розгляду справи до суду не подала. Враховуючи, що відповідач будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи до суду повторно не з`явився, доказів поважності причин неявки до суду не надав, а тому, відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 02 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №991, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сімейне життя позивача та відповідача не склалось у зв`язку із втратою взаєморозуміння та відчуття любові один до одного, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача. Згідно положень ст.\~51\~Конституції України та ч. 1 ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст.\~56 СК України кожен\~з подружжя\~має право\~припинити шлюбні\~відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Суд доходить висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved