Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, 20.02.2022 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2039040810, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 0.01% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 35\~475, 00 грн. На виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банком було видано кредит відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість станом на 21.06.2024 в сумі 38 676, 02 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 35 475,01 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8,26 грн. 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Кліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2039040810 від 20.02.2022 року. Просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість у розмірі 38\~676, 02 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9\~200, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач, в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду повернуті поштові конверти з повідомленням, направлені на зареєстровану адресу відповідача, з позначками «За закінченням терміну зберігання» та «Адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомив. Частина 4 ст. 223 ЦПК передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 10.04.2025 року постановлено проведення заочного розгляду даної справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2022 року між «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2039040810, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 32\~529, 07 грн., 2\~450, 94 грн. на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту; 475, 00 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС+Довідка». Фіксована процентна ставка у розмірі 0.01% річних. Загальний розмір кредиту 35\~475, 01 грн. Підпис відповідача у паспорті споживчого кредиту від 20.02.2022 року, який був наданий йому для ознайомлення в письмовій формі, підтверджує той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «ОТП БАНК», в тому числі що процентна ставка 0,01 річних, діє протьягом пільгового періоду; 5% (щомісячно) - процентна ставка, що діє піісля закінчення пільгового періоду (п. 4). Загальні витрати за кредитом становлять 6121,29грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредиту (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 38670,36грн.; реальна річна процентна ставка від відсотків річних 25,29%. АТ «ОТП БАНК» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору. Зі специфікації до кредитного договору № 2039040810 вбачається, що 20.02.2022 року АТ "ОТП Банк" перераховано відповідачу сума кредиту за оплату товару в розмірі 32 549,07грн., копія специфікації додана до матеріалів справи. Позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував. У зв`язку з тим, що відповідач не належним чином виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, станом на 21.06.2024 року має заборгованість в сумі 38 676, 02 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 35 475,01 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8,26 грн., прострочення заборгованості по комісії в сумі 3 192,75 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості, який доданий до матеріалів справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За приписами п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1\~ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1\~ст.1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1\~ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно\~ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 21 червня 2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №21/06/24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2039040810 до відповідача [PERSON] , що підвтерджено витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 32/06/24 від 21.06.2024 року, з якого вбачається, що загальна сума боргу відповідача становить 38 676,02грн. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2039040810 від 20.02.2022 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з реєстром боржників №1 до договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024 року загальний залишок заборгованості [PERSON] становить 38\~676, 75 грн., яка складається із: 35 475,01 грн. - тіло кредиту; 8, 26 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, сума боргу по комісії в розмірі 3 192,75 грн.. З детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №2039040810 від 20.02.2022 року вбачається, що у загальну суму заборгованості 38\~676, 02 грн. увійшли: прострочена заборгованість у сумі 8, 26 грн., а також комісія в сумі 3\~192, 75 грн. Проте, з огляду на надані суду матеріали, суд дійшов висновку, щодо необгрунтованості вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії виходячи з такого. Так,\~зі змістукредитного договору №2039040810 від 20.02.2022 року вбачається, що відповідачу встановлена комісія за видачу кредиту в сумі 2\~450, 94 грн., та комісія за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 3% від суми Кредиту, без уточнення найменування конкретної послуги. Однак, у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь комісії за обслуговування кредитної заборгованості, позивачем не доведено правомірності нарахування вищевказаної суми, оскільки плата за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої, другої статі11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому суд ураховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, яка відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20. Враховуючи зазначене, та той факт, що позивачем не доведено правомірність нарахування комісії по кредитному договору №2039040810\~від 20.02.2022\~року,\~ суд дійшов висновку, що у стягненні з відповідача суми нарахованої комісії за цим кредитним договором, у розмірі 3\~192, 75 грн., що встановлено з наданого детального розрахунку заборгованості, слід відмовити. Дану суму слід вирахувати з загальної суми заборгованості. З огляду на це, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в сумі 35483, 27 грн., яка складається із: 35\~475, 01 грн.\~- тіло кредиту, 8, 26 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 9200 грн. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати в сумі 9200,00 грн., які були понесені ним при звернення до суду. На підтвердження наданих послуг позивач долучив до матеріалів справи: договір №03/07/24 про надання правової допомоги від 03.07.2024 року; акт прийому-передачі наданих послуг; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; квитанцію про сплату 9200,00 грн. Суд приходить до переконання, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 9200,00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Разом з тим, на підставі п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги те, що позовні вимоги задоволено частково, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 6574,32 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, на підставі ч.1\~ст.141ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial