Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі [PERSON] звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. У прохальній частині відповідної заяви, позивач просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на автомобіль марки «KIA», модель «NIRO», шасі, кузов (рама) № [NUMBER] , 2022 року випуску, сірого кольору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] , тобто дружина померлого, та [PERSON] - спільний син подружжя. Водночас, [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь матері. 06.06.2024 було зареєстровано спадкову справу № 258/2024. Відповідно до довідки № 1035/02-14 від 16.08.2024, виданої державним нотаріусом Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Мельник Г.Я., єдиним спадкоємцем на все рухоме та нерухоме майно спадкодавця [PERSON] є [PERSON] . За період життя [PERSON] придбав у США автомобіль марки «KIA», модель «NIRO», шасі, кузов (рама) № [NUMBER] , 2022 року випуску, сірого кольору, який було ввезено на митну територію України. Однак, спадкодавець не встиг зареєструвати право власності на згаданий автомобіль. [PERSON] вказує, що звернулась до державного нотаріуса Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської міської ради Мельник Г.Я. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб після смерті її чоловіка, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документів про право власності на такий, а також відсутністю реєстрації права власності на відповідне рухоме майно. У зв`язку з наведеним, через відмову нотаріуса Бахчиванжи Ольга Яківна зауважує, що позбавлена можливості зареєструвати право власності на автомобіль у позасудовому порядку, що є порушенням її права на спадкування, з метою захисту якого вона змушена звертатись до суду з даним позовом. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 27.02.2025, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», адвокатом Бочуляком Юрієм Ігоровичем долучено до матеріалів справи лист Львівської митниці № 7.4-2/28-09-04/8.19/4036 від 14.02.2025, скерований у відповідь на адвокатський запит. 05.03.2025, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», Процик Іриною Іванівною, яка діє в інтересах Львівської міської ради подано додаткові пояснення у справі. Представник відповідача, зважаючи на наявність листа Львівської митниці щодо сплати померлим усіх необхідних митних платежів, просить суд ухвалити у справі законне рішення. Водночас, просить суд взяти до уваги те, що Львівська міська рада жодним чином не порушувала права позивача, а тому у разі наявності судових витрат пов`язаних з розглядом справи, такі слід залишити за позивачем. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету відповідного учасника справи. Відповідно до частин 6,7 ст.14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Згідно ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (ч.8 п.2,4 ст.128 ЦПК України). Суд враховує, що сторони обізнані про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явились, матеріали справи містять клопотання позивача та її представника про розгляд справи у їх відсутності, відтак, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З наданих учасниками справи доказів судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . З наявної у матеріалах копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 06.08.1983 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №698. 06.06.2024 державним нотаріусом Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , № 258/2024 (номер у Спадковому реєстрі 72540865). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті спадкодавця, спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] , тобто дружина померлого, та [PERSON] - спільний син подружжя. [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] , що підтверджується копією його заяви №813 С/с258/2024 від 06.06.2024. [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується заявою про прийняття спадщини за законом №811 С/с 258/2024 від 06.06.2024. Відповідно до довідки № 1035/02-14 від 16.08.2024, виданої державним нотаріусом Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Мельник Г.Я., єдиним спадкоємцем на все рухоме та нерухоме майно спадкодавця [PERSON] є [PERSON] . Постановою від 06.09.2024 державним нотаріусом Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Мельник Г.Я. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки «KIA», модель «NIRO», шасі, кузов (рама) № [NUMBER] , 2022 року випуску, сірого кольору, у зв`язку з відсутністю документів про право власності на транспортний на ім`я померлого [PERSON] та відсутністю реєстрації права власності на це майно. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження №61-40313св18) вказано, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.» У судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що цілком узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 22.09.2021 року у справі справа № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20). Таким чином, право позивача на спадщину за законом на транспортний засіб після смерті її чоловіка підлягає захисту в судовому порядку в межах даного позову. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Нормами статті 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Критерієм віднесення речей до рухомих визначається можливість їх вільного переміщення у просторі. Автомобіль є рухомою річчю. За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть в договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ. Правила частини четвертої статті 334 ЦК України застосовуються до нерухомих речей. (постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 26 квітня 2023 року у справі 569/20334/21 (провадження № 61-474св23). Відповідно до п. 7 Порядку № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Згідно п. 8 Порядку № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, с оформлені в установленому порядку, серед іншого, митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. У Invoice (рахунок-фактура) № В-160820 від 08.08.2023, виданого від імені Vicars, померлий [PERSON] вказаний покупцем, що повинен сплатити 19 838 доларів США за автомобіль. 26.09.2023 [PERSON] було сплачено 2600 гривень попередньої оплати за митне оформлення транспортного засобу, що підтверджується платіжною інструкцією №01.01.3220823387.1 від 26.09.2023, призначення платежу: «попередня оплата за митне оформлення ТЗ громадян». 28.09.2023 [PERSON] видав довіреність на [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), якою уповноважив останнього «представляти мої інтереси на території України та за кордоном у страхових органах, підприємствах торгівлі автомобілями, в органах нотаріату, відповідних органах поліції, сервісному центрі МВС України, органах митниці, Національній поліції або в будь-яких установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності в усіх без винятку питань, пов`язаних з купівлею на моє ім`я транспортного засобу будь-якої марки за ціну і на умовах на розсуд повіреного, а також транспортувати даний транспортний засіб до місця мого проживання, бути моїм представником з питань митного оформлення та реєстрації транспортного засобу на моє ім`я». Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 95 та посвідчена приватним нотаріусом Землянським В.І. 02.10.2023 Львівською митницею ДФС оформлено митну декларацію типу IМ40ДЕ №23UА209200035667U2, відповідно до якої, на виконання умов довіреності, одержувачем є [PERSON] , особою, відповідальною за фінансове регулювання визначено [PERSON] . Також, з вказаної вище митної декларації встановлено, що для митного оформлення було надано усі необхідні документи. Таким чином, 02.10.2023 було закінчено митне оформлення транспортного засобу. 12.09.2024 ТОВ «КСЦ-КОНСОРД» було видано сертифікат відповідності серія КСЦ № 251339, номер сертифіката відповідності UA.014.63726-24 від 12.09.2024. Висновком експертного дослідження № 14/4649/4666 від 14.09.2024 підтверджено, що номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , наданого на дослідження транспортного засобу «KIA NIRO», не змінювалися; ознак змін у записах та бланку наданого на дослідження документа «Док-т про реєстрацію ТЗ (іншої держави)» № [NUMBER] не виявлено. Суду також надано лист Львівської митниці щодо сплати померлим усіх необхідних митних платежів щодо згаданого вище транспортного засобу. Аналізуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду встановлено, про наявність законних підстав для виникнення у [PERSON] права власності на автомобіль марки автомобіль марки «KIA», модель «NIRO», шасі, кузов (рама) № [NUMBER] , 2022 року випуску, сірого кольору. Нормами ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Однак, [PERSON] не зміг здійснити державну реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку з його смертю під час проходження військової служби, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] від 29.04.2024, відповідно до якого [PERSON] є дружиною військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби; довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 17622/1 від 24.02.2024 та лікарським свідоцтвом про смерть № 772м/290с від 15.02.2024. У статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та наявність у позивача спадкових прав на транспортний засіб, оскільки за життя спадкодавець не встиг здійснити реєстрацію автомобіля у встановленому законом порядку, що позбавляє спадкоємця можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке не було належним чином оформлене спадкодавцем. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на автомобіль марки «KIA», модель «NIRO», шасі, кузов (рама) № [NUMBER] , 2022 року випуску, сірого кольору, [PERSON] позбавлена можливості оформити спадкові права у позасудовому порядку, а відтак таке право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, витрати щодо сплати судового збору у даній справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved