Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

24.01.2025 року [PERSON] в особі представника адвоката Лісниченка Л.О. через систему «Електронний суд» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 16.06.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 322, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що у зв`язку з життєвими обставинами, внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, вони фактично припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та бюджету. Після початку збройної агресії російської федерації на території України та окупації частини території подружжя розійшлося у різних напрямках. Відповідач залишилась тимчасово окупованій території, а позивач фактично змінив своє місце перебування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спорів про поділ майна, визначення місця проживання дитини, на даний час між сторонами не існує. Ухвалою від 30.01.2025 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст.\~274\~ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подала, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Лісниченко Л.О. не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні, проти заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач [PERSON] , зареєстрованим постійним місцем проживання якої є тимчасово окупована територія Запорізької області, м. Мелітополь, повідомлена про розгляд справи шляхом подачі оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 03.04.2025 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено запис за № 322 (а.с. 9). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.04.2015 року Виконавчим комітетом Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 4 (а.с. 8). На момент подачі позовної заяви сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, враховуючи той факт, що сторони мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси їх спільної малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати під час подачі позову до суду, то розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судом не проводиться.

Outcome: approved