Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Доводи позову. 04.01.2024 року позивач [PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, яким просила: - визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 12.03.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в порядку ст. 49 ЦПК України, про зміну предмета позову, якою просила: - встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , являлись рідними братом та сестрою; - встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] з 2006 року по (на) час смерті (відкриття спадщини) [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] постійно спільно проживав з нею; - визнати за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS] , житловою площею, 16,3 кв. м., загальною площею 37, 1 кв. м., в порядку успадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина щодо належного їй майна, а саме: квартири [ADDRESS] . [PERSON] на час смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом з нею в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] не встиг оформити спадщину після смерті сестри [PERSON] , так як втратив своє свідоцтво про народження. 17 листопада 2020 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу [PERSON] . Також, позивач зазначає, що вона звернулася до приватного нотаріуса Журавель М.В. щодо оформлення спадщини, але не може оформити вказану квартиру в спадок, через те, що [PERSON] не встиг оформити спадщину. Доводи відзиву на позов. 08.02.2024 року відповідач реалізував своє право на подачу відзиву на позов, яким заперечував щодо задоволення позовної заяви, посилаючись на її необґрунтованість. В обґрунтування відзиву зазначив, що матеріали справи не містять доказів смерті [PERSON] , що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до матеріалів справи Суворовського районного суду м. Одеси № 523/17494/20 [PERSON] звертався до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та спільного проживання, після смерті [PERSON] , ухвалою від 25.05.2023 року провадження по вищевказаній справі закрито, у зв`язку зі смертю [PERSON] , відповідно не підтверджено право [PERSON] на спадкування після смерті [PERSON] . Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Також, відповідач посилаючись на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 та абзац 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 вказує, що при розгляді даної категорії справ суд не повинен вирішувати питання про визнання права власності на спадщину. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою суду від 12 січня 2024 року було відкрито провадження по справі, в порядку загального провадження, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля Миколи Володимировича належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої щодо майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано з: - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради всю наявну інформацію про осіб, місце проживання яких було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , станом на 19 травня 2020 року; - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області: повний витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , повний витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; - Суворовського районного суду м. Одеси матеріали справи № 523/17494/20 за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, про встановлення факту прийняття спадщини в порядку окремого провадження, яка була закрита у зв`язку зі смертю [PERSON] - Суворовської державної нотаріальної контори м. Одеси спадкову справу, щодо майна померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Позиції сторін, покази свідків. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кудрявцев І.А. до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Прийнявши участь у попередніх судових засіданнях, позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] , з`явившись до судового засідання, будучи приведеною до присяги, пояснила наступне. Свідок була сусідкою [PERSON] , вона 53 роки проживала по сусідські. [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою. [PERSON] постійно допомагав [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , [PERSON] проживав разом із нею, вони вели спільне господарство, як родичі. Коли [PERSON] померла, то її ховали [PERSON] та [PERSON] , інших близьких родичів не було у них. Свідок [PERSON] , з`явившись до судового засідання, будучи приведеною до присяги, пояснила наступне. Свідок була знайома зі [PERSON] , близько 30 років, померла відносилась до неї, як до доньки. Років 30 назад [PERSON] познайомила свідка зі своїм рідним браток - [PERSON] . Коли помер чоловік [PERSON] , то рідний брат [PERSON] переїхав до неї жити. Це приблизно 2017-2018 роки. У них, як у [PERSON] , так і у [PERSON] , дітей не було. На день смерті [PERSON] , [PERSON] проживав разом із нею, він же її і ховав. [PERSON] та [PERSON] раніше проживали разом. [PERSON] помер від ковіда. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, надавши оцінку наявним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Це підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після її смерті, на підставі ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина відносно її майна. 16.11.2020 року [PERSON] , [INFO] , стверджуючи що він являється рідним братом [PERSON] , та єдиним спадкоємцем після її смерті, який прийняв спадщину, звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про: встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як рідним братом та сестрою; встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем; встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.01.2021 року по справі № 523/17494/20 було прийнято заяву [PERSON] до провадження, судом здійснювався розгляд цивільної справи. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 17 листопада 2020 року [PERSON] заповів все належне йому майно позивачці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заповітом від 17 листопада 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О. М.; витребуваними судом матеріалами спадкової справи № 10/2021 щодо спадщини [PERSON] .. За заявою позивачки від 01 червня 2021 року про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М. В. заведено спадкову справу № 10/2021 щодо спадщини [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 10/2021. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2023 року - було закрито провадження по цивільній справі № 523/17494/20, оскільки спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] до суду не надходила, хоча спірні правовідносини допускають правонаступництво. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу вих. № 25/01-16 від 11.03.2024 року адресованого позивачу, нотаріус роз`яснив, що у зв`язку з неможливістю встановлення факту родинних відносин між померлим [PERSON] та померлою [PERSON] , позивачу необхідно звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між померлими особами. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 15 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 у справі № 904/7841/21). При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19). Поряд з цим у названих постановах Верховного Суду також відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства. За даних обставин, суд вбачає порушене право [PERSON] , враховуючи прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , тому заявлені нею позовні вимоги підлягають правовій оцінці судом. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , являлись рідними братом та сестрою, зокрема це підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені - [PERSON] , [PERSON] ; - копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] ; - листом Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 07.03.2024 вих. № 190, відповідно до якого згідно погосподарської книги за 1944 - 1946 роки, на території села Кумарі проживала родина [PERSON] , 1900 року народження, а саме: [PERSON] , 1904 року народження (дружина); [PERSON] , 1936 року народження (донька), [PERSON] , 1939 року народження (син); [PERSON] , 1940 року народження (син); [PERSON] , 1943 року народження (донька) та копією погосподарської книги; - довідкою КП «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» від 12.03.2024 року вих. № 123 та Актом із підписами сусідів, якими підтверджується спільне проживання разом брата та сестри [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - витребуваними судом матеріалами цивільної справи Суворовського районного суду м. Одеси № 523/17494/20, відкритої за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; - показаннями свідків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Доказів іншого матеріали справи не містять. З огляду на викладене, позовна заява [PERSON] в частині вимог про встановлення факту родинних відносин, а саме того що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , являлись рідними братом та сестрою - підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що [PERSON] , на час відкриття спадщини, на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується: Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, № довідки 363100025 від 24.01.2024 року; свідоцтвом про право власності на житло від 19 грудня 2002 року з відміткою про державну реєстрацію права власності; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 вересня 2010 року, виданим та посвідченим державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Назарчук Н.М. Листом від 10.05.2024 року №1148/01-16 Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одеса, на виконання ухвали суду від 17.04.2024 року повідомила, що за даними її архіву, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] - не заводилася. У той же час, на день своєї смерті - [INFO] , [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею за вказаною адресою був зареєстрований та проживав - її брат [PERSON] . Ці обставини підтверджуються: довідкою КП «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» від 12.03.2024 року вих. № 123 та Актом із підписами сусідів; копією паспорта [PERSON] ; витребуваними судом матеріалами спадкової справи № 10/2021 щодо спадщини [PERSON] ; відомостями витребуваними судом з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради; показаннями свідків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Відповідно до ч.1ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина 1 ст. 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз вищевказаних норм матеріального права, дає підстави дійти висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, такі перешкоди є непереборними, які неможливо усунути не інакше, як в судовому поряду. При цьому, суд наголошує, що відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч.1ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 66 ЗУ «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Відповідно ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Отже, правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/-13 зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Під ефективним засобом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект і повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовна вимога [PERSON] в частині встановлення юридичного факту того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , також є обґрунтованою, доведеною та підлягає задоволенню. У той же час, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом такими, що заявлені передчасно, оскільки позивачка не позбавлена можливості оформити право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, у позасудовому порядку, враховуючи її звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у встановлені законом строки, та за обставин набрання наведеним рішенням суду законної сили. Тобто, на даний час судом не встановлено перешкод в оформленні [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, у встановленому законом порядку, в нотаріальному порядку.

Outcome: partial