Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 111437-КС-011 про надання кредиту від 21.07.2021 року, що становить 130 715,87 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 50 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 73 215,87 грн; суми прострочених платежів за комісією 7 500,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 147,20 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.07.2021 року між сторонами укладено Договір № 111437-КС-011 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 02.11.2023 року є заборгованість в розмірі 130 715,87 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 50 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 73 215,87 грн; суми прострочених платежів за комісією 7 500,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 147,20 грн. Представник позивача - ТОВ "Бізнес позика" Виноградов Ю.Е. в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник на виклик в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлялися судом про час та місце слухання справи. Представник відповідача - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача - ТОВ „Бізнес позика" Виноградова Ю.Е., відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] 01.05.2024 року від представника відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовні вимоги ТОВ „Бізнес позика", в якому представник вказав, що доводи позивача, викладені у поданій до суду позовній заяві, є необґрунтованими. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Вважає, що договір № 474131-КС-001 не містить ознак кредитного договору, позивачем не надані до суду докази на обґрунтування того, що відповідач була ознайомлений з умовами наданого кредиту та взагалі отримувала кредитні кошти, не надано до суду доказів щодо перерахування грошових коштів, у зазначеному позивачем розмірі, зокрема первинні бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.). З огляду на викладене, позивачем належними та достовірними доказами не доведнено факту видачі відповідачу кредиту у зазначеному розмірі. 29.04.2024 року від представника позивача - ТОВ «Бізнес позика» Виноградова Ю.Е. надійшла відповідь на відзив, згідно якої заперечення сторони відповідача на позовні вимоги ТОВ „Бізнес позика", викладені у відзиві відповідача, вважають безпідставними, а тому позовні вимоги ТОВ „Бізнес позика" просили задовольнити у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України „Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію"). Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2021 року між ТОВ „Бізнес позика" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 111437-КС-011 на загальну суму 50 000 гривень на строк 24 тижні, шляхом обміну електронними повідомленнями. Кінцева дата повернення кредиту - 05.01.2022 року. Позивачем - ТОВ „Бізнес позика" 21.07.2021 було направлено [PERSON] пропозицію укласти договір № 111437-КС-011 про надання кредиту, яка була прийнята відповідачем у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивачем було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , який в подальшому було введено [PERSON] . Таким чином, 21.07.2021 року між позивачем - ТОВ „Бізнес позика" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 111437-КС-011, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України „Про електронну комерцію". ТОВ „Бізнес позика" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому грошові кошти на суму 50 000 гривень шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , вказану відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач на виконання умов договору не здійснював сплату коштів за вказаним договором, чим порушив зобов`язання, встановлені договором. Станом на 03.11.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 111437-КС-011 про надання кредиту становить 130 715,87 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 50 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 73 215,87 грн; суми прострочених платежів за комісією 7 500,00 грн. .Зазначені обставини встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, договору про надання кредиту № 111437-КС-011 від 21.07.2021 року та додатків до нього, пропозиції укласти договір про надання кредиту № 111437-КС-011 від 21.07.2021 року, анкети [PERSON] , розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 111437-КС-011 від 21.07.2021 року станом на 03.11.2023 року, паспорта споживчого кредиту від 21.07.2021 року, Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Кредитний договір № 111437-КС-011 був підписаний відповідачем 21.07.2021 року шляхом введення одноразового ідентифікатора G-9685 в особистому кабінеті на сайті в мережі Інтернет www.my.bizpozyka.com. Відтак, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій відповідача щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 111437-КС-011 від 21.07.2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ „Бізнес позика" на сайті www.my.bizpozyka.com. Ухвалою суду від 18.03.2024 року витребувано в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (ЄДРПОУ: 21133352, місце знаходження: 04082, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19), інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: - чи випускалась банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; - інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 21.07.2021 року по 02.11.2023 року включно. На виконання вимог цієї ухвали банк надав відповідь, у якій підтвердив факт випуску банківської карти № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Також, банк надав інформацію про рух коштів (виписку) по банківській карті № [NUMBER] , з якої вбачається, що відповідачу на її банківську карту було перераховано кошти у розмірі 50 000 гривень 00 копійок двома платежами та факт користування відповідачем наданими коштами. Відповідно до представленого позивачем розрахунку станом на 03.11.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 111437-КС-011 про надання кредиту становить 130 715,87 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 50 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 73 215,87 грн; суми прострочених платежів за комісією 7 500,00 грн. Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов?язків (ст.ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи, які досліджувались в судовому засіданні, підтверджується виконання позивачем зобов`язань щодо надання відповідачу кредитних коштів на суму 50 000 гривень. Як встановлено з представленого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту у встановлений договором строк не виконав. Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором від 21.07.2021 року суду не надав. З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача - ТОВ „Бізнес позика" про стягнення заборгованості за договором № 111437-КС-011 про надання кредиту становить 130 715,87 грн., підлягають до задоволення. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на фактичну суму наданого кредиту. Враховуючи зміст договору, проценти за користування коштами нараховуються в межах 24 тижнів, а після спливу вказаного строку проценти за користування кредитом не підлягають нарахуванню. З представленого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що проценти за визначеною договором відсотковою ставкою нараховані ТОВ „Бізнес позика" в межах строку дії договору про надання кредиту № 111437-КС-011 від 21.07.2021 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що нарахування відсотків за кредитним договором № 111437-КС-011 від 21.07.2021 року відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства. Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Відповідач не спростував розмір та порядок нарахування відсотків та інших платежів за договором, контррозрахунку суми нарахованих відсотків, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку не надав, відтак, у суду відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану суму заборгованості по тілу кредиту 50 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 73 215,87 грн; суми прострочених платежів за комісією 7 500,00 грн. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТОВ „Бізнес позика" взяті на себе зобов`язання по укладеному договору про надання кредиту № 111437-КС-011 від 21.07.2021 року виконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору нею своєчасно не сплачувалися, слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ „Бізнес позика" кредитну заборгованість на загальну суму 130 715,87 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Бізнес позика» 2 147, 20 грн судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved