Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

в грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з нього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] у період часу з 01.09.2019 року по 09.12.2024 року в сумі 35334 грн. посилаючись на те, що відповідач з власної вини не виконує своїх аліментних зобов`язань. Крім того, представником позивача - адвокатом Є.Анікєєнко було надіслано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просить стягнути з Терещенка неустойку ( пеню) з прострочення по виплаті аліментів у розмірі 61604,02 грн. за період з 01.05.2021 року по 09.12.2024 року. 17 грудня 2024 року суддею Ульяновського районного суду Кіровоградської області Ясінським Л.Ю. винесено ухвалу про відкриття провадження, якою визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін ( з повідомленням). Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач подоав до суду відзив на позов, в якому заперечує щодо заявлених вимог позивачем та зазначив, що із розрахунку державного виконавця Гайворонського відділу ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області згідно виконавчого листа №402/104/16-ц від 29.02.2016 року має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 49353 грн. 99 коп., так як державний виконавець зробила розрахунок станом на 22.11.2024 року на суму 29705 грн. 88 коп. згідно якого 19.12.2024 року була сплачена сума 29705 грн. 88 коп. у повному обсязі, про що надано квитанцію про оплату. Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що вчасно сплачував аліменти до серпня 2022 року включно, про що посилається на квитанції та платіжні доручення, які були долучені додатками до відзиву. Також відповідач заперечує щодо заборгованості по аліментам, на яку має нараховується пеня за прострочення сплати в сумі 35334 грн., так як позивач надала недостовірні дані та не надала математичного розрахунку та заперечує перерахунок аліментів заднім числом, тому що згідно з виконавчим листом №402/104/16-ц від 29.02.20216 року мав би сплачувати в твердій грошовій сумі по 800 грн щомісячно. Відповідач в відзиві також не визнає заявлену позивачем суму понесених судових витрат. Судом встановлено, що 29 лютого 2016 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області у цивільній справі 402/104/16-ц видано виконавчий лист, яким стягується з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з 09.02.2016 року і до досягнення донькою повноліття. Зазначений виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Гайворонському відділі державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Із розрахунку державного виконавця вищевказаного відділу виконавчої служби (а.с.12-14) вбачається, що аліментні зобов`язання [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01 листопада 2024 року, має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 49353,99 грн. Згідно виписики з банківського рахунку позивача [PERSON] з 01.01.2020 р. по 05.12.2024 р. (а.с.20) вбачається. що відповідач здійснював виплати по аліментам до серпня 2021 року. Представником позивача - адвокатом Є.Анікєєнко подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона зазначила, що відповідно до довідки-розрахунку від 13.01.2025 року, наданого державним виконавцем Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) сума нарахованих та сплачених аліментів відмінна від зазначених в позові а тому виникла необхідність в зміні позовоних вимог з врахуванням зазначеної довідки. Так, згідно наданого розрахунку (а.с.47), з урахуванням проведеної індексації, борг відповідача по аліментам станом на 01.01.2025 року складав 63201,52 грн., сплачено в січні 29705 грн.,64 коп., таким чином борг по аліментам становить 33495 грн. 64 коп. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 *1% *Q1)+(A2*1%*Q2)+(An*1%*Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому, при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21, зроблено висновки, що: «загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів; невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормахСК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першоїстатті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. УСК Українине передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; при застосуванні формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" в абзаці 1 частини 1статті 196 СК Україниякщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Таким чином, виходячи із правових позицій Верховного Суду та наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментах (а.с.53-55), розмір неустойки (пені) по аліментах за період з 01.05.2021 р. по 09.12.2024 р. становить: з квітня по грудень 2021 р. - 129856,27 грн.; за 2022 рік - 141056,96 грн.; за 2023 рік - 87043,95 грн.; за 2024 рік (по 09.12.2024) - 28380,48 грн., а всього: 386337,66 грн. Згідно наданого розрахунку (а.с.47), борг відповідача по аліментам станом на 01.01.2025 року складав 63201,52 грн., сплачено в січні 29705 грн.,64 коп., таким чином борг по аліментам становить 33495 грн. 64 коп. Однак, враховуючи, що позов про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів подано Позивачем до сплати Відповідачем заборгованості у розмірі 29705,64 грн., вказана сума не враховується при нарахуванні пені за період з 01.05.2021 р. по 09.12.2024 р. Таким чином, враховуючи вищевикладене, розмір пені, яка підлягає стягненню становить 61604,02 грн., тобто, не більше 100% заборгованості. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем підтверджено витрати на оплату правової допомоги адвоката у розмірі 10000 грн. (а.с.21-26). А тому, з Відповідача слід стягнути зазначену суму на користь Позивача. За приписам ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору, розрахункова сума якого становить 1211,20 грн., а тому його слід стягнути з Відповідача на користь держави.

Outcome: approved