Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У листопада 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3851502 від 27.07.2023 в загальній сумі 38 414,23 грн, судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 27.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір позики №2511717, відповідно до умов якого, відповідачу надано кредит у розмірі 5 000 грн. із строком кредитування на 360 днів до 21.07.2024 зі сплатою процентів. Крім того, 07.08.2023 на підставі Додаткового договору до Договору №3851502, укладеного між сторонами, відповідачу надано кредит у розмірі 600 грн., відповідно до Додаткового договору загальна сума кредиту складає 5 600 грн., періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 24 дні., орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Додаткового договору за стандартною ставкою складає 45 788 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 44 510 грн. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу24/25/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило, а позивач набув право вимоги до відповідача за Договором №3851502 від 27.07.2023, загальна сума заборгованості за яким склала 31 918,23 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 5 599,57 грн., 26 318,26 грн. - заборгованості за процентами. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 3851502 від 27.07.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 24.05.2024 року по 20.07.2024 року (58 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 6 496 грн. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за Кредитним договором № 3851502 в загальному розмірі 38 414,23 грн. У зв`язку з тим, що первісний кредитор, виконав свої зобов`язання за кредитом перед відповідачем у повному обсязі, надавши кредитні кошти, а відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, то ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як правонаступник, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 3851502 в загальному розмірі 38 414,23 грн. та судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2024 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Відповідачем письмовий відзив не подано, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 27.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання кошів на умовах споживчого кредиту № 3851502, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 5 000, 00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою процентів. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 41 000 за стандартною ставкою та 39 800 грн. за стандартною процентною ставкою з урахуванням зниженої ставки. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора про що свідчить розділ 9 договору кредиту, реквізити та підпис сторін. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] (пункт 2.1 Договору). Пунктом 2.2 договору передбачено, що сума кредиту перераховується товариством протягом 2 робочих днів з моменту укладення договору. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (30 днів), відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством у особистому кабінеті. Крім того, 07.08.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Додатковий договір до Договору №3851502 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого, відповідачу надано кредит у розмірі 600 грн., відповідно до Додаткового договору загальна сума кредиту складає 5 600 грн., періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 24 дні., орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Додаткового договору за стандартною ставкою складає 45 788 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 44 510 грн. Усі інші умови Договору, не змінені Додатковим договором, залишаються дійсними та незмінними, і Сторони підтверджують за ними свої зобов`язання. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу24/25/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило, а позивач набув право вимоги до відповідача за Договором №3851502 від 27.07.2023, загальна сума заборгованості за яким склала 31 918,23 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 5 599,57 грн., 26 318,26 грн. - заборгованості за процентами. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 3851502 від 27.07.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 24.05.2024 року по 20.07.2024 року (58 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 6 496 грн. Відповідач не виконав свого обов`язку, надані йому кошти за кредитним договором в строки, передбачені договором не повернув. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). З алгоритму укладення електронних кредитних договорів слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Таким чином, суд доходить висновку, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3851502 від 27.07.2023 та Додатковий договір укладені у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Кредитним договором № 3851502 від 27.07.2023 та Додатковим договором від 07.0.82023, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 38 414,23 грн., яка складається з 5 599,97 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 32 814,26 грн. сума заборгованості за процентами. Наданий позивачем розрахунок був перевірений судом. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, доводи обох сторін, суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану кредитну заборгованість. Окрім цього, між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №17/072024 від 17.07.2024, надано Акт № 5551 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №17/07-2024 від 17 липня 2024, на підставі якого за надання правової допомоги, а саме: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості, складання позовної заяви, подання позовної заяви до суду, позивачем сплачено 10 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved