Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Представник позивача у лютому 2025 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 48 575 грн., судовий збір - 2422,40 грн. та 10 000 грн. витрати на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , було укладено Договір №4384152 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 5 000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Дата повернення кредиту (08.02.2025) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 5 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . У період з 14.02.2024 по 25.10.2024 було здійснено нарахування за процентною ставкою, загальний розмір 31 875 грн. У зазначений період відповідач здійснив оплату на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» у сумі 50 грн. П. 5.1.3 Кредитного договору передбачено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 25 жовтня 2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.10.2024 (далі також Договір Факторингу), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідно до Договору до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №4384152 від 14.02.2024, загальна сума заборгованості 48 575 грн., яка складається з 5000 грн. заборгованості за основним боргом, 43 575 грн. заборгованості за процентами. За наведених обставин позов просить задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого позивач звернувся з позовом про відновлення його прав шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, 14.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4384152. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6. цього договору, на умовах встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту складає 5 000 грн. Строк кредиту 360 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає обов`язки на умовах т у строки, визначені Договором. Тип процентної ставки фіксована та стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаному у п. 1.3. (п. 1.4.1.). Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується на умовах, якщо Клієнт до 14.03.2025 (включно) або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт, як учасник програми лояльності отримає індивідуальну знижку, у випадку не виконання Клієнтом вказаних умов користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою (п. 1.4.2.). Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає: за стандартною ставкою 90 465,53% річних (п. 1.5.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 13 702.21% річних (п. 1.5.2.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає : за стандартною ставкою 50 000 грн (п. 1.6.1), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 46 265.00 грн. (п. 1.6.2). Згідно з п.п. 2.1., 5.4.1. договору, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Відповідно до п. 9.7.1. договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону клієнту повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Кредитний договір підписаний позичальником [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором 99309 та засвідчено останнім із позначкою часу [PERSON] , також вказав свої паспортні дані, місце реєстрації, ідентифікаційний номер. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту від 14.02.2024 зазначена : інформація про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Зазначено, що дата надання інформації 14.02.2024, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 15.02.2024 ( а.с. 52-56). Згідно повідомлення №20241101-3277 від 01.11.2024 ТОВ «Пейтек Україна», з яким ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір на переказ коштів, 14.02.2024 11:43:33 було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта [NUMBER] на суму 5 000,00 грн ( а.с. 31). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №4384152 від 14.02.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25.10.2024 до сплати 39 325 грн., з яких: тіло кредиту - 5000 грн., проценти за користування 31 825 грн., штрафні санкції - 2500 грн., розмір процентної ставки з 26.10.2024 по 27.01.2025 - 2,50% у день. 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 25/10/2024 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року, позивач прийняв Реєстр Боржників, від ТОВ « Лінеура Україна» і до нього переходять Права вимоги Заборгованості від боржників і ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників додаток № до Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі\~ 39 325 грн., з яких: тіло кредиту - 5000 грн., проценти за користування - 31825 грн., штрафні санкції - 2500 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за договором №4384152 від 14.02.2025 за 60 календарних днів (24.05.2023 22.07.2024) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 12000 грн., процентна ставка 2%, період нарахування з 24.05.2023 по 22.07.2024 ( а.с. 56). ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « Фінтраст Капітал» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність з надання інших фінансових послуг. Отже, за вище зазначених обставин позивач є новим кредитором за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4384152 Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « Фінтраст Капітал» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. У відповідності до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. В пункті 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048,1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статей1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 14.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №44384152 про надання споживчого кредиту в сумі 5000 грн. (п.1.2. Договору). Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором №44384152 про надання споживчого кредиту від 14.02.2024 в розмірі 5 000 грн. Щодо стягнення процентів за кредитним договором суд зазначає наступне. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №44384152 від 14.02.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25.10.2024 до сплати підлягала заборгованість в сумі 39 325 грн., з яких: тіло кредиту - 5000 грн., проценти за користування - 31825 грн., штрафні санкції - 2500 грн., розмір процентної ставки з 26.10.2024 по 27.01.2024 - 2,50% у день. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за договором №44384152 від 14.02.2024 за 94 календарних дні (26.10.2025 27.01.2025) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 11 750 грн. Первісним кредитором було нараховано проценти за користування кредитом включно по 25.10.2024, тобто на день укладення договору факторингу, також позивачем було здійснено нарахування процентів починаючи з 26.10.2024. Суд вважає, що позивачем невірно проведено розрахунок заборгованості зважаючи на наступне. З 14.02.2024 (дня надання кредиту) по 14.03.2024 відсотки нараховувались по 0,01% в день на суму кредиту 5000 грн., що є вірним та відповідає умовам кредитного договору та вимогам законодавства. Сума заборгованість п відсотках за цей період становить 15 грн. (5000*0,001%*30 днів=15 грн.). З 15.03.2024 по 21.04.2024 відсотки нараховувались по 2,5% в день на суму кредиту 5000 грн., що також є вірним та відповідає умовам кредитного договору та вимогам законодавства. Сума заборгованість п відсотках за цей період становить 4750 грн. (5000*2,5%*38 днів=4750 грн.). Чому відсотки у розмірі 2,5% в день слід нараховувати тільки до 21.04.2024, тому що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до Закону України «Про споживе кредитування», зокрема в ч. 5 ст. 8 зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону доповнено пунктом 17 такого змісту: "17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %". Вказані зміни набрали чинності з 24.12.2023 року, а кредитний договір укладено 14.02.2024, отже на вказаний кредитний договір поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування» зі змінами. Перші 120 днів протягом яких діє процентна ставка 2,5% минають 21.04.2024. З 22.04.2024 по 19.08.2024 (120 днів) діє відсоткова ставка в розмірі 1,5% та відповідно розмір відсотків становить 9000 грн. (5000*1,5%*120 днів=9000 грн.). З 20.08.2024 по 27.01.2025 (день припинення нарахування відсотків згідно розрахунку позивача та наданого розрахунку) діяла відсоткова ставка 1% в вдень на суму заборгованості та заборгованість з відсотків за цей період становить 8050 грн. (5000*1%*161 день=8050 грн.). Отже, загальний розмір заборгованості з відсотків становить 21 815 грн., від цієї суми слід відняти 50 грн., які відповідач сплатив згідно розрахунку, тому підлягає до стягнення заборгованість за відсотками в сумі 21 765 грн. Штрафні санкції позивачем не нараховувались та про їх стягнення позивач не заявляв в прохальній частині позову. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови договору про надання споживчого кредиту №44384152 від 14.02.2024 належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги часткоов, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за даним кредитним договором в загальному розмірі 26 765 грн., яка складається з яка складається з 5 000 грн. заборгованості за основним боргом, 21 765 грн. заборгованості за процентами нарахованими. Щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 10000 гривень витрат на правову допомогу в рамках договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату правової допомоги позивач надав такі докази: Договір про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 121-123); заявку №6498 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 ( а.с. 33-35); акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024, згідно якого загальна сума витрат 10000 грн. : зустріч адвоката та клієнта, надання усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи, аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду України, практики судів апеляційної інстанції, підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту прав та інтересів клієнта, узгодження обраної правової позиції з клієнтом, письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики, проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для вирішення спору, складання, оформлення та направлення адвокатських запитів, складання позовної заяви в праві про стягнення заборгованості за кредитним договором №44384152 від 14.02.2024\~ між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , подання до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) додатків до позовної заяви, складання та оформлення процесуальних документів, представництво інтересів клієнта під час здійснення судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №44384152 від 14.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю КС №9422/10 ( а.с. 104); копію ордера серії АІ №1743506 від 13.11.2024 рахунок на оплату, додаткову угоду № 1 до Договору №10/12-2024 про надання правничої допомоги від 10.12.2024 копію ордеру №167219 від 19.01.2025. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на суму 26 765 грн., тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно в сумі 5510 грн. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8 %, що становить 2422,40 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1334,75 грн. На підставі та

Outcome: approved