Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі позивач, АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 22.05.2018 року у розмірі 30937 грн. 53 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач ознайомився з умовами кредитування, підписав паспорт кредиту. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 46\~000,00 грн. Після спливу строку дії першої картки відповідач для можливості користування рахунком додатково отримав наступні картки: 1) кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 03/23 тип «Універсальна GOLD»; 2) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 07/25 тип «Універсальна GOLD». В процесі користування рахунком відбулися зміни відсоткової ставки на 40,8 % річних. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.10.2024 року має заборгованість 30 937 грн. 53 коп., яка складається з наступного: 24 978 грн. 05 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 5959 грн. 48 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, яку просить стягнути позивач. Ухвалою суду від 10.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданому до суду клопотанні просив слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст.\~280\~ЦПК\~України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] , ознайомився з умовами кредитування, підписав паспорт кредиту. 22.05.2018 відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноруч підписав анкету-заяву про приєднання умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms № б/н від 22.05.2018 року. На підставі анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 46\~000, 00 грн., відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 09/21 тип Універсальна, після спливу строку дії першої картки відповідач для можливості користування рахунком додатково отримав наступні картки: 1) кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 03/23 тип «Універсальна GOLD»; 2) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 07/25 тип «Універсальна GOLD». Крім того в зв`язку зі змінами у законодавстві впроваджені нормами закону «Про споживче кредитування» паспорту споживчого кредиту відповідач підписав паспорт споживчого кредиту від 02.02.2021 року, далі в процесі користування рахунком 08.02.2023 року відповідачем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на підставі якої отримано платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 08/26, тип «Універсальна GOLD». З виписки за договором за період з 22.05.2018 року по 28.10.2024 року вбачається, що відповідач користувався наданими позивачем кредитними коштами. Крім того, у матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 22.05.2018 року, відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 17.10.2024 року становить 30 937 грн. 53 коп., яка складається з наступного: 24 978 грн. 05 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 5959 грн. 48 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, яку просить стягнути позивач. Норми права та мотиви суду. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Таким чином, підписавши кредитний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання. Виконання позивачем обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачеві підтверджується довідкою про встановлення кредитного ліміту та випискою за договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався чи визнавався недійсним. Згідно з правовими висновками, наведеними в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21) виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашенням кредиту та сплати відсотків, визначених договором від 22.05.2022, у зв`язку з чим за відповідачем станом на 17.10.2024 рахується заборгованість у загальній сумі 30 937 грн. 53 коп. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.05.2018 року в загальному розмірі 30 937 грн. 53 коп. Щодо судового збору. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом, тому судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі, а у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved