Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Гандзюк І.Р. звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, шляхом зміни способу та розміру стягнення аліментів, визначених рішенням Богородчанського районного суду від 18.02.2020 року у справі №338/1487/19. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 05.06.2002 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богородчанського районного суду від 03.07.2015 року у справі № 338/742/15-ц шлюб між ними було розірвано, а неповнолітні діти залишилися проживати з позивачкою. Оскільки у добровільному порядку відповідач кошти на утримання дітей не надавав, вона звернулася в суд із заявою про стягнення аліментів, а пізніше про збільшення їх розміру. Рішення Богородчанського районного суду у справі № 338/1487/19 від 18.02.2020 року змінено розмір аліментів, визначених рішення Богородчанського районного суду від 30.03.2015 року та присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання їх неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1500 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення дочкою [PERSON] повноліття вона продовжувала навчання і самостійно звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів. Рішенням суду від 04.01.2021 року у цивільній справі №338/1156/20 позов [PERSON] задоволено частково: суд присудив стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 4000 грн щомісячно до закінчення навчання, але не далі як до досягнення нею 23 років. Вказала, що з часу призначення аліментів змінився матеріальний стан відповідача, він працює за межами України та отримує стабільний дохід. Крім того, з часу призначення аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей і розмір аліментів, визначений рішеннями суду є меншим за встановлений законом мінімальний розмір аліментів та не забезпечує дитині належний рівень життя та навчання, тому просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. \~ \~ \~ \~Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, у поданій заяві представник позивачки просила проводити розгляд справи без неї та її довірительки, вимоги позову підтримала та просила його задовольнити. У попередніх судових засідання вказала, що позивачка хоч і працює, однак не взмозі самостійно забезпечити дитину всім необхідним. На житло, харчування, навчання та інші необхідні потреби вона витрачає значні кошти. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 заробітку, тому просила позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім і проживає з матір`ю. \~ \~ \~ \~Рішенням Богородчанського районного суду у справі № 338/1487/19 від 18.02.2020 року присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~30 грудня 2022 року позивачка змінила прізвищке з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~У статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивачка. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Виходячи з наведених позивачкою доводів, беручи до уваги зміни щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. З огляду на рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, інтересів дитини, суд вважає за доцільне змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку і стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивачка на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного, ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: approved