Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись у його обґрунтування на те, що відповідач звернувся до позивача для укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Поліс) відносно транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д. н. з. [NUMBER] , vin-code: [NUMBER] .\~Під час укладення угоди Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі ТДВ «СГ «Оберіг») [PERSON] надав інформацію, що вказаний транспортний засіб відноситься до типу В легковий автомобіль, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю (надалі ОТК). Так, 12.10.2023 року між ТДВ «СГ «Оберіг» та [PERSON] було укладено Поліс № ЕР-217329205, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д. н. з. [NUMBER] , vin-code: [NUMBER] строком з 14.10.2023 року по 13.10.2024 року включно. Крім того, в розділі Полісу Особливі умови використання забезпеченого ТЗ зазначено, що такий ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки відповідач під час укладення полісу вніс інформацію, що забезпечений транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю. В подальшому, 02.07.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу. При цьому за характеристиками такого транспортного засобу він є малотонажним фургоном. Однак, у позивача відсутній доступ до бази даних МВС України щодо проходження транспортними засобами ОТК, тому ТДВ «СГ «Оберіг» при укладенні полісів керується виключно інформацією наданою їх клієнтами. З метою розслідування страхового випадку позивач звернувся до Головного сервісного центру із запитом про проходження ОТК забезпеченим транспортним засобом, на що отримав відповідь, що «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д. н. з. [NUMBER] підлягає проходженню ОТК, а також, що такий транспортний засіб станом на 02.07.2024 року не мав дійсного протоколу ОТК та взагалі відсутня інформація про проходження таким транспортним засобом ОТК. Отже, за своїми технічними характеристиками забезпечений транспортний засіб відноситься до вантажних автомобілів, а відповідач під час укладення полісу зазначив неправдиві відомості щодо відсутності у нього обов`язку з проходження ОТК. Отже, істотною умовою договору страхування при укладенні Полісу щодо такого транспортного засобу, який підлягав ОТК, є проходження ним обов`язкового технічного контролю, та відповідно укладення Полісу на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю. Оскільки обов`язок повідомити інформацію про наявність дійсного протоколу ОТК та строк його дії покладається виключно на відповідача, то [PERSON] , укладаючи Поліс, надав неправдиві відомості позивачу щодо забезпеченого транспортного засобу, тобто, що він не підлягає ОТК, що сприяло укладанню спірного полісу. Отже, відповідач, знаючи про необхідність проходження ОТК забезпеченим транспортним засобом та про відсутність протоколу проходження ОТК щодо зазначеного транспортного засобу, не повідомив про це позивача, чим діяв умисно, ввівши позивача в оману, надавши при укладенні Полісу неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування. Зазначено, що при наданні відомостей позивачу про наявність обов`язку проходження ОТК щодо забезпеченого транспортного засобу та відсутність дійсного протоколу перевірки технічного стану, позивач би не уклав вказаний Поліс, оскільки це суперечило вимогам закону, відповідно до якого договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними, тому такий Поліс слід визнати недійсним. Враховуючи викладене, просила суд визнати недійсним з моменту його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-217329205, яким було забезпечено транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д. н. з. [NUMBER] , стягнувши з відповідача на користь ТДВ «СГ «Оберіг» витрати з оплати судового збору. Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Представники відповідача адвокати Богославський А.С., Чайка Ю.Т. скористалися своїм правом на подання письмових заяв по суті справи та до суду подані відзив на позовну заяву, додаткові пояснення у справі, де зазначили, що вимоги позову не визнають, так як вони безпідставні та [PERSON] вніс усі дані про автомобіль вірно, а саме так як вказано у технічному паспорті. Окрім того, позивач під час укладання полісу міг перевірити вірність внесених даних а не чекати рік для того щоб звернутися до суду із позовом. Представник позивача ТДВ «СГ «Оберіг» Микитюк Д.О. надав суду відповідь на відзив та заперечення, де зазначив, що доводи відповідача про невизнання позову спростовуються наданими до позову письмовими доказами, а саме довідкою із Головного сервісного центру, де вказано, що автомобіль, який належить відповідачу [PERSON] є вантажний та підлягає обов`язковому технічному контролю. Представник позивача ТДВ «СГ «Оберіг» Микитюк Д.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Додатково зазначив, що позивач самостійно вносив відомості до полісу з приводу транспортного засобу та вказав, що цей автомобіль є вантажним, який підлягає обов`язковому технічному контролю. Представники відповідача адвокати Богославський А.С., Чайка Ю.Т. заперечували проти визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вказували, що при укладенні полісу [PERSON] вказав усі дані про автомобіль вірно та так як вказано у технічному паспорті. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. За п. 14.2 ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» (далі Закон), страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 989 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), страхувальник зобов`язаний, зокрема, при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону, при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. На підставі полісу № ЕР-217329205 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 14.10.2023 року по 13.10.2024 року включно вбачається, що цивільно-правова відповідальність страхувальника, [PERSON] , відносно застрахованого транспортного засобу, «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д. н. з. [NUMBER] , vin-code: [NUMBER] , була застрахована у страховика, ТДВ «СГ «Оберіг», яким було визначено особливі умови страхування, зокрема, що застрахований транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю. Однак, відповідно до відомостей № 31/2446А3-25796-2024 від 04.09.2024 року Головного Сервісного центру МВС вбачається, що у загальнодержавній базі результатів ОТК транспортний засіб ««VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д. н. з. [NUMBER] , vin-code: [NUMBER] підлягав обов`язковому технічному контролю, натомість, станом на 02 липня 2024 року не мав дійсного протоколу ОТК, а інформації щодо проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відсутня. На підставі ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Так відповідно до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», встановлена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, зокрема, для вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тон, а також для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тон. За ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його. Відповідно до ст. 982 ЦК, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. На підставі абз. 6 п. 17.1 ст. 17 Закону, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. За абз. 7 п. 17.1 ст. 17 Закону, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». За ч. 1 ст. 203 ЦК, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК. На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 229 ЦК, істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Згідно із ч. 1 ст. 230 ЦК, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 ЦК), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі статті 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Отже позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявність обману. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом в постановах від 5 листопада 2019 року по справі № 910/17404/18 та від 3 жовтня 2019 року по справі № 910/12959/18. Таким чином, суд на підставі наданих доказів та чинних вимог законодавства встановив, що відповідач, як страхувальник, був зобов`язаний при укладенні спірного договору страхування надати страховикові інформацію про ту обставину, яка мала істотне значення при укладенні такого договору, що застрахований ним транспортний засіб підлягав обов`язковому технічному контролю з певною періодичністю, оскільки є вантажним автомобілем. Тобто за вимогами закону спірний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягав обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», повинен був укладатися страховиком лише за умови проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю, якщо він за протоколом перевірки технічного стану визнано технічно справним, а також на строк, що не перевищує строку чергового проходження обов`язкового технічного контролю. Натомість, суд встановив, що за полісом № ЕР-217329205 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 14.10.2023 року по 13.10.2024 року включно [PERSON] застрахував у позивача цивільно-правову відповідальність щодо транспортного засобу, «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д. н. [NUMBER] , vin код: [NUMBER] , вказавши, що він не підлягає обов`язковому технічному контролю, знаючи, що такий автомобіль підлягав обов`язковому технічному контролю, однак станом на момент укладення такого договору страхування не мав дійсного протоколу ОТК. Враховуючи наведене обґрунтування, суд зазначає, що укладений сторонами поліс № ЕР-217329205 суперечив чинному законодавству, тому підлягає за встановленими обставинами визнанню недійсним, оскільки відповідач, будучи обізнаним, що «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д. н. з. [NUMBER] підлягав обов`язковому технічному контролю, навмисно ввів позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення, інакше б такий договір страхування не був би укладений між сторонами. Наведені судом обґрунтування спростовують доводи сторони відповідачів про заперечення позову та суд вважає їх безпідставними. Таким чином, враховуючи наведене судом вмотивування, заявлені позовні вимоги ТДВ «СГ «Оберіг» до [PERSON] про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підлягають задоволенню шляхом визнання недійсним з моменту укладення полісу, яким було забезпечено транспортний засіб, про який вказано вище. За ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь ТДВ «СГ «Оберіг» у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved