Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ситенок О.\~Д. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 31 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №\~231, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Представник позивача [PERSON] зазначає, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю. [PERSON] переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки з [PERSON] втрачено почуття любові та поваги. Впродовж останніх років подружні відносини не підтримуються. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2025\~року цивільну справу прийнято та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, при цьому на адресу суду надіслала клопотання у якому просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просив суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №\~231, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). За результатами розгляду справи суд установив, що родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Кожен зі сторін має протилежні погляди на шлюб і сім`ю. [PERSON] переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки з [PERSON] втрачено почуття любові та поваги. Впродовж останніх років подружні відносини не підтримуються. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 970 грн. 00\~коп. Як унормовано ч.\~1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч.\~1 ст.\~142\~цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50\~відсотків сплаченого судового збору, що становить, 485 грн. 00\~коп., а 50\~відсотків, що становить\~485 грн. 00\~коп., стягнути на його користь з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved