Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.03.2025 у справі № 682/287/25 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення зі сплати аліментів задоволено: стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів: за період з травня 2021 року по листопад 2021 року у розмірі 26120, 78 грн.; за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року у розмірі 56634,53 грн., а також 1211,20 грн. судового збору. 27.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Гільовського О.І., про ухвалення додаткового рішення по даній справі з метою вирішення питання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заяви вказано, що до закінчення розгляду справи представником позивача повідомлено, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після проголошення рішення. Так, витрати позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу у даній справі становили 5000 грн., які представник позивача просить стягнути із відповідача [PERSON] . Розгляд справи за заявою про ухвалення додаткового рішення було призначено на 07.04.2025 о 10 год. 00 хв., однак учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, до суду не з`явились. У відповідності до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку із відсутністю учасників справи, повідомлених належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у даній справі з огляду на таке. Згідно п. 3 ч. 1, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 628/2292/18 зазначено, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20). З правової позиції Верховного Суду у справі № 922/2604/20 вбачається, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів у справі зробила про це відповідну заяву. В рішенні Славутського міськрайонного суду від 24.03.2025 зазначено, що представником позивача відповідні докази щодо витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом. Стороною позивача до матеріалів справи додано Договір про надання правничої допомоги від 05.02.2025, згідно із яким адвокат Гільовський О.І. надає для [PERSON] правничу допомогу у справі за її позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення зі сплати аліментів. Розмір гонорару адвоката є фіксованим та складає 5000 грн. (п.п. 2, 8 Договору) (а.с. 46-47). Так, згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 25.03.2025, адвокат Гільовський О.І. надав для [PERSON] наступні юридичні послуги, передбачені умовами договору про надання правничої допомоги від 05.02.2025: підготовка та подання позовної заяви за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів; представництво інтересів [PERSON] у судових засіданнях у цивільній справі № 682/287/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Вартість наданих послуг 5000 грн.(а.с. 48). Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18). Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), участь адвоката в судових засіданнях, значення справи для сторін, вважає розмір витрат співмірним із заявленими вимогами. Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача 5000 грн. документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved