Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

ТОВ «Житло-Сервіс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги, мотивуючи тим, що [PERSON] є споживачем вказаних послуг, однак не виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг, у зв`язку з чим за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 за нею наявна заборгованість по оплаті спожитих комунальних послуг на загальну суму 25153,38 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на надані послуги та судовий збір. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Батрин О.В. від 19.11.2021 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.04.2022 було задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 28.10.2024 до суду звернувся представник відповідача - адвокат Тітова О.О. із заявою про перегляд заочного рішення, мотивуючи тим, що про час, день та місце розгляду справи відповідач не був належним чином повідомлений, йому не було вручено копію судового рішення та при ухваленні рішення, суд не взяв до уваги докази, що можуть вплинути на результат справи. Крім того, оскільки відповідач не знав про розгляд справи та не отримував заочного рішення, з заочним рішенням представник відповідача ознайомилася лише 07.10.2024 в Печерському суді м. Києва, а тому є необхідність в поновленні строків на звернення з заявою про перегляд заочного рішення та його скасування. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2024 задоволено заяву представника відповідача - адвоката Тітової О.О. про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.04.2022, скасовано заочне рішення від 29.04.2022 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У позовній заяві представник позивача просив суд про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволені позову просила відмовити з підстав зазначених у заяву про перегляд заочного рішення. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст..ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. Будинок [ADDRESS] обслуговує обслуговуюча організація житлового будинку ТОВ «Житло-Сервіс» на підставі акту приймання-передачі житлових будинків від 01.03.2010. З метою надання споживачам будинку [ADDRESS] послуг, позивачем було укладено договір постачання теплової енергії №521517 від 01.07.2018 з Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», як виробником цих послуг. 02.03.2015 ТОВ «Житло-Сервіс» та ТОВ «Спецкомунтехніка» укладено договір №343/15 з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, з метою надання споживачам будинку [ADDRESS] послуг з вивезення побутових відходів. Окрім того, позивачем укладеного договори з ТОВ «ЕМПЕКС» проведення протиепідемічних заходів, з ТОВ «ГАМА-ІНТЕРТЕХ» про технічне обслуговування і поточний ремонт автоматичних систем пожежної сигналізації, тощо, а також з ТОВ «Ліндстрем» про надання послуг з догляду за наданими вестибюльними килимами. Отже, як споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст. 156, 162 ЖК України, відповідач зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Позивач надає послуги утримання вказаного будинку та прибудинкової території, з постачання теплової енергії, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців на обслуговуючій території й збір з власників квартир за відшкодування експлуатаційних втрат утримання будинку та прибудинкової території. Згідно з розрахунком позивача, відповідач не сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, за період надання послуг з 01.11.2018 по 31.10.2021 у розмірі 25153,38 грн. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води врегульовані Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006«Про внесення змін до постанови Кабміну від 08.10.1992 № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення зазначав, що з 01.06.2020 у будинку [ADDRESS] було утворено ОСББ «Печерський», проте позивачем було нараховано заборгованість за червень 2020 року. У зв`язку з цим судом було досліджено розрахунок заборгованості наданий позивачем, відповідно до якого нарахування за послуги здійснювалися з листопада 2018 року до травня 2020 року (включно) (а.с. 7-8). Крім того представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення вказується на те, що оскільки позивач не надавав послуг з утримання будинку і прибудинкової території належним чином мешканці будинку [ADDRESS] вирішили створити ОСББ «Печерський». Відповідач, як і інші мешканці будинку, змушені були оплачувати на рахунки ОСББ «Печерський» послуги з утримання будинку і прибудинкової території на рік наперед, щоб закрити проблеми будинку, які утворились внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків позивачем. Підтвердженням неналежного надання позивачем послуг є акт огляду будинку від 25.05.2020, підписаний між ОСББ «Печерський» та ТОВ «Житло-Сервіс». Так, з даного акту вбачається, що в індивідуальному тепловому пункті не працює загальнобудинковий лічильник теплової енергії, розібраний теплообмінник системи ГВП-1, циркуляційні насоси відключені, насосні холодного водопостачання відключені, пожежні щити неукомплектовані , не проведено повірки вогнегасників, один ліфт відключений та не функціонує, інші мають пошкодження, загальне захаращення сміттям допоміжних приміщень будинку та ін. Ліфти та складові частини ліфтової шахти в будинку були розкрадені по запчастинам, що підтверджується актом огляду ТОВ «ВІЕС Ліфт». Вартість відновлення становила 150000 тис.грн., а нового - 425 тис.грн. Проте, суд звертає увагу на те, що ТОВ «Житло-Сервіс» надавало по вул. Євгена Коновальця, 36Б послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах тарифу, затвердженого Розпорядженням КМДА від 08.04.2016 № 206, до складової якого входило лише технічне обслуговування ліфтів, а не проведення капітального ремонту. Крім того, суд критично ставиться до акту огляду ТОВ «ВІЕС Ліфт», оскільки дане товариство відповідно до долученого позивачем договору підряду № 28 на часткове технічне обслуговування та ремонт ліфтів від 01.06.2018 здійснювало організацію та виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів за адресою м. Києва, вул. Євгена Коновальця, 36Б. Також акт огляду будинку від 25.05.2020 на який посилається представник відповідача як на доказ неналежного надання послуг не було долучено до матеріалів справи. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 25153,38 грн. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved