Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Путілін Є.В. звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позовна заява та заява про зміну предмета позову обгрунтовані наступним. Позивач [PERSON] є власником двох земельних ділянок: кадастровий номер 0520682800:02:005:0576 площею 0,0028 га та кадастровий номер 0520682800:02:005:0577 площею 0,0068 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS] , відповідно до витягів з державного земельного кадастру від 07.11.2023 та витягів з державного реєстру речових прав. Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу меж земельних ділянок, внаслідок чого відповідач зайняв частину земельної ділянки позивача. Добровільно звільнити зайняту земельну ділянку відповідач не бажає. Внаслідок самовільного зайняття відповідачем частини земельних ділянок, що перебувають у власності позивача прохід та використання належних позивачу земельних ділянок є ускладененим. З огляду на вишевикладене, просить усунути позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою: кадастровий номер 0520682800:02:005:0576 шляхом звільнення земельної ділянки площею 0,0026 га, знесення коптильні площею 1,0 кв.м та паркану від точки А: 1,69 м, 1,59 м,7,70 м, 6,05 м,1,51 м, 1,67 м, 5,98 м, 0,25 м, 0,08 м, 6,35 м, 1,14 м, 0,13\~м, 1,41 м, 1,31 м, відображені на додакту 2 висновку судової земельно-технічної експертизи, складеного 14.08.2024 №754 ТОВ «Подільський центр судових експертиз»; кадастровий номер 02520682800:02:005:0577, шляхом звільнення земельної ділянки площею 0,0059 га, знесення паркану від точки Б: 22,96 м, 1,63 м, 6,29 м, 1,99 м, 4,46 м, 1,73 м, 3,64 м, 3,72 м, 3,41 м, 3,59 м, 3,22 м, 3,36 м, 3,38 м, 0,20 м, 1,67 м, відображені на додатку 3 висновку судової земельно-технічної експертизи складеного 14.08.2024 №754 ТОВ «Подільський центр судових експертиз»; стягнути із відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати (а.с. 1-3, 166-167). Ухвалою суду від 02.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , призначено підготовче засідання, задвоволено клопотання представнкиа позивача адвоката Путіліна Є.В. про витребування доказів (а.с. 37). Ухвалою суду від 12.02.2024 задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів (а.с. 79). Ухвалою суду від 26.02.2024 задоволено клопотання відповідача [PERSON] про долучення доказів; задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення судової земельно-технічної експертизи, призначено у справі судову земельно-технічну експертизу; провадження усправі зупинено до отримання висновку експертизи (а.с. 103-105). Ухвалою суду від 28.03.2024 провадження у справі поновлено за клопотанням експерта про надання додаткових доказів для проведення експертизи (а.с. 111). Ухвалою суду від 14.05.2024 задоволено клопотання експерта про надання додткових доказів для проведення експертизи, витребувано додаткові докази для проведення експертизи (а.с. 117). Ухвалою суду від 19.06.2024 повторно направлено справу для проведення експертизи, що призначена ухвалою суду від 26.02.2024; провадження у справі зупинено до отрмиання висновку експерта (а.с. 125). Ухвалою суду від 03.09.2024 провадження у справі поновлено; визначено дату підготовчого засідання (а.с. 163). Ухвалою суду від 14.10.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача адвоката Путіліна Є.В. про зміну предмета позову; залишено без розгляду клопотання відповідача про поверення земельної ділянки або відшкодування матеріальної і моральної шкоди; оголошено перерву в підготовчому засіданні (а.с. 176-177). Ухвалою суду від 18.11.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначео справу до судового розгляду по суті (а.с. 185). В судовому засіданні 04.03.2025 у вступному слові представник позивача [PERSON] адвокат Путілін Є.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити за викладених у позовній заяві обставин. Відповідач [PERSON] заперечував щодо задоволення позову, оскільки вважає, що земельна ділянка, якою він користується приватизована ним у встанолений законом спосіб. Він тривалий час користується коптильнею. Вважає, що існує захоплення позивачем його частини земельної ділянки. У нього наявні всі документи на земельну ділянку, якою він користується. Захоплення земельної ділянки позивача він не здійснював. З висновком експерта не погоджується. Також зазначив, що з цього предмету вже розглядалась справа і рішення прийнято на його користь усіма судовими інстанціями. Надалі в судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Путілін Є.В., а також відповідач [PERSON] не з`явилися. Представником позивача та відповідачем подано до суду заяви, в яких просили провести розгляд справи у їх відсутність (а.с. 198, 199). Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього\~Кодексу\~проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, врахуваши позиції сторін, що висловлені ними в судовому засіданні 04.03.2025, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Витягів з Державного кадастру про земельну ділянку №НВ-740081070223 від 10.11.2023 (а.с. 4-9), №НВ-7400810712023 від 10.11.2023 (а.с. 10-15), Витягів з Державного реєстру речових прав індексний номер 355518140 від 22.11.2023 (а.с. 16) та індексний номер 355518428 від 22.11.2023 (а.с. 17) земельна ділянка з кадастровим номером 0520682800:02:005:0576, площею 0,0028 га, та з кадастрвоим номером 0520682800:02:005:0577, площею 0,0068 га, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] , належать на парві власності [PERSON] .. З копії листа Віддлу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області №12163/201-23 від 02.10.2023 адерсованого [PERSON] , із гр. [PERSON] проведено бесіду профілактичного характеру з метою недопущення конфліктних ситуацій та дотримання добросусідських відносин. Також повідомлено, що питання щодо земельних меж слід вирішувати мирним шляхом або звертатися в цивільно правовому порядку до суду (а.с.\~18). На а.с. 19 міститься кадастровий план земельних ділянок з кадастровими номерами 0520682800:02:005:0576, 0520682800:02:005:0577 та 0520682800:02:005:0429, що належать [PERSON] , а також земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:005:0095, що належить [PERSON] .. На а.с. 41-72 містяться обмінний файл щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 0520682800:02:005:0576 та 0520682800:02:005:0577; засвідчені копії поземельних книг з кадастровими номерами 0520682800:02:005:0576 та 0520682800:02:005:0577, що були надані ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області на виконання ухвали суду від 02.01.2024 про витребування доказів. На а.с. 82-100 міститься копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах [ADDRESS] на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що виготовлена ДП «Вінницький науково-дослідний проектний інститут землеустрою» у 2022 році. З висновку експерта №754 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 14.08.2024, що проведено ТОВ «Подільський центр судових експертиз», вбачається наступне: 1. Станом на час проведення дослідження межа між земельними ділянками, які перебувають у фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] проходить по паркану із металевої сітки від т. А до т. Б, по зовнішній стіні сараю гаража літ. «В» (домоволод. №23) від т. Б до т. В, по паркану із металевої сітки від т. В до т. Г., див. Додаток 1 до висновку. На додатку 1 гарфічно відображено план проходженн фактичної межі між земельними ділянками, які перебувають у фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] .. Після проведення натурного обстеження, проведених інструментальних обмірів та дослідження матеріалів, які надійшли для проведення експертизи можливо зробити висновок, що в межах земельнонї ділянки площею 0,0028 га з кадастровим номером 0520682800:02:005:0576, яка перебуває у приватній власності [PERSON] знаходиться коптильня площею 1,0 кв.м (0,0001 га) (інформація у матеріалах інвентаризаційної справи відсутня) та паркан із металевої сітки довжиною 2,89 м (т. 1 т. 2: 1,31+1,58); в межах земельної ділянки площею 0,0068 га з кадастрвоим номером 0520682800:02:005:057, яка перебуває у приватній власності [PERSON] знаходиться паркан із металевої сітки довжиною 24,32 м (т. 3 т. 4: 3,38 + 3,36 + 3,22 + 3,59 + 3,41 + 3,72 + 3,64), бетонний паркан довжиною 4,46 м (т. 5 т. 6) та хвіртка довжиною 1,73 (т. 4 т. 5) дивись додаток 2 до даного викноску. На додатку 2 графічно відображено план проходження фактичної межі між земельними ділянками, які перебувають у фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] та місце розташування будівель та споруд у межах земельної ділянки площею 0,0028 га з кадастровим номером 0520682800:02:005:0576 та земельної ділянки площею 0,0068 га з кадастровим номером 0520682800:02:005:0577, які перебувають у приватній власності [PERSON] .. 2. Після проведеного натурного обстеження, проведених інструментальних обмірів та дослідженя матеріалів, які надійшли для проведення експертизи можливо зробити висновок, що у фактичному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 26,0 кв.м (0,0026 га) із земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:005:0576, яка перебуває у приватній власності [PERSON] з лінійними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою від точки А: 1,69м, 1,59м, 7,70м, 6,05м, 1,51м, 1,67м, 5,98м, 0,25м, 0,08м, 6,35м, 1,14м, 0,13м, 1,41м, 1,31м, а також перебуває земельна ділянка площею 59,0 кв.м (0,0059 га) із земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:005:057, яка перебуває у приватній власності [PERSON] із лінійними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою від точки Б: 22,96м, 1,63м, 6,29м, 1,99м, 4,46м, 1,73м, 3,64м, 3,72м, 3,41м, 3,59м, 3,22м, 3,36м, 3,38м, 0,20м, 1,67м, дивись додаток 3 до даного висновку. На додатку 3 графічно відображено план земельних ділянок, які перебувають у фактичному користуванні [PERSON] із земельних ділянок площею 0,0028 га з кадастровим номером 0520682800:02:005:0576 та земельної ділянки площею 0,0068 га з кадастровим номером 0520682800:02:005:0577 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] , які перебувають у приватній власності [PERSON] (а.с. 136-147). До даного висновку експерта долучено Додатки із графічним зображенням обставин, що викладені у висновку та на які є посилання у висновку (а.с. 148162). Оцінюючи вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною першою\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням; при здійсненні права власності власник зобов`язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до пунктів «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 103 ЗК України\~власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цивільного призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. За загальним правилом власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, у тому числі, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно з абз. 15\~ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду\~(ст. 212 ЗК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В постанові Верховного Суду у справі № 369/1843/18 від 08.02.2023 зазначено, що інститут земельних відносин добросусідства є нормативно встановленими обмеженнями щодо здійснення прав на землю (включаючи право власності), які мають на меті забезпечити захист інтересів власників (землекористувачів) сусідніх володінь від можливих порушень при використанні земельних ділянок. Основна мета цих правил полягає в сприянні і забезпеченні такому використанню земельних ділянок, при якому власникам сусідніх земельних ділянок і землекористувачам заподіюється менша кількість незручностей. Згідно з постановою Верховного Суду у справі 264/7200/18 від 18.01.2021 з аналізу положень статей\~116,\~123,\~124, частини другої статті\~134, статті\~212 ЗК України,\~статті 1 Закону України «Про державнийконтроль завикористанням таохороною земель»\~можна зробити висновок, що відповідно до вимог наведеного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. В постанові Верховного Суду від 12.08.2020 (справа № 599/340/16-ц) зазначено, що підставою для подання позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є створення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою цього позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Умовами для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 79, 80 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ Частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Таким чином, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, із врахуванням вищезназначених норм права, суд доходить всиновку, що відповідачем було порушено права позивача, як власника земельних ділянок, на володіння, користування та розпорядження власною земельною ділянкою, оскільки, як підтверджено висновком експерта №754 від 14.08.2024, саме відповідач самовільно зайняв частину земельних ділянок позивача та встановив на ній власні паркани і споруду. Разом із тим, суд не бере до уваги заперечення відповідача [PERSON] , що надані ним у судовому засіданні, з огляду на те, що в разі, якщо відповідач вважає, що позивачем порушено його права, він не позбавлений права на звернення до суду із відповідним позовом. Також, відповідач не позбавлений був права заявити клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи, або надати суду висновок експерта за власним замовленням, згідно ст. 106 ЦПК України, в разі незгоди із вже наданим суду висновком експерта. Окрім того, відповідач також не позбавлений був права поставити перед експертом і власні питання, проте, цього не зробив. Всі доводи відповідача щодо наданого суду висновоку експерта зводяться лише до незгоди із результатами експертизи, будь-яких грунтовних заперечень щодо результатів цього висновку не надано. При цьому, суд не вбачає підстав для відхилення наданого всиновку експерта, вважає його обгрунтованим, таким що відповідає вимогам Закону, а також містить відповіді на поставлені перед експертом питання. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки позивачем у відповідності до ст. 81 ЦПК України доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами порушення його права володіння, користування та розпорядження належними йому земельними ділянками. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2)\~пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Враховуючи вказані норми ЦПК України із відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. за ставками судового збору на час звернення позивача до суду із даним позовом (15.12.2023). Оскільки позивач, як інвалід І групи (а.с. 20), відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при звернення до суду, а відповідачем [PERSON] будь-яких доказів того, що він відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору суду не надано. Щодо понесення позивачем інших судових витрат, то позивачем та його представником не надано суду доказів понесення стороною позивача таких витрат, однак представником позивача у заяві від 24.03.2025 про розгляд справи у його відсутність зазначено, що такі докази будуть надані додатково. Відповідно до ст.ст. 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4, 10, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 102, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved