Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач ТОВ «Стар файненс груп» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 15.04.2024 відповідач уклала з ТОВ «Стар файненс груп» договір про надання фінансового кредиту № 19370-04/2024 з відповідними додатками до нього, а саме Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 19370-04/2024, Паспорт споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу було надано фінансовий кредит в розмірі 17 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 100 днів (дата погашення кредиту 22.03.2024 року), денна процентна ставка\~2,50%. В той же час, в порушення умов Договору про надання фінансового кредиту, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, за весь період дії договору сплачено 1 платіж в розмірі 5\~780 грн, у зв`язку з чим станом на 30.07.2024 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 51\~000 грн., яка складається з: заборгованості по простроченому тілу - 17000, 00 грн., заборгованості по простроченим відсоткам - 34000,00 грн, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача разом з понесеними ним судовими витратами в сумі 3028,00 грн судового збору та витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~550 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 01.01.2025 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 15 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 19370-04/2024. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 17 000,00 гривень. У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 100 днів, а датою надання кредиту є 15 квітня 2024 року. Дата погашення кредиту 23 липня 2024 року. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена процентна ставка, яка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4731-21хх-хххх-4474 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Видача кредиту відповідачу було здійснено Товариством онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (п. 2.2. Кредитного договору). Додатком № 1 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів. Факт перерахування коштів підтверджується листом № 3426_240806103956 від 06 серпня 2024 року, наданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з якої вбачається, що між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір про переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022. Відповідно до зазначеного договору 15.07.2024 о 17:20:05 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта в системі iPay.ua на суму 17000,00 грн., зарахування на картку [NUMBER] . Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема на поштову адресу боржника 03 серпня 2024 року було направлено повідомлення про повернення кредиту (досудова вимога) за договором про надання фінансового кредиту № 1930-04/2024 від 15 квітня 2024 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №19370-04/2024 від 15 квітня 2024 року, остання має заборгованість у розмірі 51000,00, яка складається з: заборгованості по простроченому тілу - 17000,00 грн., заборгованості по простроченим відсоткам - 34000,00 грн. V. Оцінка суду Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У\~ст.3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 1ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 626 ч.1 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~статтею 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 цього Кодексу\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Стар Файненс Груп» належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості відповідач суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 19370-04/2024 від 15 квітня 2024 року, яка станом на 30 липня 2024 року склала 51000,00 грн., з яких: 75000,00 грн.\~заборгованість по простроченому тілу; 34000,00 грн.\~заборгованість по простроченим відсоткам. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем та наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 550,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами\~ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028, 00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. Так, згідно Договору про надання правничої допомоги від 17.07.2024 року, укладеним між Адвокатським об`єднанням «КН Перший юридичний офіс» в особі старшого партнера, адвоката Нікіпелової К.Є., та ТОВ «Стар Файненс Груп», Реєстру (позичальників/боржників), який є Додатком №1 та невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги від 17.07.2024 року, розмір послуг за надання професійної правничої допомоги становить 5 550,00 грн., яка згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved