Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

У вересні 2024 року представник КП "Павлоградтеплоенерго" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 37738,84 грн, яка складається з 35594,74 основного боргу, 1620,00 грн інфляційні витрати, 524,10 грн 3% річних та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що позивач є постачальником послуг з централізованого опалення, а відповідач є споживачем вказаних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідач оплату за спожиту фактично теплову енергію не проводив, у зв`язку з чим за період з 01.01.2002 року по 01.04.2023 року утворилась заборгованість по сплаті вказаних послуг. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до 01.04.2023 року належала відповідачу. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу від 01.04.2023 року. Згідно копії ліцензії Дніпропетровської ОДА, позивач є постачальником теплової енергії. Відповідно копії типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, відповідач уклав вказаний договір із позивачем. Згідно копії особистого рахунку № [NUMBER] станом на березень 2023 року за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість по сплаті комунальних платежів за надані позивачем послуги щодо теплової енергії, яка становить 35594,74 грн. Відповідно до розрахунку інфляційних збитків, за вказаний період сума збитків складає 1620,00 грн. Згідно розрахунку відсотків за користування грошовими коштами, 3% річних за даний період складають 524,10 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, вимоги щодо стягнення інфляційних збитків та відсотків річних підлягають задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розглянувши заяву відповідача про застосування спливу строків позовної давності суд прийшов наступних висновків. Згідно ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду 30 вересня 2024 року, отже з 30.09.2021 року треба розраховувати вимоги, оскільки трирічний строк позовної давності спливає. Але ж 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Таким чином строк загальної позовної давності продовжується на період дії карантину. Період дії карантину: з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року. Враховуючи норми ст. 257 ЦК України всі заборгованості, які утворились за період з 12 березня 2017 року по 12 березня 2020 року мають продовжені строки позовної давності. Отже, оскільки з 30.06.2023 року (дата закінчення карантину) по 30.09.2024 року (дата подання позову) пройшло 1 рік 3 місяці, то розрахунки з 12.06.2018 року мають вважатися не пропущеним строком позовної давності. Так, станом на 12.06.2018 року заборгованість відповідача складала 21939,08 грн. Отже цю суму потрібно відрахувати із загальної суми заборгованості, оскільки до цієї частини вимог слід застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Тобто сума основного боргу становитиме 35594,74 21939,08 = 13655,66 грн. За таких обставин, у зв`язку із тривалою несплатою відповідачем комунальних платежів за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] виникла заборгованість по сплаті комунальних платежів за надані позивачем послуги щодо теплової енергії, яка становить 13655,66 грн + 1620,00 грн + 524,10 грн, а всього: 15799,76 грн, а отже позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial