Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. 02.09.2024 Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 14068,79 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу, 7801,59 грн. відсотків за користування предметом лізингу, всього до стягнення -21870,38 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Вимоги обґрунтовано тим, що 14.11.2019 між\~ [PERSON] \~та АТ\~КБ «Приватбанк»\~було укладено\~договір фінансового\~лізингу автомобіля\~№ ZPH0A!00000299,\~відповідно до\~умов якого\~лізингодавець на\~умовах фінансового\~лізингу передає\~у платне\~володіння та\~користування предмет\~лізингу,\~а саме:Ford Mondeo, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 197 600,00 грн. (п. 2.2. Договору лізингу), та відповідач зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, що встановлені у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Сплату лізингових\~платежів Лізингоодержувач\~здійснює на\~транзитний рахунок\~№ [NUMBER] (п. 14.5. Договору лізингу). 14.11.2019 року між сторонами підписано Акт приймання - передачі предмету лізингу. Відповідно до Додатку №1 до Договору лізингу починаючи з 28.12.2019 Лізингоодержувач повинен був кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 4320,00 грн. Останній лізинговий платіж Лізингоодержувач здійснив 24.01.2022. Після цього лізингові платежів Відповідачем не вносилися. 17.04.2024 у зв`язку із затримкою Відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, Позивачем було направлено Лізингоодержувачу на електронну адресу повідомлення про настання події дефолту та 29.05.2024 року повідомлення про розірвання Договору лізингу з 02.06.2024. Станом на серпень 2024 р. року предмет лізингу відповідачем не повернуто, місцезнаходження транспортного засобу позивачу невідоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатив. За таких обставин позивач звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів пов`язаних із правом власності та фінансовим договором. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2024 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов відповідно до\~статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 14.11.2019 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № ZPH0A!00000299, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В.. Відповідно п. 2.2 договору лізингу, лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: Ford Mondeo, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до п. 2.3 договору лізингу строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2 договору лізингу) та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до Договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі лізингу. Положеннями п. 2.4 договору лізингу встановлено, що предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії договору лізингу. В разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача згідно з умовами цього договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу лізингоодержувачем лізингодавцю не повертається. Згідно до п.п. 6.2.2, 6.2.3 договору лізингу на лізингоодержувача було покладено зобов`язання сплатити лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, а також сплатити винагороду за користування предметом лізингу відповідно до Графіку та п. 14.3 цього договору. Відповідно до п. 8.2.1 договору лізингу у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором. Крім того, п. 8.2.4 договору лізингу встановлено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. Відповідно до копії додатку № 1 до договору фінансового лізингу № ZPH0A!00000299\~від 14.11.2019 року специфікація та акт приймання - передачі, предметом договору лізингу є транспортний засіб Ford Mondeo, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 197 600,00 грн. Дата приймання - передачі предмету лізингу 14.11.2019 року. Згідно копії статуту у новій редакції АТ КБ «Приватбанк» за рішенням загальних зборів акціонерів від 06 червня 2019 року тип банку з Публічного акціонерного товариства змінено на Акціонерне товариство комерційний банк. У зв`язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду немає. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо повернення майна, набутого за договором фінансового лізингу, які регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю - продаж, поставку та Закону України «Про фінансовий лізинг». Відповідно положень ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст.638, ч. 1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно - правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізинго-одержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю - продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Як зазначено у ч.1, 2 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Відповідно ч.1 ст.626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч. 3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За змістом ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняються. Відповідно ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно положень ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право, серед іншого, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізинго-одержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору. Пунктом 8.1 договору фінансового лізингу № ZPH0A!00000299 від 14.11.2019 р. визначено, що для цілей договору подією дефолту вважається будь - яка з наступних подій, зокрема, прострочення виконання фінансових зобов`язань за договором 30 днів. 17.04.2024 у зв`язку із затримкою Відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, Позивачем було направлено Лізингоодержувачу на електронну адресу повідомлення про настання події дефолту та 29.05.2024 року повідомлення про розірвання Договору лізингу з 02.06.2024. Згідно із п. 8.2.4 та 8.2.5 Договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, Лізингоодержувач не усунув подію дефолту, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а Лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. Оскільки Лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту, то згідно повідомлення було вказано про розірвання Договору лізингу з 02.06.2024. За загальними правилами, встановленими ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання, відповідно ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Позивач, на виконання умов договору лізингу, надіслав боржнику повідомлення щодо існуючої заборгованості й необхідності погасити вказаний борг, проте дане повідомлення відповідачем залишено без уваги та без виконання. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, наданих стороною позивача доказів, судом встановлено порушення відповідачем умов договору фінансового лізингу та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, що призвели до порушення прав АТ КБ «Приватбанк». З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість яка виникла до моменту розірвання договору фінансового лізингу, з не отриманих лізингових платежів та становить: 14068,79 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу, 7801,59 грн. відсотків за користування предметом лізингу, всього до стягнення - 21870,38 грн. Судом також встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, договір розірвано, оскільки мали місце порушення договору зі сторони відповідача та позивач в односторонньому порядку відмовлявся від договору, що передбачено умовами договору. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору № ZPH0A!00000299\~від 14.11.2019 року та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість яка виникла до моменту розірвання договору фінансового лізингу, та становить: 14068,79 грн.- компенсація вартості предмета лізингу та 7801,59 грн. відсотки за користування предметом лізингу, а разом - 21870,38 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. згідно платіжного доручення № BOJ62B410О від 12.08.2024 року. Враховуючи, що позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. На підставі викладеного,

Outcome: approved