Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вказаною вище позовною заявою, якою просили ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3585 від 15 жовтня 1997р., зареєстрований 15 жовтня 1997р. Товарною біржею «Центральна Одеська біржа» в «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомості», реєстраційний № 3585, згідно якого [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частках квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] , який помер [INFO] купили у [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках, квартиру [ADDRESS] , від імені яких діяв представник по довіреності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3585 від 15 жовтня 1997 року, оформленого та зареєстрованого Товарною біржею «Центральна Одеська біржа». Вищевказана квартира належала продавцям на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому 09.10.1997р., зареєстрованого в МБТІ м. Одеси під № 417 стр. 187 кн. 240 пр., що підтверджується вищевказаним Договором № 3585. Вказаний Договір № 3585 на виконання вимог ст. 227 ЦК України (в редакція 1963 року) 20 жовтня 1997 року було зареєстровано в Одеському МБТІ та РОН під № 417 стр. 187 кн. 240 пр. про що свідчить штемпель з відміткою на обороті останній сторінки Договору № 3585. При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов - предмету і ціни договору, що слідує з його тексту. Правочин сторонами виконано у повному обсязі, а саме відповідачами було звільнено квартиру в тому числі зняття з реєстраційного обліку, передано покупцям ключі. Позивачі проживають в вказаній квартирі тривалий час, зареєстровані в ній, сплачують всі належні комунальні послуги та утримують квартиру у належному стані. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на частину вищезазначеної квартири. При зверненні позивача [PERSON] до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини, йому було відмовлено з тих підстав, що правовстановлюючий документ на квартиру не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору та рекомендовано звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Враховуючи вищезазначене, позивачі просять суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна. Позивачі у судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи є заява представника позивачів адвоката Кудрявцева І.А. про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглянути справу у їх із позивачами відсутність, а також не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, були сповіщенні через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслали. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду позивачів на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачів, які причини неявки не повідомили, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що 15.10.1997р. між [PERSON] , [PERSON] (покупці) з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] від імені яких діяла на підставі довіреності [PERSON] з другої сторони, укладено договір № 3585 купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до умов якого [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] купили в рівних частках квартиру [ADDRESS] , яка складається із трьох кімнат, яка належала продавцям на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому 09.10.1997р., зареєстрованого в МБТІ м. Одеси під № 417 стр. 187 кн. 240 пр. Вказаний Договір № 3585 на виконання вимог ст. 227 ЦК України (в редакція 1963 року) 20 жовтня 1997 року було зареєстровано в Одеському МБТІ та РОН під № 417 стр. 187 кн. 240 пр. про що свідчить штемпель з відміткою на обороті останній сторінки Договору № 3585. При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов - предмету і ціни договору, що слідує з його тексту. Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі так як це не суперечило законодавству того часу. Покупці, свої обов`язки за договором виконали, сплатили вказану в договорі суму відповідачам. Після укладення договору відповідачі виселилась з квартири в зазначений договором строк та знялись з реєстраційного обліку. Після підписання договору позивачі сплачували всі комунальні послуги, володіли та користувалися даною квартирою. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на частину вищезазначеної квартири. Позивач [PERSON] є спадкоємцями щодо майна померлого [PERSON] . Відповідно відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Павлик Н.М., на заяву про прийняття спадщини, вбачається про відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини з тих підстав, що правовстановлюючий документ на квартиру не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору та рекомендовано позивачу звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.47\~ЦК\~УРСР\~в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209\~ЦК\~України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд доходить висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved