Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

У позові ТОВ «МСБ Фінанс» просить стягнути з відповідачки суму боргу за договором про надання фінансового кредиту № 1379-К від 03.01.2018 року в розмірі 9937 грн. 65 коп., в обґрунтування чого посилається на те, що 03.01.2018 року сторонами було укладено договір про надання фінансового кредиту № 1379-К, відповідно до якого відповідачка отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання фінансовий кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою 540 відсотків річних. Позичальник повинен був повернути кредит у строк до 16.01.2018 року, за яким сума погашення кредиту становила 3585 грн., але взяті на себе зобов`язання не виконав. Ухвалою суду від 30.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач виклав у позові прохання про розгляд справи за його відсутності та в разі неявки відповідача в судове засідання просив розглянути справи за його відсутності. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому не заперечував проти стягнення з нього заборгованості за кредитом в розмірі 3495 грн., з якої тіло кредиту в розмірі 2910 грн., відсотки в розмірі 585 грн., в обґрунтування чого посилався на те, що згідно із п. 2.7 кредитного договору, у випадку прострочення сплати платежів за графіком розрахунків, проценти за користування кредитом нараховуються до моменту повного повернення кредиту, при цьому день повернення кредиту не враховується, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів з моменту допущення прострочення сплати. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданим позивачем, останнім нараховано суму відсотків у розмірі 7027 грн. 65 коп. за 213 днів користування кредитом. Отже, позивачем не доведено підстав та період нарахування відсотків після закінчення строку кредитування. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. За правилами\~ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 03.01.2018 року між сторонами було укладено договір про надання фінансового кредиту № 1379-К, відповідно до якого відповідачка отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання фінансовий кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою 540 відсотків річних. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховують щоденно та обчислюються від суми кредиту, яка фактично знаходилась у користуванні позичальника за кожен календарний день користування кредитом за методом «факт/360» з моменту надання кредиту до моменту повного повернення кредиту, при цьому день надання кредиту враховується, а день повернення кредиту не враховується. Позичальник сплачує відсотки, відповідно до розрахунків, щомісяця, у період до 16.01.2018 року числа кожного наступного за розрахунковим місяця та одночасно з повним погашенням кредиту. Згідно із п. 2.7 кредитного договору, у випадку прострочення сплати платежів за графіком розрахунків, проценти за користування кредитом нараховуються до моменту повного повернення кредиту, при цьому день повернення кредиту не враховується, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів з моменту допущення прострочення сплати. Пунктом 2.5 кредитного договору передбачено, що у разі несплати кредиту та/або процентів і інших платежів у період, зазначений у цьому договорі, сума зобов`язань по поверненню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. Графіком повернення кредиту та плати, який є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 1379-К від 03.01.2018 р., передбачено, що дата планової сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту становить до 16.01.2018 року. Отже, сума зобов`язань по поверненню кредиту та процентів вважається простроченою з 17.01.2018 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. ст.12,13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачкою були сплачені: 90 грн. в якості погашення кредиту, 3105 грн. в якості погашення процентів за користування кредитом. Відповідачкою не в повному обсязі повернута сума кредиту та проценти у період, зазначений в кредитному договорі, внаслідок чого застосовується п. 2.7 кредитного договору і проценти за користування кредитом нараховуються за період 90 календарних днів, що становить: 3994 грн. 50 коп. (3000 грн. (сума кредиту) х 540 % (відсотки річні)/100 х 90 (календарні дні)/365 (дні в році)). Отже, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить: за тілом кредиту 2910 грн. (3000 грн. 90 грн.); за процентами за 90 календарних днів 889 грн. 50 коп. (3994 грн. 50 коп. 3105 грн.). Враховуючи, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачкою повернуті частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2910 грн. та проценти за користування кредитом за 90 календарних днів в розмірі 889 грн. 50 коп., а всього 3799 грн. 50 коп. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України, і стягує з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1157 грн. 70 коп. (3799 грн. 50 коп. х 3028 грн. / 9937 грн. 65 коп.).

Outcome: partial