Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №39636-01/2024 від 26 січня 2024 у розмірі 20 000 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 5 000 грн., заборгованості по відсоткам 15\~000 грн.; а також судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просив задовольнити вимоги, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується судовою повісткою та трекінгом відправки, однак у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що 26 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредитування №39636-01/2024. Відповідно до п. 1.1. Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» надає [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.2. Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, встановлено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби [PERSON] . Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 26 січня 2024 року Наданий кредит [PERSON] зобов`язана погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 24 травня 2024 року. Згідно з п. 1.3. Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, [PERSON] має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання [PERSON] продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. п. 1.4. Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, передбачено тип процентної ставки: фіксована. Відповідно до п. 1.4.1. Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. У п. 3.1. Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року визначено, що за користування кредитом Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок нарахування платежів за прострочення [PERSON] виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим Договором передбачено в п.5.3. цього Договору. Згідно з п. 3.2. Договору, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором. Пунктом 4.1.2. Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, передбачено право Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» у разі затримання [PERSON] сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури встановленої чинним законодавством України. Відповідно до п. 7.6. Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, підписанням цього Договору [PERSON] підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит», розміщених на Веб-сайті Товариства. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: «ПРОЦЕНТИ ЗА КОРИСТУВАННЯ КРЕДИТОМ проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Необхідно зазначити, що ЗУ № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі закон) змінює низку правил роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування. Важливо,\~що нові\~правила не\~передбачають скасування\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами.\~Таке нарахування\~є правомірним\~з боку\~кредитора.\~Кредитні канікули це відтермінування сплати боргу, а не його прощення. Також кредитні канікули це право кредитора, а не його зобов`язання. Законодавець звільнив споживачів кредитних послуг від штрафних санкцій, проте від нарахування відсотків не звільнив. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Враховуючи викладене,\~нарахування процентів\~за користування\~кредитним коштами,\~виданими в\~рамках Договору\~про надання\~фінансового кредитування\~№39636-01/2024\~від 26\~січня 2024\~року,\~здійснювалося в\~межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року. Таким чином, [PERSON] свої зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, чим порушила умови договору. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст.ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, надавши [PERSON] кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, а [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникли зобов`язання повернути їх у розмірі та у строки, зазначені у Договорі про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). За положеннями статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 29 травня 2024 року було укладено Договір Факторингу №29052024 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до [PERSON] за Договором про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року, що підлягає стягненню з [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості, становить 20 000 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 5000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За правилами ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як передбачено ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача проте, що відповідачка [PERSON] має існуючу перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» прострочену заборгованість на загальну суму 20 000 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 5000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15 000 грн. Відповідачкою не представлено суду доказів на спростування відсутності заборгованості у зазначеному розмірі чи неправомірності Договору про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року чи Договору Факторингу №29052024 від 29 травня 2024 року. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму заборгованості за Договором про надання фінансового кредитування №39636-01/2024 від 26 січня 2024 року в межах заявлених позовних вимог. Щодо стягнення з відповідачки судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9 000 грн., суд виходить з наступного. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви додано копію Договору про надання правової допомоги №02-09/2024-5 від 02 вересня 2024 року, Витяг з акту про надання юридичної допомоги від 02 жовтня 2024 року. Як вбачається з Витягу з акту про надання юридичної допомоги від 02 жовтня 2024 року ФОП [PERSON] надано наступні послуги: збір та аналіз доказів та документів для подання позовної заяви, складання позовної заяви, вартість зазначених послуг складає: 9\~000 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу підлягає зменшенню, оскільки такі є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають задоволення в розмірі 5 000 грн. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 3 028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved