Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 28.12.20211 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у позивача та відповідача [INFO] народилась донька [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись на факультеті дизайну у Київському національному університеті технологій та дизайну на денній формі навчання. Відповідно до домовленостей, дитина після розірвання шлюбу сторін, проживає разом з матір`ю. Позивач одноособово не може забезпечити навчання доньки. В той час як відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, і він не витрачає коштів на житло, крім комунальних послуг. За таких обставин представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2024 і до досягнення дитиною 23 років. Провадження у справі відкрито 22.11.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника [PERSON] надійшов відзив на позов де зазначено наступне. З усіх наведених в позові обставин відповідач визнає лише факти народження спільної доньки, укладання і розірвання шлюбу, навчання доньки у закладі вищої освіти та його проживання в кв. [ADDRESS] . Заявлені вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Так, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей не є безумовним. Позивачем не надано доказів і не доведено, що існування якихось витрат на дитину, яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує аліментів.. Разом з тим, позивач має свій салон краси і отримує дохід від бізнесу, в той час як відповідач є пенсіонером - йому виповнилось 65 років. Пенсію він отримує як військовий пенсіонер у розмірі 9 250,00 грн. Це єдиний дохід [PERSON] . Просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. [PERSON] , його представник просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну правову оцінку суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2024. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, і це визнається відповідачем, [PERSON] укладено договір про навчання у Київському національному університеті технологій та дизайну, предметом якого є навчання за денною формою, здобуття освіти за освітньою програмою «Графічний дизайн». Як вбачається з укладеної угоди, і це не спростовується стороною позивача, фінансування навчання [PERSON] здійснюється за рахунок державного бюджету. Довідка Національного університету технологій та дизайну № 879 від 02.09.2024 свідчить про те, що [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету дизайну. Закінчує університет 30.06.2028 року. Представник позивача вказує на те, що [PERSON] потребує утримання від батька, у зв`язку із тим, що продовжує навчання. За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку із цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, суд погоджується з доводами сторони відповідача, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання не є абсолютним. Так, за приписами ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, відповідно до положень ст. 13 ЦПК України. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України є, будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При цьому згідно до вимог ст. ст. 77,80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В свою чергу приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги ту обставину, що стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі, яке фінансується Державним бюджетом України. Матеріали справи не містять будь - якого розрахунку витрат, які здійснюються позивачем у зв`язку із навчанням доньки, і які потребують стягнення з відповідача аліментів у зазначеному в позові розмірі. З іншого боку, надані стороною відповідача докази свідчать про те, що [PERSON] є отримує пенсію у відповідності з законодавством про пенсійне забезпечення осіб, офіцерського складу, прапорщиків, військовослужбовців надстрокової військової служби за контрактом та членів їх сімей і в розуміння положень ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є непрацездатною особою». Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] не працевлаштований (довідка Форма ОК-5 наявна в матеріалах справи). Підсумовуючи все наведене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість стягнення з батька аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed