Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

11 лютого 2025 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 14 лютого 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 13 березня 2025 року було закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позову зазначає, що 17 вересня 2019 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Підгірської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Позивач вказує, що має з відповідачкою чотирьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, та 15 вересня 2022 року рішенням Богородчанського районного суду шлюб між ними розірвано. З часу розірвання шлюбу проживають окремо. Старша дочка [PERSON] , після розірвання шлюбу, пішла проживати з ним (позивачем), а молодші діти залишились проживати з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] . 06 жовтня 2022 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської винесено рішення за яким з нього (позивача) на користь відповідачки, призначено стягувати аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Виконавчий лист перебуває на виконанні у Богородчанському відділі державної виконавчої служби та відкрито виконавче провадження. Однак, уже з 15 серпня 2024 року діти проживають разом з ним (позивачем), за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що старша дочка [PERSON] навчається у Старобогородчанськомй ліцеї, а молодших вирішив, до закінчення навчального року, залишити на навчанні у Підгірському ліцеї, куди їх відвозить кожного дня. Планує після закінчення поточного навчального року перевести на навчання по місцю проживання. Зазначає, що діти перебувають на повному його утриманні та вихованні, відповідачка належної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. За цей час створила іншу сім`ю. Вказує, що він забезпечує належний рівень життя дітей, повноцінне харчування, одяг комфортні умови проживання, догляд за здоров`ям дітей. У зв`язку з вище наведеним, позивач просить припинити стягнення аліментів, що стягуються із позивача на користь відповідача на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явився, у поданому клопотанні просить проводити розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача (а.с.31). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачка не з`явилася у судове засідання без поважних причин та відсутні передбачені ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи. Виходячи з наведеного, суд визнав за можливе провести розгляд за відсутності відповідачки, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 223 КПК України. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6-9). Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2022 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.13). 06 жовтня 2022 року рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволеною. Призначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади від 25.11.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до акту № 29 від 17 грудня 2024 року обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , створеного комісією у складі: начальника Служби у справах дітей Михайлів Н. Р., начальника відділу Соціального захисту населення Петришин В. С. та Шатохіної Л. М., встановлено, що [PERSON] проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Будинок двоповерховий у якому є 9 (дев`ять) кімнат, кухня, ванна. Кожна з дівчат має власну кімнату, яка належно облаштована. В будинку чисто та прибрано. Кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. Батько належно виконує покладені на нього обов`язки. Діти привітні, доглянуті, проявляють прив`язаність до батька. Дівчата прислухаються до думки батька, допомагають у веденні домашнього господарства. Діти відвідують навчальний заклад. Батько здійснює контроль та нагляд за навчанням дітей. Старша дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком протягом двох років, а [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з серпня 2024 року. Зі слів дітей з матір`ю не спілкуються. (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Богородчанської селищної ради №1385-77/2025 від 16 січня 2025 року, було затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.14). У відповідності до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України). Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд враховує той факт, що рішенням виконавчого комітету Богородчанської селищної ради №1385-77/2025 від 16 січня 2025 року, було затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту № 29 від 17 грудня 2024 року обстеження умов проживання [PERSON] , старша дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком протягом двох років. Таким чином, станом на дату ухвалення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] , діти проживали із матір`ю - відповідачем [PERSON] . Водночас, за результатами визначення місця проживання малолітніх дітей, виконавчим комітетом Богородчанської селищної ради, було ухвалено рішення яким затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Отже, на цей час малолітні діти проживають з батьком [PERSON] . Відповідно до роз`яснень п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Так, ч. 2 ст.18 СК України передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання. Отже, враховуючи доводи позивача, а також те, що з часу ухвалення рішення, об`єктивно змінились обставини, які були підставою для стягнення з позивача аліментів, з врахуванням рівності прав та обов`язків сторін, зміни місця проживання дітей, що не було спростовано відповідачкою, суд виходячи з положень ст. 141 СК України щодо рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, вважає, вимоги позовної заяви обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача 1211 гривні 20 копійок сплаченого ним судового збору та 1500 грн понесених витрат на правову допомогу. На підставі наведеного, ст. 141, 180 -181 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved