Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлений судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 09.03.2023 року у справі № 753/1670/23 та встановити аліменти у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. Позовна заява мотивована тим, що 09.03.2023 року Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 753/1670/23 прийнято судовий наказ та стягнуто з позивача на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2023 року та до досягнення дітьми повноліття. На час звернення з даною позовною заявою до суду позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , в яких [INFO] народилась дитина [PERSON] . Крім того, разом із новою родиною позивача проживає його мати та бабуся, які є особами пенсійного віку, які також потребують матеріальної допомоги з боку позивача, що також впливає на матеріальний стан сім`ї позивача, тому останній вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 19 листопада 2021 року строк, відповідно до якого проти позову заперечила в повному обсязі, вказуючи на те, що позивачем не доведено факту погіршення його майнового стану попри наявність інших осіб на утриманні. Представником позивача [PERSON] до суду подано письмову відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої представником підтримано позовні вимоги в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви. На підставі ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це поло\-ження відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конститу\-ції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між ма\-тір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку ди\-тини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відпо\-відно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що судовим наказом Дарницького районного суду від 09.03.2023 року у справі № 753/1670/23 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з 01 лютого 2023 року до повноліття дітей. (а.с. 22-23) Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.03.2023 року у справі № 753/8811/22 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 499, - розірвано. (а.с. 20-21) За даними Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Дарницького ВДВС в м. Києві від 19.02.2025 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 7 196,28 грн. (а.с. 24) Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.05.2024 року у справі № 753/2200/24, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2024 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію половини середньоринкової вартості автомобіля «Opel Astra», 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , в сумі 94068 гривень 06 копійок. (а.с. 83) За даними свідоцтва про народження, виданого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.12.2024 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с. 27) За даними свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1997 року, [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] (1/5 частина). (а.с. 28-29) За даними Акту про підтвердження факту проживання від 04.03.2025 року, який не завірено комісією житлово-експлуатаційної організації, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 30) Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи Службову характеристику та Витяг з Наказу від 31.08.2024 оку щодо капрала поліції [PERSON] , 1990 року народження, та квитанції, витяги по банківському рахунку щодо понесених [PERSON] витрат. (а.с. 31-82) За паспортними даними [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] та є особою пенсійного віку та отримує щомісячне пенсійне забезпечення у розмірі 2 435,18 грн. (а.с. 52-58, 59) Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 Сімейного кодексу України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 Сімейного кодексу України, встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки спільно з [PERSON] має малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а тому на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. (постанова Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20) Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: dismissed