Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

[PERSON] за участю заінтересованих осіб : Військової частини [NUMBER] , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та [INFO] звернулась до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] . Заява мотивована тим, що [PERSON] з 14.08.2019 року проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №933. За час проживання у шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2233. 24.08.2023 р. солдат [PERSON] призначений наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 10.08.2023 №37РС на посаду співробітника військової частини [NUMBER] , вважати таким, що 24.08.2023 прибув з військової частини [NUMBER] , справи та посаду співробітника військової частини [NUMBER] -Н прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою, з 24.08.2023 зарахувати до списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. 09.04.2024 р. на підставі сповіщення сім`ї №3671 молодший сержант [PERSON] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , зник безвісти 19.03.2024 року. Згідно з актом службового розслідування від 18.05.2024 р. №152/АГД/ДСК за фактом зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] військової частини [NUMBER] та інших військовослужбовців 19.03.2024 р. зникли безвісти в районі населеного пункту Велика Писарівка, Охтирського району Сумської області, після нанесення авіаційного удару противником керованими авіаційними бомбами по місцю їх розташування. Зниклі безвісти військовослужбовці на телефонні дзвінки не відповідають. Під час пошукових заходів тіл їх не знайдено. За ознаками вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , та інших військовослужбовців порушено кримінальне провадження № 12024100000000369 від 27.03.2024 р. Одночасно при проведенні службового розслідування встановлено, що достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель молодшого сержанта [PERSON] , службовим розслідуванням не здобуто. Відомостей про місцезнаходження молодшого сержанта [PERSON] та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень їх тяжкості, службовим розслідуванням також не здобуто. З огляду на викладене, слід вважати молодшого сержанта [PERSON] таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Тобто, молодший сержант [PERSON] як військовослужбовець під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Велика Писарівка, Охтирського району, Сумської області потрапив під авіаційний удар противником керованими авіаційними бомбами по місцю їх розташування, від нього немає жодних відомостей про його місце перебування, немає спілкування з ним, відтак є обґрунтовані підстави, що дають можливість припускати, що він загинув, що є підставою для оголошення його померлим. Отже, з 19.03.2024 року заявник [PERSON] як дружина [PERSON] та мати їх спільної дитини не може отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки відсутня довідка про смерть [PERSON] , [INFO] . Метою встановлення факту, що має юридичне значення, є державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] , який породжує правові наслідки для заявника, а саме отримання виплат, передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та оформлення спадщини, тобто від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника та дитини як членів сім`ї загиблого військовослужбовця. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] -Н в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви про оголошення [PERSON] померлим. Суду пояснив, що [PERSON] проходив службу у військовій частині [NUMBER] . 19.03.2024 р. на бойове завдання було направлено 6 осіб, серед яких був і [PERSON] . Суть бойового завдання представник військової частини не назвав з мотивів нерозголошення військової таємниці. Того ж дня при виконанні спеціального завдання двоє осіб були в дозорі в одному з будинків, а четверо знаходились в підвалі іншої будівлі. 19.03.2024 р. о 06 год. 50 хв. по рації було запрошено заміну дозору. Після розмови через 3-4 хв. прилетіла керована авіаційна бомба в будівлю, де в підвалі знаходились чотири українських воїна. Замість будівлі утворилась вирва шириною біля 4 м і глибиною біля 4 м. Після обстрілу військовослужбовці в/ч [NUMBER] -Н виїздили на місце вибуху, де побачили лише шматки одежі в крові і грунті. Тіла загиблих не було виявлено. З перехоплених розмов противника засобами зв`язку не було відомостей про взяття в полон цих чотирьох військовослужбовців. Представник військової частини достеменно впевнений у загибелі молодшого сержанта [PERSON] , тому що шансів вижити у бійців не було. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подала лист про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, письмового пояснення на заяву про оголошення [PERSON] не подав. Заслухавши учасників справи, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. [PERSON] з 14.08.2019 року проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №933. За час проживання у шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2233. 24.08.2023 р. солдат [PERSON] призначений наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 10.08.2023 №37РС на посаду співробітника військової частини [NUMBER] , вважати таким, що 24.08.2023 прибув з військової частини [NUMBER] , справи та посаду співробітника військової частини [NUMBER] -Н прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою, з 24.08.2023 зарахувати до списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. 09.04.2024 р. на підставі сповіщення сім`ї №3671 молодший сержант [PERSON] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , зник безвісти 19.03.2024 року. Згідно з актом службового розслідування від 18.05.2024 р. №152/АГД/ДСК за фактом зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] військової частини [NUMBER] та інших військовослужбовців 19.03.2024 р. зникли безвісти в районі населеного пункту Велика Писарівка, Охтирського району Сумської області, після нанесення авіаційного удару противником керованими авіаційними бомбами по місцю їх розташування. Зниклі безвісти військовослужбовці на телефонні дзвінки не відповідають. Під час пошукових заходів тіл їх не знайдено. За ознаками вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , та інших військовослужбовців порушено кримінальне провадження № 12024100000000369 від 27.03.2024 р. Одночасно при проведенні службового розслідування встановлено, що достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель молодшого сержанта [PERSON] , службовим розслідуванням не здобуто. Відомостей про місцезнаходження молодшого сержанта [PERSON] та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень їх тяжкості, службовим розслідуванням також не здобуто. З огляду на викладене, слід вважати молодшого сержанта [PERSON] таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Тобто, молодший сержант [PERSON] як військовослужбовець під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Велика Писарівка, Охтирського району, Сумської області потрапив під авіаційний удар противником керованими авіаційними бомбами по місцю їх розташування, від нього немає жодних відомостей про його місце перебування, немає спілкування з ним, відтак є обґрунтовані підстави, що дають можливість припускати, що він загинув, що є підставою для оголошення його померлим. Отже, з 19.03.2024 року заявник [PERSON] як дружина [PERSON] та мати їх спільної дитини не може отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки відсутня довідка про смерть [PERSON] , [INFO] . Метою встановлення факту, що має юридичне значення, є державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] , який породжує правові наслідки для заявника, а саме отримання виплат, передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та оформлення спадщини, тобто від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника та дитини як членів сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Враховуючи надані заявниками докази, які дають вагомі підстави припускати про смерть [PERSON] , [INFO] , відтак доцільно оголосити останнього померлим до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частина 3 ст. 46 ЦК України). Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення у цих справах громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Отже, суд дійшов висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, вважати, що [PERSON] , [INFO] , як військовослужбовець загинув під час виконання військового обов`язку із захисту держави України у російсько-українській війні з вірогідною датою смерті [INFO] . За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. З тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України можна дійти висновку про те, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі №490/342/17). В цій справі суд проводить професійно-юридичне тлумачення правової норми за ч. 2 ст. 46 ЦК України. Шестимісячний строк, передбачений ч.2 ст.46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 р. у справі №490/342/17), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Тобто, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня закінчення воєнних дій (синонім бойових дій), а не воєнного стану. Воєнна дія згідно з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 18.05.2024 р. №152/АГД/ДСК «Про результати службового розслідування» мала місце та закінчилася 19.03.2024 р. Під час цього бойового завдання або воєнної дії [INFO] загинув [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Воєнні дії тривають і до нині. В одній з них брав участь і загинув [PERSON] . Заявник звернулась до суду із заявою 14.03.2025 р. після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України, а саме ст.ст.305-308 ЦПК України, також відповідно до п.3 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою та які не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання [INFO] у м. Бахмут Донецької області. З моменту події 07.03.2023 р. до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч.3\~ст.82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її чоловіка [PERSON] , якого просить оголосити померлим. Оголошення її чоловіка померлим заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року № 45. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявник просить оголосити померлим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в\~постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.02.2024 року у справі № 686/9938/23 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Відтак йдеться про право суду оголосити особу померлою після спливу шести місяців з дати відповідної події, яка загрожувала смертю. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі № 154/2135/17 суд виснував, що у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Положеннями п. 3 ч. 2 та ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У постановах від 26.04.2023 р. у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 р. у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. При цьому Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у цьому випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. Згідно із ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові Верховного Суду від 10.07.2024 року у справі № 686/11198/22 (провадження № 61-4913св24) зроблено висновок, що під час встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця у справах про оголошення його померлим або визнання його безвісно відсутнім Міністерство оборони України або відповідні військові частини підлягають залученню до участі у справі з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання в судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення. Заінтересованою особою у справі є і Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшої державної реєстрації факту смерті на виконання рішення суду у випадку задоволення вимог, оскільки відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. [INFO] є заінтересованою особою у справі, тому що документи на призначення допомоги подаватимуться до цієї особи як до уповноваженого органу в розумінні вимог Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року N 45.

Outcome: approved