Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 07.11.2024 до суду з указаним позовом та просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт проживання однією\~сім`єю без\~реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , [INFO] , із 2005 року по 27.07.2024. В обґрунтування позову зазначено, що з 2003\~року вона\~працювала на\~підприємстві «АрселорМіттал\~Кривий Ріг» із [PERSON] , із яким склалися дружні стосунки, вони почали зустрічатися, разом проводити вільний час. Із 2005 року почали разом проживати в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , а потім у належній позивачу квартирі, де вона зареєструвала його місце проживання. Вони проживали як подружжя, мали фактичні шлюбні стосунки, вели спільний бюджет та господарство впродовж 19 років, проте шлюб не зареєстрували. [PERSON] виховував її дітей від попереднього шлюбу, також він мав позашлюбну доньку [PERSON] , із якою перебували в добрих стосунках. [PERSON] неодноразово пропонував [PERSON] укласти шлюб, на що вони домовилися зареєструвати шлюб на двадцятиріччя сумісного життя. 27.07.2024 [PERSON] мобілізували до лав ЗСУ і, після короткострокового навчання, направили в діючу бойову військову частину в Донецькій області. [PERSON] щоденно виходив на зв`язок, а після 16.10.2024 зв`язок перервався. Звернувшись до [INFO] для з`ясування долі [PERSON] , відповіді не отримала, оскільки не є його дружино. Доньці [PERSON] - [PERSON] , 19.10.2024 надали письмове сповіщення про те, що [PERSON] зник безвісті під час бойових дій при виконанні обов`язку із захисту України. Членам сім`ї військовослужбовця ЗСУ, що зник безвісті під час бойових дій при виконанні обов`язку із захисту Батьківщини, належить отримувати соціальні виплати. Оскільки позивач з [PERSON] не зареєстрували шлюб, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про встановлення факту спільного проживання і перебування в фактичних шлюбних відносинах, задля оформлення прав на отримання соціальної допомоги. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовчого засідання, залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерство оборони України та військову частину [NUMBER] . Представником третьої особи: Міністерства оборони України Застебою А.В. 11.02.2025 подано письмові пояснення, відповідно дол. яких зазначає, що позивачем не доведено, а матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки з 2005 року, що вони мали спільний бюджет, господарство. Показання свідків є недопустимим доказом та стосуються здебільшого констатації факту проживання сторін за однією адресою, і не підтверджують наявність усталених відносин, притаманних подружжю, у розумінні ст. 3 СК України (а.с.50-54). Ухвалою суду від 10.03.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з підстав та мотивів, що наведені в позові. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, відзиву не подано. Представником третьої особи Міністерства оборони України Застебою А.В. через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, що викладені в письмових поясненнях. Треті особи: [INFO] та в/ч [NUMBER] участі представників у судовому засіданні не забезпечили, заяв, клопотань та письмових пояснень по суті позовних вимог від них не надходило. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Звертаючись із вимогами про встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, [PERSON] стверджувала, що в період з 2005 року до 27.07.2024 між ними існували відносини, притаманні подружжю, оскільки вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали спільні витрати, що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як установлено п. 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 № 5-рп/99, до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За наявності спору про право суд у порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі й факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 244/4801/13-ц, від 23.09.2019 у справі № 279/2014/15-ц, від 10.10.2019 у справі № 748/897/18, від 11.12.2019 у справі № 712/14547/16-ц, від 18.12.2019 у справі №761/3325/17-ц, від 24.01.2020 у справі № 490/10757/16-ц, від 25.09.2024 у справі № 461/8250/20. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 524/10054/16. За змістом ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Водночас, у постанові від 17.10.2018 у справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд указав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , де окрім неї зареєстровано місце проживання, зокрема [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Мешканцями будинку [ADDRESS] складено акт від 28.10.2024, затверджений начальником дільниці ТОВ «УЮТ-2011», відповідно до якого, за адресою: [ADDRESS] , із 2005 року по 27.07.2024, [PERSON] проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі (а.с.17). На підтвердження наявності з [PERSON] спільного бюджету, позивачем надано відомості з особового рахунку [PERSON] у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», де відображено рух коштів від відправника [PERSON] (а.с.19). Також, позивачем надано копії фотокарток, на яких зображена вона та [PERSON] під час відпочинку, свят у колі близьких та друзів (а.с.20-25). Позивачем надано інформацію з веб-сторінок її соціальних мереж, де відображено, що вона перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] , та їх текстові особисті повідомлення з месенджерів (а.с.11-16). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання про те, що є сусідкою [PERSON] , вони добре спілкуються, товаришують. Їй відомо, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох дітей. Проживала їх сім`я в [ADDRESS] . Після розлучення, приблизно з 2005 року, [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] , із яким познайомилася на роботі. Спочатку вони проживали в орендованій квартирі [ADDRESS] , у цьому ж будинку, а потім, приблизно з 2007 року, коли її колишній чоловік знайшов собі інше житло та з`їхав з квартири [ADDRESS] , вона з [PERSON] переїхали до цієї квартири, де і проживали. За час спільного проживання вони за спільні кошти робили поліпшення вказаної квартири, придбали меблі. Також, разом придбали автомобіль. Відомо, що [PERSON] у іншому зареєстрованому шлюбі не перебував, від попередніх стосунків має дочку. [PERSON] зареєструвала місце проживання [PERSON] у своїй квартирі, оскільки він власного житла не мав, вони мали спільний бюджет, разом ходили до магазину, придбавали речі, продукти, вели спільне господарство. У 2024 році [PERSON] був мобілізований та на сьогоднішній день рахується безвісті зниклим. Також зазначила, що у [PERSON] були добрі стосунки з дочкою [PERSON] , вони спілкувалися, вона приїздила до них в гості. Але після того, як [PERSON] безвісті зник, його дочка перестала спілкуватися з [PERSON] , до неї не приїздить, на телефонні дзвінки не відповідає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання про те, що вже близько 10 років поспіль вона проживає спільно з братом [PERSON] , [PERSON] , який також на даний час перебуває на військовій службі у зв`язку з мобілізацією. [PERSON] знайомив її зі своїм братом та його співмешканкою [PERSON] . Відомо, що [PERSON] мешкав разом з [PERSON] приблизно з 2005 року в її квартирі, що в [ADDRESS] , де останній також був зареєстрований. Вони дружили сім`ями, ходили один до одного в гості, відзначали свята, сімейні події. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі їх сприймали як подружжя. Коли [PERSON] мобілізували, він постійно здійснював грошові перекази [PERSON] , підтримував із нею зв`язок. У середині жовтня стало відомо, що [PERSON] зник безвісті. Згідно з нотаріально посвідченої заяви від імені [PERSON] , який перебуває на військовій службі (а.с.81,82), останній підтвердив той факт, що його брат [PERSON] з 2005 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу та він спільне господарство з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] також був зареєстрований. Надаючи оцінку сукупності доказів, які містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] із 2005 року по 17.10.2024 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час яких вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проводили спільні витрати. При цьому в будь-якому іншому шлюбі вказані особи не перебували. Доказів, які б спростовували обставини спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю саме у вказаний період, відповідачем та третіми особами не надано. [PERSON] командуванням в/ч [NUMBER] надано сповіщення від 21.10.2024 № 15042, згідно з яким, її батько, солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 27.07.2024 під час виконання бойового завдання в околицях населеного пункту Новгородівка Покровського району Донецької області (а.с.7). Звертаючись до суду з вимогою про встановлення факту в порядку позовного провадження, [PERSON] вказує, що відповідач [PERSON] , отримавши від в/ч [NUMBER] сповіщення про батька, перестала відповідати на телефонні дзвінки, а потім заблокувала її в мобільному зв`язку, перешкоджаючи отримати в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки відомості щодо [PERSON] , а тому, між ними існує спір про право, що перешкоджає зверненню до суду в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, факт спільного проживання та перебування в фактичних шлюбних стосунках [PERSON] і [PERSON] з 2005 року по 27.07.2024 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання є необхідність реалізації права позивача на отримання соціальних виплат, отже такий факт породжує юридичні наслідки, а тому, суд вважає за необхідне дану позовну заяву задовольнити. Питання про судові витрати суд не вирішує, оскільки, як слідує зі змісту заяви позивача, судові витрати пов`язані з розглядом справи, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн, остання просила з відповідача не стягувати.

Outcome: approved