Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

16.01.2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вказуючи на те, що відповідачка, являючись матрі`ю дитини, протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо її виховання, не бере участі у її навчанні та утриманні. Дитина проживає у сім`ї позивача в м. Ніжин; відповідачка проживає у м. Бахмач. Ухвалою суду від 30.01.2025 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.02.2025 року. Ухвалою суду від 20.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2025 року, яке відкладено за заявою представника позивача на 09.04.2025 року. Позивач та його представник-адвокат Приходько С.О. в судове засідання не з`явилися. У наданій заяві просили розглядати справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Питання про стягнення аліментів з відповідачки будуть вирішувати окремо. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. У наданій заяві просила розглядати справу за її відсутності; позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. У визначений судом строк відзиву на позов не подала. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася. У наданій заяві просила розглядати справу за їх відсутності. Підтримує висновок органу опіки та піклування Бахмацької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За приписами ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім"ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що визначено ч. 1 ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про її народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6), шлюб між якими розірвано 19.09.2022 року, спільно не проживають з 2017 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Бахмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.03.2023 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 36 (а.с.34). З досліджених в судовому засіданні доказів, наданих позивачем, вбачається, що відповідачка, являючись матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо її виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не готує до самостійного життя, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться її життям та здоров`ям, проживає окремо від дитини, не приймає участі у навчально-виховному процесі, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків та вчинення домашнього насильства, зловживає алкогольними напоями. У наданій до суду заяві відповідачка не заперечувала проти задоволення позовних вимог, що свідчить про її небажання в подальшому виховувати дитину та виконувати батьківські обов`язки. Рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області за № 236 від 17.12.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Бахмацької міської ради Чернігівської області та вважає, що змінити поведінку матері у кращу сторону неможливо, тому позбавлення відповідачки батьківських прав є заходом впливу, який найкраще відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що позивач у наданій заяві просив не вирішувати питання про стягнення аліментів, тому, виходячи з положень ч.ч.2,3 ст. 166 СК України, суд не приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Outcome: approved