Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4382252 від 12.02.2024 у розмірі 54148,92 грн, що складається з 5999,99 грн заборгованості за основним боргом, 34048,93 грн. суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором, 14100 суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» за 94 календарних днів за та судові витрати у сумі 12422,40 грн., з яких 10000 грн. витрат на правову допомогу та 2422,40 грн. сплаченого судового збору. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.02.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] уклали Кредитний договір №4382252 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно даного договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти в гривні, на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. На підставі погоджених умов ТОВ «Лінеура Україна» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу [NUMBER] , якого [PERSON] вказано особисто під час укладення договору. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 6000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] . Зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна». Кредитний договір №4382252 був укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора 12743. Відповідно до умов договору, встановлена стандартна процентна ставка, яка становить 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту. За даними поденного Розрахунку заборгованості за договором №4382252 у період з 12.02.2024 по 25.10.2024 включно з Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 34065,73 грн. В зазначений період Відповідачем було здійснено оплату на рахунок ТОВ «Лінеура Україна», спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0.01 та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 16.80 грн. 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №25/10/2024. Згідно даного договору ТОВ «Лінеура Україна за плату відступило право грошової вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», а ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 було змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал». Відповідно до укладеного договору факторингу №25/10/2024 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 4382252 від 12.02.2024 на загальну суму заборгованості 43048,92 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 5999,99 грн., заборгованість за процентами 34048,93 грн., штрафні санкції 3000 грн. Станом на дату укладення договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024, строк дії договору №4382252 від 12.02.2024 не закінчився. В межах строку дії договору ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» у період з 26.10.2024 по 27.01.2025 було здійснення нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 14100 грн. Крім того, позивач вважає, що штрафні санкції в розмірі 3000 грн. не підлягають стягненню з Відповідача. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором №4382252 від 12.02.2024 загальною сумою 54148,92 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 5999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 34048,93 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 94 календарних днів 14100 грн. Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Процесуальні дії у справі. З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 07.02.2025 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №1100389 від 07.02.2025 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 07.02.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 28.02.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 28.02.2025 судове засідання було відкладено на 14.03.2025 за клопотанням відповідача. 06.03.2025 [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить залишити позов без задоволення посилаючись на те, що первісний кредитор не виконав зобов`язання в повному обсязі, оскільки сума, згідно договору, становить 6000 грн., а первісним кредитором було йому перераховано 5999,99 грн. Відповідач посилається на те, що розмір нарахованих процентів перевищує у 8 разів саму суму позики і вважає що це не відповідає засадам справедливості, доброчесності та розумності. Вважає, що первісний кредитор його спонукав до укладення договору на вкрай невигідних умовах, користуючись необізнаністю позичальника. Відповідач також вказує на те, що не був повідомлений про заміну кредитора і що наведений у додатках до позовної заяви шаблон повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги і зміну кредитора не містить даних боржника і, як наслідок не може бути належним доказом повідомлення його. Відповідач вважає, що згідно із Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, повинно було бути здійснено досудове регулювання спору. Також відповідач вважає, що розмір судових витрат на правничу допомогу не є співмірним. 12.03.2025\~представник позивач\~подав відповідь\~на відзив в якому просить позовні вимоги задоволити повністю, оскільки з доводами відповідача, викладеними у відзиві, не погоджується і вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства. Позивач посилається на те, що договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «12743». Підписуючи даний договір, відповідач підтвердив те, що він ознайомився та погодився із умовами договору. Також позивач зазначає, що досудове регулювання спору є його правом, а не обов`язком. Позивач зазначає, що станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/2024, строк дії договору №4382252 від 12.02.2024 не закінчився, тому в межах строку дії договору укладеного між первісним кредитором та відповідачем було здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 14100 грн. Позивач вказує на те, що ним було виконано обов`язок, щодо повідомлення боржника про заміну кредитора. 14.03.2025 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача для надання можливості досудового врегулювання спору на 07.04.2025. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у відзиві. Водночас просить розгляд справи відкласти, оскільки попередньо звернувся до позивача із заявою про зменшення суми позовних вимог у зв`язку зі складним матеріальним становищем. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст.275 ЦПК України). Зважаючи на визначені законодавцем строки розгляду цивільних справи, а також те, що сторони скористались своїми правами на подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, крім цього, за клопотанням відповідача розгляд справи вже відкладався, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне роз`яснити право сторін про можливість укладення мирової угоди й на стадії виконання рішення суду. Крім цього, у позовній заяві позивач просив витребувати докази, а саме інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] ; підтвердження факту зарахування коштів 12.02.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом, якої є АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 6000 грн., за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» через платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна». Суд вважає за необхідне зазначити, що витребування письмових доказів, то за змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті\~83\~цього Кодексу.\~У клопотанні\~повинно бути\~зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Витребування доказів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки у такому відсутнє зазначення про обставини, які можуть підтвердити цей доказ, або аргументи, які вони можуть спростувати. Окрім того, витребувана інформація призведе до розкриття банківської таємниці третім особам, оскільки вона буде містити інформацію про всі банківські операції відповідача, в тому числі, яка не стосується предмета спору. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 12.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Кредитний договір №4382252. Відповідно до п.1.2. даного Договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалось надати клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. З умов договору вбачається, що сума кредиту становить 6000 грн., строк кредитування - 360 днів. Відповідно до п.1.4. Договору, за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту; занижена процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом, якщо Клієнт до 12.03.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Денна процента ставка у разі використання Клієнтом права на знижену процентні ставку 2.293%. Відповідно до п.1.5. орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк кредитування - 99923,40% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 14297,67% річних. Згідно із п.1.6 Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 60000 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 55518 грн. На виконання вимог п.2.1 Договору ТОВ «Лінеура Україна» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківську картку [PERSON] . Зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна». Кредитний договір №4382252 був укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора 12743. З умов п.5.4.1. Договору вбачається, що [PERSON] зобов`язався у встановлений строк повернути кредит та сплати проценти за користування, штрафні санкції та інші платежі, передбачені договором. Відповідно до п.6.4. Договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Клієнтом зобов?язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Товариство має право нарахувати, а Клієнт зобов?язаний на вимогу Товариства сплатити Товариству штраф: у розмірі 25% від суми невиконаного та/або неналежного виконання зобов?язання на кожен 7-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання зобов?язань Клієнтом є не здійснення ним сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу та/або повернення суми кредиту в строки сплати. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №4382252 від 12.02.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25.10.2024 заборгованість становить 43048,92 грн. 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №25/10/2024. Згідно даного договору ТОВ «Лінеура Україна за плату відступило право грошової вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», а ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до п.1.1 договору факторингу № №25/10/2024 за цим договором ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» зобов?язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура\~Україна» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Лінеура\~Україна» відступити ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно із\~п.1.2.\~перехід відТОВ\~«Лінеура Україна» до ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2 та надходження Ціни Продажу у повному обсязі на рахунок ТОВ «Лінеура\~Україна» , після чого ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» передав, а ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» прийняв Реєстр Боржників кількістю 6091. Від ТОВ «Лінеура\~Україна» до ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» перейшли Права Вимоги. ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» стало кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 було змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал». Відповідно до укладеного договору факторингу №25/10/2024 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 4382252 від 12.02.2024 на загальну суму заборгованості 43048,92 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 5999,99 грн., заборгованість за процентами 34048,93 грн., штрафні санкції 3000 грн. Станом на дату укладення договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024, строк дії договору №4382252 від 12.02.2024 не закінчився. В межах строку дії договору ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» у період з 26.10.2024 по 27.01.2025 було здійснення нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 14100 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» за договором №4382252 про надання споживчого кредиту від 12.02.2024 за 94 календарних днів (26.10.2024 27.01.2025). За умовами п. 6.4. Договору Первісним кредитором було нараховано штрафні санкції в розмірі 3000 грн. Проте, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов?язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов?язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи норми чинного законодавства, штрафні санкції не підлягають стягненню з Відповідача за Договором в розмірі 3000 грн. Щодо посилань відповідача на те, що первісний кредитор не виконав зобов`язання, а саме перерахував 5999,99 грн., а не 6000 як зазначено в договорі, слід зазначити наступне: Згідно листа ТОВ «Пейтек Україна» від 01.11.2024 на виконання договору укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна» №03012024-1 від 03.01.2024 було перераховано 6000 грн на маска картку [NUMBER] , тобто на картку відповідача. Суд зазначає, що тіло кредиту становить 5999,99 грн, оскільки відповідачем 10.03.2024 було здійснено оплату на рахунок Первісного кредитора, спрямовану на оплату тіла кредиту у розмірі 0,01 грн. ( згідно із розрахунку заборгованості). Щодо посилань відповідача на те, що він не був повідомлений про зміну кредитора, слід зазначити наступне: Згідно із ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п.1.3. Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» новий кредитор зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер. З листа від 28.10.2024 вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про зміну кредитора, шляхом надсилання повідомлення на номер 380963300905, тобто на номер відповідача. Щодо посилань відповідача на досудове врегулювання спору, слід зазначити наступне: Згідно із ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Станом на сьогодні в даній категорії справ не передбачено законодавством України обов`язкове досудове регулювання спору. Тобто, позивач самостійно обирає ефективний спосіб захисту і обрання досудового регулювання спору є його правом, а не обов`язком. Щодо не співмірності нарахованих процентів і до того, що первісний кредитор спонукав позивача до укладення договору на вкрай невигідних умовах, користуючись необізнаністю позичальника, слід зазначити наступне: Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Зі вищенаведеного вбачається, шо ніхто не може бути примушений до укладення або не укладення того чи іншого договору, дана дія є вільним волевиявленням сторін. Підписуючи даний договір відповідач підтвердив те, що він ознайомився та погодився з умовами договору. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором №4382252 від 12.02.2024 загальною сумою 54148,92 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 5999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 34048,93 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за 94 календарних днів 14100 грн. Станом на сьогодні відповідач не виконав зобов`язання щодо виконання умов договору. Оцінка суду. За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається. Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте боржник [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у вищевказаному розмірі. Відповідач у своїх запереченнях неодноразово наголошує на неможливість погашення наявної заборгованості через скрутне матеріальне становище. На підтвердження цього надає в розпорядження суду ряд медичної документації, а також рахунки - фактури про оплату обстежень та квитанції про оплату навчання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 (провадження №12-79гс19) зроблено висновок, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. З урахуванням наведеного, та беручи до уваги скрутне матеріальне становище відповідача, суд вважає справедливим зменшити суму заборгованості за відсотками на 10000 грн. При ухваленні даного рішення судом враховано правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21.08.2024 № 462/7300/20 (61-3945св24). Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору. Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме у розмірі 1974,26 грн. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Доказами у справі встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024. Предметом договору визначено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги з надання професійної правничої допомоги. Відповідно до умов Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024, між Адвокатом Городніщевою Є.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» укладено заявку на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024, в якій Клієнт доручає, а Адвокат зобов?язується надати певний перелік послуг професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості. Згідно із умовами п.4.4. договору факт наданих послуг підтверджується Актом прийому-передачі виконаних, робіт (наданих послуг). Із заявки №6494 до договору№10/12-2024 вбачається, що Адвокатом Городніщевою Єлизаветою Олегівною надано ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» юридичні послуги: зустріч адвоката та клієнта 440 грн., дослідження наданих клієнтом документів 840 грн., аналіз чинного законодавства -440 грн., підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання 840 грн., письмова юридична консультація 840 грн., проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів -840 грн., складання позовної заяви 1640 грн., складання та оформлення інших документів 840 грн., складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді 1640 грн, представництво інтересів клієнта -1640 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі: Закон за № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за № 5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 3статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року (єдиний унікальний номер справи: 755/9215/15-ц). Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням принципу співмірності позивачу слід відшкодувати 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved