Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Лановий Євген Миколайович діючи в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 36520 грн., а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу в сумі 6 000,00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 14.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та\~\~ [PERSON] укладено кредитний договір №101896869, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок [PERSON] в сумі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідач свої обов`язки не виконала, через що у неї виникла заборгованість, яка становить 36520 грн. 08.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №04Т, у відповідності до умов якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №101896869 від 14.04.2021 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено Договір факторингу № 1/15, згідно умов якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №101896869 від 14.04.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Пінг-Понг». Всупереч умов кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за користування кредитом. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 18.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнав. Зазначив, що такі вимоги є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах матеріального права. Відповідачкою вказаний кредитний договір ніколи не укладався. У договорі не зазначено одноразового ідентифікатора, а також не зазначено номер мобільного телефону та адресу електронної пошти, які не належать відповідачці. Окрім того, долучене до матеріалів позову платіжне доручення №26749010 від 14.04.2021 не є належним первинним фінансовим документом про переказ коштів, оскільки у ньому не вказано найменування та ЄДРПОУ банку та банківського рахунку отримувача коштів, а також цільового призначення коштів. Просить відмовити в задоволенні позову. Від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що 14.04.2021 за власним волевиявленням, з повним розумінням умов кредитування та усвідомлення рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» Залізко М.С. подано заявку на отримання кредиту №101896869. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті. ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит №101896869 від 14.04.2021. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер телефону вказаний позичальником при укладенні договору. Окрім того, платіжне доручення №26749010 від 14.04.2021 враховуючи вимоги Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, яка була чинною на момент перерахування кредитних коштів, відповідає вимогам та зразку, наведеному в додатку до Інструкції, містить усі обов`язкові реквізити, тобто є належним доказом. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 05.02.2025 клопотання представника позивача задоволено та витребувано у АТ КБ «Приватбанк» докази. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Судом встановлено, що 14.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №101896869, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер її мобільного телефону. Згідно умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту № 101896869 від 14.04.2021, ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом перерахування цих коштів на картковий рахунок строком на 15 днів, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п.1.5.2, 1.6 даного договору, проценти за користування кредитом становлять 3000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України). Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст.89 ЦПК України). Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 14 квітня 2021 року [PERSON] на сайті tengo.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит №101896869, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту, місце роботи та щомісячні доходи. Суд звертає увагу на те, що зазначені дані могли бути повідомлені лише особисто позичальником при укладенні кредитного договору. Анкета-заява на кредит також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, перевірку у базі кредитних історій, обробку, підписання договору. Отже, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Мілоан» подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використала для підтвердження підписання договору. Тобто, позичальник (відповідач) шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала кредитний договір (здійснила акцепт пропозиції товариства), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б спростували створення відповідачем особистого кабінету на сайті ТОВ «Мілоан», приналежність засобів зв`язку, які використовувались як ТОВ «Мілоан», так і відповідачем при укладенні договору, іншій особі ніж відповідач, а також як укладення самого договору, так і отримання нею коштів за таким на вказаний картковий рахунок (приналежність такого не відповідачу, а іншій особі, відповідачем не доведено). За наведеного, суд дійшов висновку, що факт підписання договору про споживчий кредит №101896869 від 14.04.2021 в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора [PERSON] є доведеним. На підтвердження своїх зобов`язань позивачем надано платіжне доручення 26749010 від 14 квітня 2021 року, згідно з яким ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] 8000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] . У відзиві сторона відповідача заперечує факт отримання кредитних коштів, та вказує, що вищезазначене платіжне доручення не є належним доказом перерахування коштів. В той же час, Товариство є небанківська (фінансова) установа, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» в т.ч. Інструкції затвердженої Постановою НБУ від 27.12.2007 року за №481. Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб, шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту. Згідно п.4.3 правила надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (які діяли на момент укладення договору): Подаючи Заяву за кредитним продуктом, що передбачає надання кредиту шляхом переказу суми кредиту на Картковий рахунок, Заявник має зареєструвати в Особистому кабінеті Банківську картку, на яку будуть зараховані кошти при позитивному рішенні по Заяві, якщо така Банківська картка не була зареєстрована Заявником у Особистому кабінеті раніше. Товариство здійснює верифікацію доданої Позичальником Банківської картки. Для цього Заявнику пропонується зробити відповідну перевірочну операцію по карті. У призначенні такої операції міститься код верифікації картки, який Заявник має ввести на Веб-сайті Товариства у тому разі, якщо в процесі здійснення перевірочної операції не застосовувалася технологія 3DSecure (введення відповідного коду з SMS повідомлення на веб-сторінці банку-емітенту платіжної картки). Таким чином Товариство перевіряє, що Банківська картка активна та Заявник має доступ до управління Картковим рахунком. Якщо перевірочну операцію по карті здійснено з блокуванням суми 1 гривня на Картковому рахунку, після верифікації картки, таке блокування скасовується. Дізнатися код верифікації картки Заявник може наступними способами:\~у електронному (SMS) повідомленні про операцію, якщо банк, що емітував картку, надсилає повідомлення про операції по карті;\~через інтернет-банк, переглянувши операції по карті;\~зателефонувавши до служби підтримки банку, що емітував картку. У разі здійснення транзакції з використанням технології 3DSecure, додаткове введення верифікаційного коду з призначення транзакції на Веб-сайті Товариства не потрібне. Для платіжних операцій по картах Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системам Visa та MasterCard сервіси, як Liqpay Приватбанку. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. До бази даних Товариства від платіжного сервісу потрапляє лише частка номеру карти та токен, згенерований платіжним сервісом. У платіжному доручення відображається частина цифр платіжної картки, так як номер картки становить таємницю фінансової послуги (відповідно до ч.1-2\~ст. 10 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії»). Платіжне доручення №26749010 від 14.04.2021 містить усі необхідні для перерахування коштів реквізити сторін, дату здійснення операції, платіжну систему, чітке призначення платежу. Суд звертає увагу, що інших доказів, які підтверджують факт перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (первинний кредитор) кредитних коштів за Кредитним договором № 101896869 від 14.04.2021 до [PERSON] не може бути подано, оскільки банк отримувача не має правових підстав на розкриття ТОВ «ФК «Пінг-Понг» як вторинному кредитору банківської таємниці стосовно рахунків первинного кредитора. Позивач позбавлений можливості самостійно звернутися в банк отримувача для отримання документа про перерахування ТОВ «Мілоан» коштів за Кредитним договором № 101896869 від 14.04.2021 на рахунок [PERSON] . Згідно листа АТ КБ «Приватбанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Доказів того, що банківська картка з відповідним номером відповідачу не належить, матеріали справи не містять. Не надано відповідачем і доказів того, що на її картку№ [NUMBER] не було перераховано суму у розмірі 8000 грн. Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, і вона мала можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору. Таким чином, встановлено, що платіжне доручення № 26749010 від 14.04.2021 містить усі необхідні для перерахування коштів реквізити сторін, дату здійснення операції, платіжну систему, чітке призначення платежу, а отже, документ, наданий позивачем до позовної заяви є достовірним, достатнім, належним та допустимим доказом перерахування кредитних коштів позивачем та отримання цих коштів\~\~ [PERSON] .. Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Так, відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З урахуванням приписів ст.517 ЦК України, доказами прав нового кредитора у зобов`язанні є документи, які засвідчують права, що передаються, та інформація, яка є важливою для їх здійснення. Договір про відступлення права вимоги є реальним договором, тому право вимоги виникає і може бути визнано судом лише після передачі документів (як майна) про право вимоги (ч.1 ст.517 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 08.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №04Т, зокрема за кредитним договором №101896869 від 14.04.2021. Відповідно до Витягу з додатку до договору факторингу №04Т від 08.07.2021, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до [PERSON] на загальну суму 36520 грн, з яких: 8000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 27000 грн - сума заборгованості за відсотками, сума заборгованості за комісією 1520,00 грн. 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено Договір факторингу № 1/15, зокрема за кредитним договором №101896869 від 14.04.2021. Відповідно до Витягу з додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022, ТОВ «Діджи Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Пінг-Понг» право вимоги до [PERSON] на загальну суму 36520 грн, з яких: 8000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 27000 грн - сума заборгованості за відсотками, сума заборгованості за комісією 1520,00 грн. Отже, матеріали справи містять належні докази на підтвердження переходу до позивача права вимоги до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит №101896869 від 14.04.2021. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається із частини 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Звертаючись до суду із вказаними позовними вимогами, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит №101896869 від 14.04.2021 у розмірі 36520 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000 гривень.; заборгованість за відсотками 27000 гривень, заборгованість за комісією 1520 гривень. Згідно п.1.1. Договору № 101896869 від 14.04.2021 Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000,00грн. Згідно п.1.3. Договору кредит надається строком на 15 днів з 14.04.2021. Відповідно до п.1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 29.04.2021. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3000.00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах. Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, три, сім і п`ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом). Продовження строку кредитування на стандартних умовах відбувається у разі, якщо після завершення строку кредитування позичальник продовжує користуватися кредитними коштами. Такий строк користування кредитом сторони визначили тривалістю шістдесят днів. Отже, у пункті 2.3. сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом 60 днів, тобто нарахування процентів за цей період є платою позичальника за правомірне користування кредитними коштами. Як убачається із відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту, відповідач жодних погашень заборгованості не здійснювала. Оскільки після 29.04.2021 відповідач жодних дій для продовження строку кредитування на пільгових умовах не вчиняла (у справі відсутні докази на підтвердження таких обставин), то подальше продовження строку мало відбуватися на стандартних умовах, тобто кінцевий строк кредитування (60 днів) сплив 28 червня 2021 року. З наведеного вбачається, що підписанням договору про споживчий кредит № 101896869 від 14.04.2021 сторони досягли згоди щодо умов, зокрема про нарахування відсотків та можливості продовження строку кредитування, отже нарахування відсотків за кредитним договором №101896869 від 14.04.2021 в загальному розмірі 27000 грн. є правомірним. Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довела відсутність заборгованості. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Пінг-Понг» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 101896869 від 14.04.2021 у розмірі 36520 грн є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховую наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При зверненні до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Пінг-Понг», у позовній заяві вказаний орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено копію Договору №43657029 про надання правової допомоги від 07 серпня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем та додаткову угоду №101896869 від 30 вересня 2024 року до Договору №43657029 про надання правової допомоги від 07 серпня 2024 року. Відповідно до детального опису робіт, складеного 30 вересня 2024 року, адвокат надав позивачу наступні правничі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Пінг-Понг» -1,5 год - 2250,00 грн, складання позовної заяви - 3 год - 3 000,00 грн, формування додатків до позовної заяви - 1 год - 750,00 грн. В Акті №101896869 про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30 вересня 2024 року сторони погодили, що адвокат надав клієнту правничу допомогу загальною вартістю 6000,00 грн. Разом з цим,

Outcome: approved