Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із даним\~позовом,\~в якому\~просить: -Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України від 03.12.2024 р. № 381-К-24 «Про звільнення [PERSON] »; -Визнати протиправним та скасувати наказ Херсонського державного аграрно- економічного університету від 24.12.2024 № 625/КП «Про припинення роботи [PERSON] на посаді ректора ХДАЕУ»; -Поновити [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) на посаді ректора Херсонського державного аграрно-економічного університету з дня звільнення; -Стягнути із Міністерства освіти і науки України (ЄДРПОУ 38621185) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2024 по дату прийняття рішення по справі із розрахунку 1820,52 грн. за кожен робочий день вимушеного прогулу; -Стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані наступним. [PERSON] , працював у Херсонському державному аграрно- економічному університеті (далі - ХДАЕУ) на посадах науково-педагогічних працівників з 2001 року, а з 2017 року - за контрактом на посаді ректора. На виборах ректора ХДАЕУ 21 червня 2023 року трудовим колективом університету (189 із 194 голосів «за») обрано ректором [PERSON] . Наказом МОН від 13.07.2023 № 234-К-23 «Про призначення на посаду ректора» [PERSON] призначено на посаду ректора строком на 5 років з 14 липня 2023 року до 13 липня 2028 року як обраного за конкурсом на умовах, викладених у контракті. 13 липня 2023 року між [PERSON] та МОН укладено контракт № АЗ-ІІ строком до 13 липня 2028 року. 05.09.2024 року [PERSON] звернувся до МОН із заявою щодо перенесення щорічної відпустки з вересня на грудень 2024. Візовано «Не заперечую». 11.11.2024 року [PERSON] звернувся із заявою на ім`я заступника Міністра освіти і науки України щодо надання дозволу на щорічну основну відпустку з 02.12.2024 по 29.12.2024. Заяву погоджено «Не заперечую». Наказом ХДАЕУ від 15.11.2024 № 66/вп «Про надання щорічної відпустки» [PERSON] відбуває у щорічну основну відпустку тривалістю 28 календарних днів з 02.12.2024 \~ \~ \~ \~ по 29.12.2024 рік за період роботи з 14.07.2023 по 13.07.2024. Листом від 26.12.2023 № 117/2176-23 МОН скеровано до Національного агентства з питань запобігання корупції запит про перевірку відомостей щодо [PERSON] , який претендує на зайняття посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком. Листом від 16.10.2024 Національне агентство з питань запобігання корупції направило на адресу Міністерства освіти і науки України інформацію про результати спеціальної перевірки стосовно [PERSON] , до якого долучено Результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік. Листом від 08.11.2024 [PERSON] надав МОН пояснення щодо виявлених НАЗК розбіжностей та ознак подання недостовірних відомостей. Не маючи жодної інформації про результати спецперевірки щодо себе, 09.12.2024 [PERSON] звернувся до МОН щодо надання довідки про результати спецперевірки та 10.12.2024 звернувся до НАЗК із запитом щодо обґрунтованості наданих пояснень. 24.12.2024 року [PERSON] у ХДАЕУ ознайомлено із копією Наказу МОН № 381-К-24 від 03.12.2024 «Про звільнення [PERSON] », яким достроково припинено дію контракту від 13 липня 2023 року №АЗ-ІІ та звільнено [PERSON] з посади ректора Херсонського державного аграрно-економічного університету з 30.12.2024 як такого, що не пройшов спеціальну перевірку. Підставою звільнення визначено частина друга статті 58 Закону України «Про запобігання корупції, частина дев`ята статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частина перша статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України, пункт 15, 16 контракту від 13.07.2023 року № АЗ-ІІ, довідка про результати спеціальної перевірки від 29.11.2024 року № 117/6- 84. Роботодавець (МОН) для ознайомлення не надав жодного документа. Наказом ХДАЕУ від 24.12.2024 № 625/КІІ «Про припинення роботи [PERSON] на посаді ректора ХДАЕУ» припинено роботу [PERSON] на посаді ректора 30.12.2024 на підставі наказу МОП № 381-К-24 від 03.12.2024. Фактично Позивач ознайомився із наказом лише 24.12.2024 одночасно із ознайомленням з наказом ХДАЕУ від 24.12.2024 № 625/КП «Про припинення роботи [PERSON] на посаді ректора ХДАЕУ». 24.12.2024 року на письмовий запит Позивача МОН надано підставу до наказу - Довідку про результати спеціальної перевірки від 29.11.2024 року № 117/6-84, в якій зазначено, що "Відомостей, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття [PERSON] посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком виявлено". Листом від 17.12.2024 № 49-01/96737-24 (який Позивач отримав 25.12.2024) у відповідь на запит [PERSON] НАЗК повідомило, що надані пояснення є обґрунтованими, а ознаки відображення у декларації недостовірних відомостей спростовані. Листом від 26.12.2024 (ще не будучи фактично звільненим) Позивач звернувся до МОН (на електронну пошту та засобами АТ «Укрпошта») щодо добровільного скасування довідки про результати спеціальної перевірки та спірного наказу № 381-К-24 від 03.12.2024 про звільнення. Проте станом на дату подання позовної заяви, відповіді від МОН не надійшло, наказ не скасовано. Отже, відповідач, розуміючи незаконність свого рішення, свідомо не вжив заходів для уникнення порушення конституційного права Позивача на працю. Тому Позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Позивач є депутатом Херсонської міської ради з 2015 року, відтак з 2015 року є суб`єктом декларування. У зв`язку із призначенням його на посаду ректора ХДАЕУ на новий термін та відновленням проведення спеціальних перевірок, у грудні 2023 року [PERSON] надав згоду МОН на проведення спеціальної перевірки. Листом від 26.12.2023 № 117/2176-23 МОН скеровано до Національного агентства з питань запобігання корупції запит про перевірку відомостей щодо [PERSON] , який претендує на зайняття посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком. Листом від 16.10.2024 Національне агентство з питань запобігання корупції направило на адресу Міністерства освіти і науки України інформацію про результати спеціальної перевірки стосовно [PERSON] , до якого долучено Результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік. Згідно Інформації НАЗК про результати проведеної спеціальної перевірки стосовно [PERSON] (лист № 49-01/77620-24 від 16.10.2024 року), було виявлено ряд розбіжностей, зокрема у розділах 3 «Об`єкти нерухомості» та 12 «Грошові активи». У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації кандидат не зазначив земельні ділянки загальною площею: 1000 м2, кадастровий номер: 6522185200:01:001:1095, дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно: 29.09.2020; 921 м2, кадастровий номер: 6520387500:01:001:1026, дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно: 05.06.2020, які знаходиться у власності дружини кандидата відповідно до відомостей з ДРРП та ДЗК. У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації відповідно до відомостей ДРРП кандидат, на посаду не зазначив станом на 31.12.2022 на праві власності дружини житловий будинок, адреса: [ADDRESS] , дата державної реєстрації: 05.06.2020, реєстраційний номер: 1939364365101. Слід зауважити, що довідка про результати спеціальної перевірки щодо [PERSON] та спірний наказ № 381-К-24 від 03.12.2024 про звільнення не містять посилань щодо надання Позивачем будь-яких пояснень, що дає підстави виснувати, що МОН не прийнято до уваги та не розглянуто пояснення від 08.11.2024 року, відповідно вони не були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення. Фактично МОН при прийнятті оскаржуваного рішення обмежилося лише інформацією, наданою НАЗК, якою встановлено розбіжності у відомостях у поданій [PERSON] декларації за 2022 рік, за результатами чого дійшло висновку, що такі дії кандидата на посаду ректора ХДАЕУ несумісні з обійманням у подальшому посади. Причому, НАЗК вважає, що надані пояснення є обґрунтованими, а ознаки відображення у декларації недостовірних відомостей спростовані. А отже, наказ МОН № 253-К-24 від 23.08.2024 р. прийнятий без урахування критеріїв, що випливають із принципів законності та обґрунтованості рішень, прийнятих суб`єктом владних повноважень, а тому підлягає скасуванню. Водночас листом від 17.12.2024 № 49-01/96737-24 (який Позивач отримав 25.12.2024) у відповідь на запит [PERSON] НАЗК повідомило, що надані пояснення є обґрунтованими, а ознаки відображення у декларації недостовірних відомостей спростовані. Листом від 26.12.2024 (ще не будучи фактично звільненим) Позивач звернувся до МОН (на електронну пошту та засобами АТ «Укрпошта») щодо добровільного скасування довідки про результати спеціальної перевірки та спірного наказу № 381-К-24 від 03.12.2024 про звільнення. У відповідь Позивач отримав повідомлення: «Ваш лист взято у роботу 26.12.2024 № К-13668/1-24. Відповідно до Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.» Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.01.2025 року відкрито, враховуючи категорію справи, спрощене провадження без повідомлення осіб. Представником відповідача Херсонського державного аграрно-економічного університету подано відзив, в якому вказано про визнання позову, посилаючись, що не видавати наказ про припинення роботи ХДАЕУ був позбавлений можливості, оскільки МОН є засновником університету. Представником відповідача Міністерства освіти і науки України подано відзив, в якому вказано про невизнання позову. Відзив мотивований таким. Відповідно до статті 56 Закону України «Про запобігання корупції» та статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено необхідність проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад або призначені у період воєнного стану на посади, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком. Посади, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, визначені у примітці до статті 56 Закону України «Про запобігання корупції». Перелік посад з підвищеним корупційним ризиком затверджується НАЗК. Листом від 12.07.2023 № 1/10258-23 Міністерство освіти і науки попередило [PERSON] про те, що спеціальну перевірку стосовно нього відповідно до законодавства буде проведено в подальшому. Водночас, 12 жовтня 2023 року набув чинності Закон України від 20 вересня 2023 року № 3384IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким було відновлено процедуру подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), здійснення заходів фінансового контролю у повному обсязі, проведення спеціальних перевірок відповідно до Закону стосовно осіб, які призначені на відповідні посади у період воєнного стану, а також врегульовано процедуру проведення таких перевірок. Міністерство освіти і науки України листом від 17.11.2023 № 15/5389-23 попередило [PERSON] про вищезазначений Закон України від 20 вересня 2023 року № 3384 IX, а також повідомило про необхідність подання до Міністерства документів для забезпечення проведення спеціальної перевірки відповідно до Закону. 26 грудня 2023 року МОН було розпочато проведення спеціальної перевірки стосовно [PERSON] . Одним з державних органів, що проводить спеціальну перевірку, є Національне агентство з питань запобігання корупції. За результатами спеціальної перевірки декларації встановлено ознаки відображення у декларації недостовірних відомостей, оскільки такі відомості стосуються майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, і можуть відрізнятися від достовірних на суму, яка перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених на дату подання такої декларації, які потребують додаткових пояснень кандидата на посаду відповідно до частини 2 статті 58 Закону, на загальну суму 2 385 480,80 грн. На виконання зазначеного, на підставі довідки про результати спеціальної перевірки від 29.11.2024 № 117/6-84 Міністерство наказом від 03.12.2024 № 381-к-24 достроково припинило дію контракту від 13 липня 2023 року № А3-ІІ та звільнило [PERSON] з посади ректора Херсонського державного аграрно-економічного університету як такого, що не пройшов спеціальну перевірку. Міністерство повідомляє суд, що не отримувало від Національного агентства з питань запобігання корупції листа про те, що [PERSON] спростовані ознаки відображення у декларації недостовірних відомостей, а надані [PERSON] копії переписки (пункти 20, 25 додатків до позовної заяви) не є підставою для прийняття Міністерством рішення щодо скасування результатів спеціальної перевірки та зазначеного наказу Міністерства. В задоволенні позову просить відмовити. Позивачем подано відповідь на відзив, де вказано наступне. Позивач не оспорює підстави здійснення спеціальної перевірки щодо нього та не оскаржує повноваження МОН, надані йому Законом України «Про запобігання корупції», на організацію проведення спеціальної перевірки і прийняття рішення за її результатами. Позивач вважає своє звільнення незаконним з підстав невмотивованості самого рішення, прийнятого за результатами спеціальної перевірки щодо нього, та недотримання процедури звільнення (звільнення під час перебування у відпустці, не ознайомлення із наказом про звільнення, неповідомлення про прийняте рішення за результатами спецперевірки тощо). Зазначені питання фактично проігноровані у відзиві МОН. Так, роботодавець перейшов від етапу «виявлено ознаки відображення відомостей, що потребують пояснень...» до етапу «виявлено відомості...», пропустивши ключовий етап в процесі прийняття рішення - розгляд пояснень претендента на посаду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. Наказом МОН №234-к-23 від 13.07.2023 року призначено [PERSON] ректором Херсонського державного аграрно-економічного університету строком на п`ять років з 14.07.2023 року по 13.07.2028 року як обраного за конкурсом на умовах, викладених у контракті. Підстава: протокол № 7 виборчої комісії з виборів керівника закладу вищої освіти ХДАЕУ від 21.06.2023 року, контракт від 13.07.2023 року №А3-ІІ. Примірник даного контракту долучено до позовної заяви. Наказом ХДАЕУ від 15.11.2024 року надано відпустку [PERSON] тривалістю 28 календарних днів з 02.12.2024 року по 29.12.2024 року. Листом МОН від 25.10.2024 року за №15/3947-24 запропоновано [PERSON] надати пояснення щодо відомостей, які не були зазначені у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації. В інформації НАЗК від 16.10.2024 року про результати спеціальної перевірки вказано, що встановлено ознаки відображення у декларації позивача недостовірних відомостей, оскільки такі відомості стосуються майна, або іншого об`єкта декларування, що має вартість, і можуть відрізнятися від достовірних на суму, яка перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених на дату подання такої декларації, які потребують додаткових пояснень кандидата на посаду відповідно до ч. 2 ст. 58 Закону, на загальну суму 2 385 480,80 грн. Позивач звернувся до МОН України з листом від 09.12.2024 року про надання довідки про результати спеціальної перевірки щодо нього для ознайомлення та подання зауважень. Відповідно до відмітки Укрпошти, адресат отримав відправлення 11.12.2024 року. Крім того долучено копію про відправку адресату електронного листа. Позивач звернувся до голови НАЗК з листом від 10.12.2024 року щодо обгрунтованості наданих пояснень щодо розбіжностей, виявлених НАЗК. Наказом МОН України № 381-к-24 від 03.12.2024 року достроково припинено дію контракту від 13 липня 2023 року № АЗ-П та звільнено [PERSON] з посади ректора Херсонського державного аграрно-економічного університету 30 грудня 2024 року, як такого, що не пройшов спеціальну перевірку. Зазначено підставу: частина друга статті 58 Закону України «Про запобігання корупції, частина дев`ята статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частина перша статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України, пункти 15, 16 контракту від 13 липня 2023 року № АЗ-ІІ, довідка про результати спеціальної перевірки від 29 листопада 2024 року № 117/6-84. В довідці про результати спеціальної перевірки від 29 листопада 2024 року № 117/6-84 вказано про виявлення відомостей, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття [PERSON] посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком. Доказів належного ознайомлення позивача з даної довідкою, одразу після її видання не надано. Наказом ХДАЕУ № 625/КП від 24.12.2024 року припинено [PERSON] роботу на посаді ректора Херсонського державного аграрно-економічного університету 30 грудня 2024 року у зв`язку із достроковим припиненням дії контракту від 13 липня 2023 року № АЗ-ГІ, укладеного з Міністерством освіти і науки України. Вказано підставу: наказ Міністерства освіти і науки України від 03.12.2024 № 381 -к-24 «Про звільнення [PERSON] » З листа НАЗК на ім`я позивача №49-01/96737-24 від 17.12.2024 року вбачається, що Міністерство освіти і науки України листом від 03.12.2024 № 1/22608-24 надіслало до Національного агентства пояснення [PERSON] , за результатами опрацювання яких встановлено, що наведені ним доводи обґрунтовані, а ознаки відображення у декларації недостовірних відомостей спростовані. [PERSON] в листі від 26.12.2024 року на ім`я МОН України, вказав прохання скасувати довідку про результати спеціальної перевірки від 29 листопада 2024 року № 117/6-84 та наказ № 381-к-24 від 03.12.2024 року, враховуючи вказаний вище лист НАЗК. Надано докази на підтвердження отримання листа адресатом, тренінг Укрпошти та відомості про надсилання електронного листа. Відповідно до довідки №1853/02-23/22 від 31.12.2024 року середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 1820,52 грн. Докази, а саме; договір дарування житлового будинку від 05.06.2020 року, договір дарування земельної ділянки від 05.06.2020 року, витяг з ЄДРРП про право власності, попередній договір, копії квитанцій, договір купівлі-продажу квартири від 03.02.2022 року; надані на підтвердження майнового стану та відомостей вказаних в декларації, суд не досліджує та оцінку не надає, оскільки не ставиться питання про оскарженні дій НАЗК, крім того наведене не відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції, як і перевірка відомостей, вказаних в декларації. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» у період дії воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюються. На момент призначення [PERSON] ректором ХДАЕУ, наказ МОН №234-к-23 від 13.07.2023 року, стосовно нього, як переможця виборів ректора Херсонського державного агррарно-економічного університету, спеціальна перевірка не проводилася. На підставі зазначених вище доказів, суд дійшов висновку, що [PERSON] , ознайомившись із результатами спеціальної перевірки, проведеної НАЗК, скористався наданим національним законодавством України правом та подав письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей в декларації, перевіривши які, НАЗК зробило висновок про спростування виявлених раніше розбіжностей. Водночас 12 жовтня 2023 року набув чинності Закон України від 20 вересня 2023 року № 3384-IX "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", яким відновлено процедуру подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, здійснення заходів фінансового контролю у повному обсязі, проведення спеціальних перевірок відповідно до Закону стосовно осіб, які призначені на відповідні посади у період воєнного стану, а також врегульовано процедуру проведення таких перевірок. Відповідно до статей 56 - 58 Закону України «Про запобігання корупції» (далі -Закон), згідно Порядком проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 171 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2022 року № 959), стосовно позивача, як переможця виборів ректора, 26 грудня 2023 року було розпочато проведення спеціальної перевірки. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. У рішенні у справі «Бендерський проти України» (пункт 42) Суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи. Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених\~КЗпП України. Відповідно до статті 5-1 КЗпП України (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Частинами першою та третьої статті 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації чи уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі достроково, можуть встановлюватися угодою сторін. Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (частина друга статті 23 КЗпП України). Відповідно до частини третьої статті 54 Закону України "Про освіту" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Отже, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника, та додаткові підстави розірвання договору. Частиною 3\~статті 21 КЗпП України\~визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України. Згідно з\~п. 8 ст. 36 КЗпП України\~підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Розірвання контракту з підстав, передбачених цим контрактом, звільнення проводиться згідно з п. 8 ч. 1 ст. 38 КЗпП України урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством (п.16 Контракту 13.07.2023 року). Зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначається\~Законом України "Про запобігання корупції"\~(далі - Закон). Згідно\~частини другої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції"\~суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті; б) особи, які не є державними службовцями, посадовими особами місцевого самоврядування, але надають публічні послуги (аудитори, нотаріуси, оцінювачі, а також експерти, арбітражні керуючі, незалежні посередники, члени трудового арбітражу, третейські судді під час виконання ними цих функцій, інші особи, визначені законом); в) представники громадських об`єднань, наукових установ, навчальних закладів, експертів відповідної кваліфікації, які входять до складу конкурсних комісій, утворених відповідно до\~Закону України "Про державну службу"; 3) особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, ХДАЕУ є юридичною особою публічного права, а відтак посадові особи цього закладу є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Посадові особи вищого навчального закладу, віднесені до категорії юридичних осіб публічного права, є суб`єктами, на яких поширюється дія\~Закону України «Про запобігання корупції». Відповідно до абз. 2 частини третьої статті 58 Закону № 1700-VII особи, щодо яких проведена спеціальна перевірка,\~мають право на ознайомлення\~з\~довідкою\~про результати спеціальної перевірки та\~в разі незгоди з результатами перевірки можуть подати\~відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування\~свої зауваження у письмовій формі.\~Ці зауваження підлягають розгляду у семиденний строк з дня їх надходження. Як встановлено судом позивача було ознайомлено з Довідкою тільки після його звернення та не враховано подані пояснення позивача, які послугували підставою для звільнення, а тому він був позбавлений надати свої зауваження з відповідним їх розглядом відповідачем протягом 7 днів. Таким чином відповідачем 1 порушена процедура притягнення до відповідальності за результатами спеціальної перевірки. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, а тому трудові права позивача підлягають захисту шляхом скасування оскаржуваних наказів та поновлення його на роботі на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням роботодавцем законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого ч. 2 ст. 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення середнього заробітку без обмеження будь-яким строком (ч. 2 ст. 233 КЗпП України). Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції. Вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, внаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця (таке поняття дав Верховний Суд у постанові від 17.01.2024 у справі № 708/447/23). Верховний Суд у постанові від 17.01.2024 у справі № 708/447/23\~вказав, що виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість належним чином реалізовувати працівником своє право на працю. За змістом статей 94, 116, 117 КЗпП та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця перед працівником і не входить до структури заробітної плати. Вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено статтями 235, 236 КЗпП і вони не підлягають розширеному тлумаченню. Отже,\~оплата вимушеного прогулу у встановлених вказаними статтями КЗпП випадках є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю. Підставою матеріальної відповідальності роботодавця є трудове майнове правопорушення, тобто винне протиправне порушення роботодавцем своїх трудових обов`язків, внаслідок чого заподіюється майнова шкода працівникові. Верховний Суд у постанові від 07.02.2024 у справі № 522/7990/17\~вказав, що вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати. Верховний Суд України в постанові від 14.09.2016 у справі № 6-419цс16 сформував чинну правову позицію щодо розрахунку середньої зарплати за час вимушеного прогулу. Так, з урахуванням норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку № 100, середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якого пов`язана виплата, тобто до звільнення працівника з роботи. Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плата за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку № 100). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства. Таким чином суд вважає, що з урахуванням норм ст. 117 КЗпП України з відповідача 1 слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме за період 30.12.2024 року по 11.04.2025 року становить 75 днів х 1820,52 грн. = 136539,00 грн., оскільки трудовий контракт укладено з Міністерством освіти і науки України. Позивач при зверненні до суду із даним позовом звільнений від сплати судового збору. Згідно ст.ст. 137, 141 ЦПК України також підлягають стягнення з відповідачів у дохід держави судовий збір у рівних частках -1288,60 грн. (за майнові вимоги 1365,99 грн. + за немайнові вимоги 1211,20 грн.). Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Outcome: approved