Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

16.12.2024 р. поштовим відправленням 0505215153651, надісланим через АТ «Укрпошта» (а.с.58), представником позивача адвокатом Лисенко М.П. було направлено до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення шкоди в порядку регресу в розмірі 9 445,18 грн, а також судового збору в сумі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.06.2023 у м. Павлограді по вул. Центральній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла марки «SPARK» (д.н.з. [NUMBER] ), під керуванням відповідача, та автомобіля марки «FORD» (д.н.з. [NUMBER] ), під керуванням [PERSON] , який належить Філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду встановлено, що відповідач порушив Правила дорожнього руху України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тоді як відповідальність потерпілого була застрахована. Позивач виплатив потерпілому регламентну виплату в розмірі 7 995,18 грн з Фонду захисту потерпілих. Додатково МТСБУ понесло витрати на збір документів та послуги експерта у розмірі 1 450,00 грн. Загальна сума витрат Позивача склала 9 445,18 грн. Оскільки Відповідач добровільно не відшкодував завдану шкоду, МТСБУ звернулося з регресним позовом про стягнення зазначеної суми та судового збору в розмірі 3 028,00 грн, сплаченого при поданні позову. Представник позивача, адвокат Лисенко Микола Петрович, до судового засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відзив на позовну заяву не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», експлуатація транспортного засобу без чинного договору ОСЦПВ на території України заборонена. На момент ДТП 15.06.2023 р. відповідач не мав такого договору, чим порушив зазначену норму. Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 05.07.2023 (справа № 185/8074/23), що набрала законної сили, встановлено вину Відповідача у скоєнні ДТП через порушення пунктів 12.1 та 13.1 ПДР України (а.с.45). Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ за участю тієї самої особи. Таким чином, факт вини відповідача є преюдиційним і не потребує додаткового доказування. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону, МТСБУ відшкодовує шкоду за рахунок Фонду захисту потерпілих, якщо її заподіяно транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На виконання цієї норми позивач 28.08.2023 виплатив потерпілому 7 995,18 грн., що підтверджується наказом № 3/14929 та платіжною інструкцією (а.с. 55). Додаткові витрати на послуги експерта склали 1 450,00 грн, що відповідає пункту 41.4 статті 41 Закону(а.с.56). Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Пункт 38.2.1 статті 38 Закону підтверджує право МТСБУ на регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою відповідальність. Частина 2 статті 1187 ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на правовій підставі. Розмір відшкодування у сумі 7 995,18 грн обґрунтовано звітом № 150623 від 14.08.2023, складеним ФОП [PERSON] , та відповідає статті 29 Закону, яка передбачає відшкодування витрат на відновлювальний ремонт з урахуванням зносу (а.с.24-43). Витрати на експертизу у розмірі 1 450,00 грн. підтверджено документально та підлягають стягненню як частина регламентних витрат МТСБУ. Щодо строку позовної давності, суд враховує, що відповідно до частини 6 статті 261 ЦК України, для регресних вимог він починається з дня виконання основного зобов`язання. Виплата відшкодування відбулася 28.08.2023, а позов подано 13.12.2024, що є в межах трирічного строку, визначеного статтею 257 ЦК України. Відповідач не надав відзиву, заперечень чи доказів сплати заборгованості. Відтак, надані позивачем докази визнаються судом належними та достатніми для підтвердження позовних вимог (статті 76, 77, 89 ЦПК України). Судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, сплачений Позивачем (платіжне доручення додано), підлягає стягненню з Відповідача на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved