Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд визначити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно 23.07.2024 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На момент своєї смерті, [PERSON] мав у приватній власності гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Лівобережний -1» [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.12.1997, який посвідчений державним нотаріусом Тринадцятої Київської державної нотаріальної контори Коптєловою О.Р. за реєстровим №968. Також на момент своєї смерті, [PERSON] мав у приватній власності 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Квартира). Право власності [PERSON] на 1/3 частки Квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.05.1994, яке видано на підставі розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 18.05.1994 №13/255. Іншими співвласниками Квартири були дружина [PERSON] - [PERSON] та їх спільний син - [PERSON] . Право власності [PERSON] і [PERSON] по 1/3 частки Квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.05.1994, яке видано на підставі розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 18.05.1994 №13/255. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно 23.07.2024 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно 23.07.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] , його дружина - [PERSON] , та їх син - [PERSON] на день їх смерті проживали та були зареєстровані за адресою місцезнаходження Квартири ( [ADDRESS] ). Інших осіб за даною адресою зареєстровано не було. Отже, після смерті [PERSON] ( [INFO] ) відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на гаражний бокс та право власності на частку Квартири За правом представлення спадкоємцем після смерті [PERSON] є його онук - [PERSON] (далі - Позивач), оскільки батько останнього - [PERSON] , був би спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , але помер ( [INFO] ) до відкриття спадщини. Факт родинних відносин про те, що Позивач є внуком [PERSON] по лінії його батька підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно 18.07.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерстваюстиції (м. Київ), в якому його батько зазначений - [PERSON] . А згідно з Витягом з ДРАЦС від 23.07.2024 №00046118143 батьком [PERSON] є спадкодавець - [PERSON] . Матір Позивача - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 15.05.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Натомість, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (далі - Відповідачка), шляхом подання відповідної заяви до Десятої Київської державної нотаріальної контори. [PERSON] є племінницею [PERSON] (донька його брата), тобто спадкоємицею п`ятої черги. З огляду на вищенаведене. Позивач має право на спадкування за законом на майно, яке залишимся після смерті його діда - [PERSON] , за правом представлення після смерті [PERSON] як спадкоємця першої черги 13.07.2024 представник Позивача - Манжос Володимир Іванович, який діяв на підставі довіреності, посвідченої та апостильованої 16.02.2024 приватним нотаріусом Канади Міхаелет Агдана, надіслав поштовим відправленням до Десятої Київської державної нотаріальної контори заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті його діда - [PERSON] . Дана заява була складена Позивачем 12.02.2024 у Канаді (провінція - Манітоба), на якій здійснено апостиль та яку засвідчено приватним нотаріусом Канади Міхаелет Агдана 16.02.2024 Заява Позивача про прийняття спадщини отримана Десятою Київською державною нотаріальною конторою 16.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 27.07.2024 представник Позивача - [PERSON] звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори задля отримання на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті [PERSON] . Проте, постановою державного нотаріуса Десятою Київською державною нотаріальною конторою Шульгою С.В. від 27.07.2024 відмовлено представнику Позивача у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином на даний момент позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про поновлення строків для прийняття спадщини. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2024 року провадження у зазначеній справі було відкрито та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2024 року зобов`язано Десяту київську державну нотаріальну контору надати суду копію спадкової справи відкритої після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у змісті позовної заяви, то просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, та у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Поважність причин неявки в судове засідання не повідомила. Крім того, від Десятої Київської державної нотаріальної контори на ухвалу суду було направлено копію спадкової справи№ 306/2024, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Суд у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно 23.07.2024 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На момент своєї смерті, [PERSON] мав у приватній власності гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Лівобережний-1» [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.12.1997, який посвідчений державним нотаріусом Тринадцятої Київської державної нотаріальної контори Коптєловою О.Р. за реєстровим №968. Також на момент своєї смерті, [PERSON] мав у приватній власності 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Квартира). Право власності [PERSON] на 1/3 частки Квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.05.1994, яке видано на підставі розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 18.05.1994 №13/255. Іншими співвласниками Квартири були дружина [PERSON] - [PERSON] та їх спільний син - [PERSON] . Право власності [PERSON] і [PERSON] по 1/3 частки Квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.05.1994, яке видано на підставі розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 18.05.1994 №13/255. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно 23.07.2024 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно 23.07.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] , його дружина - [PERSON] , та їх син - [PERSON] на день їх смерті проживали та були зареєстровані за адресою місцезнаходження Квартири ( [ADDRESS] ). Інших осіб за даною адресою зареєстровано не було. Отже, після смерті [PERSON] ( [INFO] ) відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на гаражний бокс та право власності на частку Квартири За правом представлення спадкоємцем після смерті [PERSON] є його онук - [PERSON] , оскільки батько останнього - [PERSON] , був би спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , але помер ( [INFO] ) до відкриття спадщини. Факт родинних відносин про те, що Позивач є внуком [PERSON] по лінії його батька підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно 18.07.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерстваюстиції (м. Київ), в якому його батько зазначений - [PERSON] . А згідно з Витягом з ДРАЦС від 23.07.2024 №00046118143 батьком [PERSON] є спадкодавець - [PERSON] . Матір Позивача - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 15.05.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Натомість, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (далі - Відповідачка), шляхом подання відповідної заяви до Десятої Київської державної нотаріальної контори. [PERSON] є племінницею [PERSON] (донька його брата), тобто спадкоємицею п`ятої черги. 13.07.2024 представник Позивача - Манжос Володимир Іванович, який діяв на підставі довіреності, посвідченої та апостильованої 16.02.2024 приватним нотаріусом Канади Міхаелет Агдана, надіслав поштовим відправленням до Десятої Київської державної нотаріальної контори заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті його діда - [PERSON] . 27.07.2024 представник Позивача - [PERSON] звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори задля отримання на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Десятою Київською державною нотаріальною конторою Шульгою С.В. від 27.07.2024 відмовлено представнику Позивача у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що 08.10.2020 виїхав з України, що підтверджується відміткою в його паспорті для виїзду за кордон. На день смерті [PERSON] по даний час Позивач проживає в Канаді, що і не заперечувалось сторонами в ході судового розгляду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі №686/5757/23 дійшла наступного правового висновку: «з урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо». Як встановлено, заява про прийняття спадщини та довіреність на представника була складена Позивачем у межах шестимісячного строку (12.02.2024), але проставлення апостиля та надсилання документів з Канади в Україну зайняло додатковий час у зв`язку з великою відстанню між місцем постійного проживання Позивача і місцем смерті спадкодавця. Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 16.08.2023 у справі №758/13293/18 дійшов наступного правового висновку: «З огляду на зазначене, враховуючи те, що у спадкоємця існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме тяжкий стресовий стан, спричинений втратою матері у 18-річому віці, необхідність отримання свідоцтва про смерть спадкодавця з апостилем, суди дійшли помилкового висновку про те, що відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (менше двох місяців), а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами. Верховний Суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення ОСОБА ! додаткового строку для прийняття спадщини». Оскільки, представник Позивача надіслав поштовим відправленням до Десятої Київської державної нотаріальної контори заяву [PERSON] , про прийняття спадщини після смерті його діда - [PERSON] 13.07.2024, тому Позивач пропустив строк, що становить лише 1 місяць та 2 дні. Стороною позивача, доведено, що [PERSON] , перебував після смерті діда у стресовому стані, адже з травня по грудень 2023 року втратив чотирьох близьких людей (батька, матір, діда та бабу), що підтверджується матеріалами справи та було встановлено в ході судового розгляду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та наведені стороною позивача причини пропуску строку звернення за оформленням спадкових прав, суд вважає їх поважними, оскільки встановлено, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме у зв`язку з великою відстанню між місцем постійного проживання позивача і місцем смерті спадкодавця та знаходження спадкового майна, а також у звязку з проставлення апостиля та надсилання документів з Канади в Україну, а саме заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, виходячи з чого суд вважає за доцільне визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини строком на чотири місяці з моменту набрання рішення законної смли. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги надання позивачем доказів на підтвердження обставин, які об`єктивно та істотно перешкодили реалізації ним права на прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial