Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

31.10.2024 представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся через систему «Електронний суд» із вказаною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказав, що відповідач 18.03.2015 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку №б/н та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 47 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку [PERSON] отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 12/18, тип - Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії - 08/22, тип -Універсальна; кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії - 03/26, тип - Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. 11.08.2023 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримав додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 08/27, тип - Універсальна. При цьому на момент підписання заяви заборгованість відповідача становила 2 062,45 грн., що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Починаючи з 11.08.2023 відсотки нараховувались відповідно до підписаної Заяви про приєднання, а саме згідно з п.9.3. у розмірі 42,0 %. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 9 482,44 грн. У процесі підготовки позовної заяви було встановлено, що [PERSON] перестав вносити кошти посилаючись на «спірні», на його думку, операції, які були проведені по його картці за номером [NUMBER] з 2023-08-11 по 26.11.2023. В ході перевірки даної інформації встановлено, що 2023-12-06 (через 4 місяці від перших операцій) зафіксовано звернення клієнта, яке направлено на перевірку фахівцям. В ході службової перевірки встановлено, що кредитна картка за номером [NUMBER] є Digital-карткою (віртуальною) випущена в акаунті Приват24 клієнта [PERSON] 11.08.2023, замість закритої, в той же час кредитної картки [NUMBER] , яка до закриття знаходилась на руках клієнта. Після закриття в Приват24 клієнта [PERSON] кредитної картки [NUMBER] , кредитний ліміт 31 000,00 грн. було перенесено на відкриту кредитну Digital-картку [NUMBER] клієнта. Надалі 09.11.2023 року через Приват24 клієнта кредитний ліміт було збільшено до 35 000,00 грн. В період часу з 11.08.2023 до 17.11.2023 по кредитній картці [NUMBER] проведено 52 видаткових операцій, на загальну суму 35 000,00 грн. В результаті проведених 40 операцій, кредитні кошти клієнта [PERSON] на загальну суму 29 883,25 грн. були переведені на картку [NUMBER] (банк емітент «Ощадбанк»), відкритої на ім`я [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] . Також встановлено, що сума 4 084,00 грн. кредитних коштів клієнта [PERSON] частково була знята в період часу з 13.11.2023 до 17.11.2023 в банкоматах міста Кривого Рогу за допомогою мобільного телефону [NUMBER] (операції без картки), з коректним введенням пін-коду до неї. Згідно з інформацією з архіву фотоматеріалів при знятті готівки особа, яка знімає кошти, не встановлена. Залишком кредитних коштів у сумі 141,00 грн. у період часу з 11.08.2023 до 17.11.2023 через Приват24 клієнта були поповнені номери мобільних телефонів [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Номери [NUMBER] , [NUMBER] не належать клієнтам Приватбанку, мобільний номер [NUMBER] був фінансовим номером клієнта [PERSON] в період часу з 06.11.2023 до 18.12.2023. Під час проведення перевірки встановлено, що реєстрація в акаунті Приват24 клієнтом [PERSON] була проведена 07.09.2015 під логіном [NUMBER] . Надалі, аналізуючи отриману інформацію з Програмних Комплексів банку по логам входів в Приват24 клієнта (період з 01.07.2023 по 31.11.2023) було встановлено, що за вказаний період часу, як до так і під час проведення спірних операцій по кредитній картці [NUMBER] , входи в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] проводилися за логіном [NUMBER] з одного і того ж мобільного пристрою SM-A045F Samsung (ідентифікатор банку - 7022ecb6fda0e81f), який є типовим та вірогідно належить клієнту [PERSON] . Входів в Приват24 клієнта з інших нетипових пристроїв не встановлено. Зміна номеру фінансового телефону клієнта [NUMBER] на номер [NUMBER] , яка відбулася 06.11.2023, була проведена в його акаунті Приват24 з використанням типового мобільного пристрою SM-A045F Samsung (ідентифікатор банку - 7022ecb6fda0e81f). Виходячи з усього, спірні операції по кредитній картці [NUMBER] могли бути проведені як самим клієнтом, так і його дружиною або іншою особою, яка в період часу з 11.08.2023 по 17.11.2023, мала доступ до мобільного телефону клієнта з його фінансовим номером, так і до акаунту в Приват24. Картка 5167803294069187 (банк емітент «Ощадбанк») внесена до списку скомпроментованих карток інших банків. Номери мобільних телефонів [NUMBER] , [NUMBER] , які не належать клієнтам Приватбанку, внесено до списку обмежень. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 21.07.2024 року відповідач має заборгованість 43 610, 49 грн., з яких: 34 128, 05 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9 482,44 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою від 18.11.2024 відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 10.12.2024. 10.12.2024судове засідання було відкладено на 21.01.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю у суду відомостей про його належне повідомлення про розгляд справи. 21.01.2025 судове засідання було відкладено на 18.02.2025 з аналогічних підстав. 17.02.2025 відповідач надіслав клопотання до суду про те, що у зв`язку з хворобою та післяопераційним станом не може з`явитись на судове засідання та просить залучити копії витягів з ЄРДР №12023046760000413 від 10.12.2023; №12024046230000485 від 12.12.2024; №12024046230000484 від 12.12.2024 (вх.№3074 від 17.02.2025). 18.02.2025 судове засідання було відкладено на 07.04.2025 в зв`язку з клопотанням представника позивача (вх.№3162 від 18.02.2025). 03.03.2025 від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» надійшов відзив, в якому позивач наполягає на позовних вимогах, акцентувавши на тому, що спірні операції по кредитній картці 5168752008964374 могли бути проведені як самим клієнтом так і його дружиною або іншою особою, яка в період часу з 11.08.2023 по 17.11.2023, мала доступ до мобільного телефону клієнта з його фінансовим номером, так і до акаунту в Приват24. Вина банка в проведених операціях по картці відсутня. Наданий відповідачем витяг з ЄРДР не є доказом вчинення злочину щодо нього. Відповідачем не надано будь-яких доказів постановлення вироку або іншого судового рішення, яке набрало законної сили, щодо незаконного заволодіння вказаними грошовими коштами та здійснення інших незаконних операцій, на які він посилається. Додатково зауважує, що відкрите кримінальне провадження за заявою відповідача не є підставою звільнення останнього від взятих на себе зобов`язань за кредитним договором (вх..№3931 від 03.03.2025). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та у відзиві, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Після розгляду справи у судовому засіданні 07.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.03.2015 [PERSON] (відповідач) підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку №б/н та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10). 11.08.2023 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої він отримав додаткову кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 08/27, тип - Універсальна. Строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією. Мета отримання кредиту - споживчі цілі (п.9.2. Договору).Процентна ставка, відсотків річних: 42,0 % - для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна GOLD (п.9.3 Договору). Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору). Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5 Договору), а.с. 13-24. Крім того, відповідачем [PERSON] заповнено та підписано особисто 04.02.2022 12:10:23 паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено детальну інформацію щодо кредитування (а.с.25-29). На підтвердження факту користування відповідачем кредитних коштів позивачем було надано розрахунок заборгованості (а.с.30-43) та виписку по рахункам за період з 27.12.2014 по 23.07.2024 (а.с.44-54). Проте, відповідач [PERSON] зазначає, що операції по його картці були проведені внаслідок протиправних дій третіх осіб. За вказаним фактом він звернувся до ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про притягнення до відповідальності невстановленої особи, яка шляхом обману, зателефонувала до оператора банку АТ КБ «ПриватБанк» та ввівши його в оману, представившись [PERSON] здійснила оформлення кредитної картки на його ім`я, яку зареєструвала до облікового запису «Приват24» під номером мобільного телефону [NUMBER] та в подальшому декілька разів розраховувалась нею за придбання товарів у магазинах, таким чином спричинила потерпілому матеріальний збиток на суму 35 000,00 грн. (ЄО №15319 від 09.12.2023). Відомості за заявою [PERSON] внесені 10.12.2023 року до ЄРДР за №12023046760000413 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.155). Також 11.12.2024 до чергової частини Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт дізнавача СД Криворізького РУП за фактом того, що під час проведення дізнання у кримінальному провадженні №12023046760000413 від 10.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України з`ясовано, що 11.08.2023 в ранковий час доби, [PERSON] , [INFO] , знаходячись за місцем мешкання свого вітчима [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , маючи умисел направлений на незаконне збирання та використання конфіденційної інформації про особу, використовуючи раніше взятий мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A04» [PERSON] , всередині якого перебували сім-карти з абонентськими номерами [NUMBER] та [NUMBER] і який є фінансовим номером клієнта банку та встановлений мобільний застосунок онлайн-банкінгу «Privat24» системи інтернет (онлайн) банкінгу АТ КБ «ПриватБанк», попередньо авторизувавшись у ньому від імені [PERSON] , отримавши доступ до даного банківського карткового рахунку і продовжуючи свою протиправну діяльність, охоплену єдиним умислом, спрямованим на незаконне використання конфіденційної інформації про особу, відправила електронну заявку на відкриття та обслуговування нового поточного кредитного рахунку у вигляді «Кредитні картки», яка була розглянута та за результатами якої від імені потерпілого [PERSON] уклала договір «Відкриття та обслуговування поточного рахунку, емісія та обслуговування платіжного інструменту», що спричинило відкриття віртуальної банківської картки з номером [NUMBER] на ім`я потерпілого [PERSON] , таким чином [PERSON] незаконно зібрала та використала інформацію про особу потерпілого [PERSON] (ЄО №36439 від 11.12.2024). Відомості внесені 12.12.2024 до ЄРДР за №12024046230000485 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 182 КК України (а.с.156-157). Крім того, 11.12.2024 до чергової частини Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт дізнавача СД Криворізького РУП за фактом того, що під час проведення дізнання у кримінальному провадженні №12023046760000413 від 10.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , знаходячись за місцем мешкання свого вітчима [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ,маючи умисел направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи без дозволу [PERSON] , взяла належний йому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A04», всередині якого перебували сім-карти з абонентськими номерами [NUMBER] та [NUMBER] і який є фінансовим номером клієнта банку та встановлений мобільний застосунок онлайн-банкінгу «Privat24» системи інтернет (онлайн) банкінгу АТ КБ «ПриватБанк», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є мобільним платіжним інструментом і електронним платіжним засобом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, діючи в порушення вимог та приписів Закону України «Про Захист персональних даних», Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2024 №22, знаючи код доступу до мобільного додатку «Privat24», системи інтернет (онлайн) банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] , оскільки бачила к раніше його вводив, без будь-якого дозволу [PERSON] шляхом несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) та автоматизованих систем здійснила вхід до інформаційно-комунікаційної системи мобільного застосунку онлайн-банкінгу «Privat24», системи інтернет (онлайн) банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] , що дало можливість отримати інформацію, яка охороняється Законом України «Про банки і банківську діяльність» і є банківською таємницею та має обмежений доступ, в результаті чого, з корисливою метою подальшого розпоряджання коштами потерпілого на власний розсуд, отримала доступ до даного банківського карткового рахунку без дозволу та відома власника. Таким чином [PERSON] , не санкціоновано втрутилась в роботу інформаційно-комунікаційної системи мобільного застосунку онлайн-банкінгу «Privat24» та отримала інформацію, яка оброблюється інформаційно-комунікаційною системою інтернет (онлайн) банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» (ЄО №36440 від 11.12.2024). Відомості внесені 12.12.2024 року до ЄРДР за №12024046230000484 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 361 КК України (а.с.158-159). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634 ЦПК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України). Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з частинами 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі досліджених матеріалів справи суд вважає, що не заслуговують на увагу посилання позивача на ту обставину, що відповідач саме відповідач [PERSON] 11.08.2023 відкрив віртуальну картку Digital-картку [NUMBER] та здійснював користування кредитним коштами, що були надані позивачем на цю картку. Крім того, позивач належними та допустимими доказами не підтвердив, що саме відповідач [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з його карткового рахунку, оскільки переказ коштів, розміщених на картковому рахунку позивача було здійснено без використання платіжної карти. Також представник позивача не довів, що перекази коштів з рахунку [PERSON] відбулося за його розпорядженням, оскільки виявивши безпідставні зняття коштів, він повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Сама по собі відсутність вироку у вказаній кримінальній справі за фактом шахрайських дій невідомої особи із заволодіння грошовими коштами з використанням рахунку, відкритого на ім`я відповідача, не є підставою для стягнення з останнього таких коштів на користь банку. Схожі висновки містяться в постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі №179/1688/17 (провадження №61-12707св19). Наведене спростовує твердження представника позивача, що сама наявність кримінального провадження не може свідчити у силу презумпції невинуватості про вчинення злочину стосовно позичальника до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення його від обов`язку належного виконання зобов`язання за кредитним договором. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». Необґрунтованими є доводи позивача, що платіжні операції були проведені відповідачем самостійно, оскільки встановлені судом обставини вказують на те, що списання грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] відбулося не за його розпорядженням і не з його волі. Позивач, в обґрунтування своїх доводів зазначав зокрема і про те, що в результаті проведених 40 операцій кредитні кошти клієнта [PERSON] на загальну суму 29 883,25 грн. були переведені на карту [NUMBER] (банк емітент «Ощадбанк»), яка відкрита на ім`я [PERSON] та є дружиною клієнта [PERSON] .. Але вказане позивачем твердження спростовується даними, зазначеними в Анкеті-опитувальнику клієнта - фізичної особи, складеною 04.02.2022, де [PERSON] своєю дружиною вказав [PERSON] (а.с.11). Зазначене ще раз підтверджує відсутність волевиявлення відповідача про відкриття віртуальної карти та подальше користування кредитними коштами. Як вказує сам позивач, кредитна карта [NUMBER] є Digital-картою (віртуальною), яка випущена в аканті Приват24 клієнта [PERSON] 11.08.2023, замість закритої кредитної картки [NUMBER] , яка знаходилась на руках у клієнта до закриття. З наданої позивачем банківської виписки вбачається, що заборгованість по кредитній картці [NUMBER] станом на 11.08.2023 була відсутня. Також наразі триває досудове розслідування щодо незаконного викрадення грошових коштів із банківської карти відповідача, і остаточне рішення ще не прийнято. Тому немає підстав вважати, що втрата коштів відповідача сталася внаслідок його незаконних дій. Таким чином, оскільки волевиявлення відповідача на перенесення кредитного ліміту 11.08.2023 у розмірі 31 000 грн. на картку Digital-картку [NUMBER] та збільшення його 09.11.2023 до 35 000 грн. і користування коштами саме відповідачем [PERSON] позивачем не доведено, тому заборгованість за тілом кредиту і простроченими відсотками з відповідача не підлягають стягненню, оскільки він кредитними коштами не користувався, а звідси і не повинен нести відповідальність за такі операції. Оцінюючи встановлені обставини, досліджені докази в сукупності із нормами закону, що їх регулюють, суд приходить до переконання про відсутність підстав про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 43 610, 49 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір при зверненні з позовом у розмірі 2422,40 грн., який відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України покладається на нього та не відшкодовується. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed