Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

05.02.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 50 945,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані укладенням відповідачем як позичальником, проте невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів за двома договорами про позику грошових коштів, а саме: договором позики №\~79714563 від 26.02.2024, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», договором про споживчий кредит №\~8125646 від 18.03.2024, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан». Права вимоги кредиторів за зазначеними вище договорами у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів, як стверджує позивач, було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») за договорами факторингу відповідно від 14.06.2021 (щодо права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №\~79714563 від 26.02.2024), від 30.07.2024 (щодо права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» за договором про споживчий кредит №\~8125646 від 18.03.2024), у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача сукупно 50\~945,00 грн, у тому числі: за договором позики №\~79714563 від 26.02.2024 в розмірі 38\~000 гривень 00 копійок (з них 9500 гривень 00 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 28\~500 гривень 00 копійок заборгованості за процентами); за договором про споживчий кредит №\~8125646 від 18.03.2024 в розмірі 12\~945 гривень 00 копійок (з них 3000 гривень 00 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 8980 гривень 50 копійок заборгованості за процентами, 345 гривень 00 копійок заборгованості за комісією за надання кредиту, 619 гривень 50 копійок заборгованості за неустойкою). Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріної І.В. від 06.02.2025 позовну заяву представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків. 12.02.2025 представниця позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Пер`ян Ангеліна Андріївна у строки, встановлені судом, подала заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06.02.2025, до якої долучено розрахунок заборгованості за договором № 79714563 від 26.02.2024, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позичальником [PERSON] , розрахунок заборгованості за договором № 8125646 від 18.03.2024, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та позичальником [PERSON] . Водночас, у заяві про усунення недоліків представник позивача зазначила, що станом на 12.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» частково отримано відповіді на запити від первісних кредиторів, після надходження усіх запитуваних доказів позивач невідкладно направить їх до суду шляхом подання клопотання про долучення доказів. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.02.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 15:40 год 11.03.2025, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи, а також витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) карткового рахунку, відкритого у банку 26.02.2024; інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) карткового рахунку [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); інформацію щодо надходження 26.02.2024 на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), грошових коштів у сумі 9500,00 грн. Відповідач, отримавши 28.02.2025 ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до розгляду від 12.02.2025, правом подати відзив на позов не скористався. У судове засідання, призначене на 15:40 год 11.03.2025 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 25.03.2025. У судове засідання, призначене на 25.03.2025, учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, заяв про відкладення судового засідання не подали, про наявність поважних причин неявки в судові засідання не повідомили, відзиву від відповідача до суду не надійшло. Судова повістка про виклик\~відповідача у\~судове засідання\~на 25.03.2025\~повернулась на\~адресу суду\~з відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою».\~На підставі\~положень п.\~3\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~відповідач вважається\~належним чином\~повідомленим про\~дату,\~час та\~місце слухання\~справи судом. У зв`язку з повторною неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 10.04.2025. У судове засідання, призначене на 10.04.2025 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили. Судова повістка про виклик відповідача у судове засідання на 25.03.2025 повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи судом. З урахуванням позиції Верховного Суду у справі № 752/8103/13-ц від 24.10.2024, якщо сторони судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 520/5386/15-ц). Окрім цього, із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 10.04.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договорів кредиту, позики та договорів факторингу. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором позики №\~79714563 від 26.02.2024 в розмірі 38\~000 гривень 00 копійок, з них 9500 гривень 00 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 28\~500 гривень 00 копійок заборгованості за процентами. 26.02.2024 між [PERSON] як позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») як позикодавцем укладено договір позики № 79714563 в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 10540 (а.с. 8-11), за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату проценти від суми позики (п. 1 договору). Відповідно до пункту 2 зазначеного договору, сума позики становить 9500,00 грн, строк позики 30 днів, базова процентна ставка за кожен день користування позикою (фіксована) становить 2,50%, датою надання позики є 26.02.2024, датою повернення позики є 26.03.2024. Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250225/61060-БТ від 04.03.2025, на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] в банку відкрито рахунки: № [NUMBER] , № [NUMBER] (а.с. 100). Згідно з випискою за договором № б/н за період з 26.02.2024 по 26.02.2024, виданою АТ КБ «ПриватБанк» 03.03.2025, 26 лютого 2024 року на карту № [NUMBER] було здійснено зарахування переказу в сумі 9500,00 грн (а.с. 101). Відтак, матеріалами справи підтверджено, що первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за договором позики №\~79714563 від 26.02.2024, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 9500,00 грн було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. Відповідно до п. 4 договору позики №\~79714563 від 26.02.2024, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання по повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором /додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п.п. 2.3. п. 2 договору. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх обов`язків, взятих на себе за договором позики № 79714563 від 26.02.2024, право вимоги за зазначеним договором до позичальника як боржника передано від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 12-14). Як передбачено зазначеним договором факторингу, а саме пунктом 1.1. договору, за цим договором ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнт відступає факторові ТОВ «ФК «ЄАПБ», право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту, а фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 6). Права вимоги, що передаються фактору, є дійсними (п. 2.2.1 договору факторингу). 28.07.2021 сторонами зазначеного вище договору факторингу укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 15), 13.06.2022 додаткову угоду № 7 (а.с. 16), а 19.07.2024 додаткову угоду № 31 (а.с. 17), відповідно до якої Сторони дійшли додаткової згоди про передачу прав вимоги за договором факторингу згідно реєстру боржників № 27 від 19.07.2024. Відповідно до п. 4 зазначеної додаткової угоди № 31, вона є в невід`ємною частиною договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Як вбачається із акту прийому передачі реєстру боржників № 27 від 19.07.2024, за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 18), клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 27 від 19.07.2024, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт підписано сторонами договору факторингу, а саме: ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». З наявного у справі на аркуші 19 Витягу з реєстру боржників № 27 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що за актом прийому-передачі реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 передано права вимоги відносно [PERSON] за договором позики № 79714563 з основною сумою боргу 9500,00 грн, сума заборгованості за відсотками 28\~500,00 грн. У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. Правом подати відзив відповідач не скористався, хоча позовну заяву з додатками та ухвалу суду про призначення справи до розгляду отримав. У матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази виконання відповідачем обов`язку з повернення позичених грошових коштів первинному кредитору або фактору, відтак, виходячи із розподілу обов`язку доказування, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає обов`язок позичальника повернути позичені грошові кошти невиконаним. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~договір позики\~№\~79714563\~від 26.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , було укладено строком на 30 днів (до 26.03.2024), за умовами договору відповідач отримав позику в розмірі 9500,00 грн. Сторони погодили, що базова процентна ставка (фіксована) за кожен день користування позикою становить 2,5% та що сума нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку договору буде становити 7125,00 грн. Відповідно до п. 4 договору позики №\~79714563 від 26.02.2024, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором /додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п.п. 2.3. п. 2 договору. Відтак, проценти після закінчення первісного строку користування позикою повинні нараховуватися з 27.03.2024 по 24.06.2024 (включно). Згідно з долученим позивачем розрахунком заборгованості за період з 26.02.2024 по 19.07.2024 за договором позики №\~79714563 від 26.02.2024, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] , станом на 19.07.2024 заборгованість відповідача [PERSON] становить 38\~000,00 грн, з яких: 9500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту); 28\~500,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 83-88). Суд зауважує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №\~3498-IX, внесено зміни, зокрема до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №\~3498-IX набрав чинності 24.12.2023. Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки за кожен день користування кредитом з 24.12.2023 не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (до 23.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 22.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 23.08.2024). Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення сум у розмірі 9500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 28\~500,00 грн заборгованості за процентами, враховуючи положення пунктів 1, 2, 4 договору, а також зміни, внесені до Закону України «Про споживче кредитування», а саме: застосувавши до договору базову процентну ставку у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом 30 днів з 26.02.2024 по 26.03.2024, процентну ставку у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом періоду з 27.03.2024 по 23.04.2024 (28 днів), а також процентну ставку у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом періоду з 24.04.2024 по 24.06.2024 (62 дні), суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування позикою = 9500/100х2,5х30 + 9500/100х2,5х28 + 9500/100х1,5х62 = 7125 + 6650 + 8835 = 22\~610 грн. Відтак, з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про споживче кредитування», розмір нарахованих процентів за користування позикою в межах строку дії договору позики № 79714563 від 26.02.2024 та в межах строку нарахування процентів, зазначеного в п. 4 договору, становить 22\~610,00 грн. Враховуючи викладене, розмір заборгованості за договором позики № 79714563 від 26.02.2024, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 32\~110,00 грн, з яких: 9500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту); 22\~610,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині вимог до відповідача, які виникли на підставі договору позики №\~79714563 від 26.02.2024. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором про споживчий кредит №\~8125646 в розмірі 12\~945 гривень 00 копійок, з них 3000 гривень 00 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 8980 гривень 50 копійок заборгованості за процентами, 345 гривень 00 копійок заборгованості за комісією за надання кредиту, 619 гривень 50 копійок заборгованості за неустойкою. [PERSON] як позичальник 18.03.2024 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю ««Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») як з кредитодавцем у електронній формі договір про споживчий кредит №\~8125646, за умовами п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки (терміни), що визначені договором (а.с. 27-32). Сторонами договору у п. 1.2. обумовлена сума кредиту 3000,00 грн, строк кредиту 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 18.03.2024, остаточний термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 26.02.2025 (п. 1.4. договору), встановлено, що комісія за надання кредиту становить 345,00 грн (п. 1.5.1 договору), проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 547,50% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.2. договору), проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 912,50% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів (п. 1.5.3. договору); кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1. договору). Як вбачається з копії платіжного доручення № 125796897 від 18.03.2024, 18 березня 2024 року на карту № [NUMBER] було здійснено зарахування переказу в сумі 3000,00 грн, отримувач: [PERSON] , призначення платежу: кошти згідно договору 8125646 (а.с. 82). Відтак, матеріалами справи підтверджено, що первісний кредитор ТОВ «Мілоан» зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за договором про споживчий кредит №\~8125646 від 18.03.2024, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 3000,00 грн було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. Право вимоги кредитора за зазначеним вище договором про споживчий кредит №\~8125646 від 18.03.2024 у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів передано Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024 (а.с. 37-38), відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» як фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Мілоан» за плату, а ТОВ «Мілоан» як клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «Мілоан» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5). Наступне відступлення фактором права грошової вимоги за цим договором до третіх осіб допускається (п. 1.4. договору). Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2 до договору) (п. 1.6. договору); права вимоги, що передаються фактору, є дійсними (п. 2.2.1 договору факторингу). 30.07.2024 сторонами зазначеного вище договору факторингу підписано акт прийому передачі реєстру боржників № 1 за договором факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024 (а.с. 39), відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 1, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024, від клієнта ТОВ «Мілоан» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт підписано сторонами договору факторингу ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». З наявного у справі Витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 30072024/2 від 30.07.2024 (а.с. 40) вбачається, що ТОВ «Мілоан» належало право вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № 8125646 з основною сумою боргу 3000,00 грн, сумою заборгованості за відсотками 8980,50 грн, сумою заборгованості за комісією 345 грн, сумою заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) 619,50 грн. У матеріалах\~справи відсутні\~докази виконання\~відповідачем його\~обов`язку з\~повернення позичених\~грошових коштів\~первісному кредитору\~або фактору,\~тому, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає відповідний обов`язок позичальника повернути грошові кошти кредитору чи фактору невиконаним. Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення сум у розмірі 3000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 8980,50 грн процентів, 345,00 грн комісії, суд, враховуючи положення пунктів 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6. договору, а також зміни, внесені до Закону України «Про споживче кредитування», а саме: застосувавши до договору процентну ставку у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом 15 днів з 19.03.2024 по 02.04.2024, стандартну процентну ставку у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом періоду з 03.04.2024 по 23.04.2024 (21 день), а також процентну ставку у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом періоду з 24.04.2024 по 30.07.2024 (98 днів), суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування позикою = 3000/100х1,5х15 + 3000/100х2,5х21 + 3000/100х1,5х98 = 675 + 1575 + 4410 = 6660,00 грн. Відтак, з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про споживче кредитування», розмір нарахованих процентів за користування позикою в межах строку дії договору про споживчий кредит № 8125646 від 18.03.2024 становить 6660,00 грн. При вирішенні спору також враховано, що відповідно до п.п. 1.5.1. договору про споживчий кредит № 8125646 від 18.03.2024, до загальних витрат позичальника за кредитом відноситься комісія за надання кредиту в розмірі 345,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,50% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за неустойкою в розмірі 619,50 грн суд зазначає таке. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє і дотепер. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки прострочення відповідачем [PERSON] виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, суд вважає, що з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за неустойкою, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, розмір заборгованості за договором про споживчий кредит № 8125646 від 18.03.2024, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 10\~005,00 грн, з яких: 3000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту); 6660,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 345,00 грн становить заборгованість за комісією. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині вимог до відповідача, які виникли на підставі договору про споживчий кредит №\~8125646 від 18.03.2024. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договорів про споживчий кредит. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом\~ст.\~1049\~ЦК України,\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором\~не встановлений\~строк повернення\~позики або\~цей строк\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів\~від дня\~пред`явлення\~позикодавцем вимоги\~про це,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На підставі\~ст.\~1048\~ЦК України,\~ позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи, доказів у встановлені процесуальні строки унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 42\~115 гривень 00 копійок заборгованості за кредитними договорами, у тому числі: за договором позики\~№ 79714563\~від 26.02.2024\~ в\~розмірі 32\~110\~гривень 00\~копійок,\~з яких:\~9500\~гривень 00\~копійок становить\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу (по\~тілу кредиту) та 22\~610 гривень 00 копійок становить заборгованість за нарахованими процентами; за договором про споживчий кредит № 8125646 від 18.03.2024 в розмірі 10\~005 гривень 00 копійок, з яких: 3000 гривень 00 копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 6660 гривень 00 копійок становить заборгованість за нарахованими процентами, 345 гривень 00 копійок становить заборгованість за комісією. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2718,04 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (42\~115,00 / 50\~945,00 * 3028 = 2503,17 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial