Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги таким. Позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14.06.2018 розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . З відповідача відповідно до судового наказу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22.12.2017 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2017 та до виповнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу 22.12.2017 відкрито виконавче провадження № 56512607 Першим відділом ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та станом на 11.11.2024 заборгованість по аліментах [PERSON] складає 99197 грн 12 коп. Позивач зазначає, що 02.04.2022 зареєструвала другий шлюб. [INFO] у неї народився син [PERSON] , в зв`язку з чим вона на даний момент перебуває у декретній відпустці. Позивач зазначає, що син [PERSON] проживає з нею, утриманням дитини вона займається із теперішнім чоловіком. Зазначає, що оскільки відповідач є молодою, працездатною людиною, має у власності земельну ділянку, то він має виконувати свій батьківський обов`язок щодо своєї дитини. На даний час відповідач перебуває у лавах ЗСУ та займає посаду солдата. Відтак позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2017 та до виповнення дитиною повноліття, та стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі від усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття; допустити негайне виконання судового рішення. Ухвалою судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20.12.2024 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.01.2025. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, але 27.01.2025 представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, у якій просить підготовче засідання проводити без їхньої участі та призначити справу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 28.01.2025 у справі закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 18.02.2025. Заявою від\~18.02.2025\~представник позивача\~просила відкласти\~розгляд справи\~у зв`язку\~з необхідністю\~подання нових\~доказів.\~11.03.2025\~у судовому\~засіданні представник\~позивача адвокатКукурудза Ю.М. відповідно до\~ст. 84 ЦПК України просила суд витребувати у Головного управління ДПС у Хмельницькій області відомості, що містяться в реєстрі фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків відносно відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання 02.04.2025 не з`явилася, але представник позивача [PERSON] 01.04.2025 подала заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі. Заявлені вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання 02.04.2025 не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законам або договором. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.12.2012, актовий запис 3632 (а.п. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 травня 2009 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 03.05.2009, актовий запис № 3, а також після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.п. 13). Згідно з рішенням Віньковецького районного суду № 670/961/17 від 14.06.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 17.07.2018 (а.п. 9, 10). Згідно з судовим наказом Віньковецького районного суду Хмельницької області № 670/962/17 від 22.12.2017 з\~ [PERSON] стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з\~ 06.12.2017 року\~ і до досягнення дитиною повноліття (а.п. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.04.2022 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , актовий запис № 21 (а.п. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.2022 у позивачки [INFO] народився син [PERSON] (а.п. 6). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 56512607, наданим першим відділом ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість [PERSON] починаючи з 06.12.2017 по 01.10.2024 становить 99950 грн 39 коп. (а.п. 14, 15). Згідно з довідкою № 81 від 15.11.2024, виданою дирекцією Віньковецького ліцею Віньковецької селищної ради Хмельницької області, [PERSON] дійсно навчається у даному закладі освіти та є учнем 6 класу (а.п. 16). Згідно з довідкою військової частини [NUMBER] від 25.06.2024 № 1234/РВЗ солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , [ADDRESS] (а.п. 17). Згідно з\~довідкою Віньковецької\~селищної ради\~про зареєстрованих\~у житловому\~приміщенні/будинку\~осіб №\~2032\~від 18.11.2024\~за адресою\~ [ADDRESS] \~проживають без\~реєстрації [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] (а.п. 18). Згідно з\~інформацією з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру права\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта від\~20.11.2024,\~ [PERSON] \~на праві\~власності володіє\~земельною ділянкою\~з кадастровим\~номером 6822181300:03:007:0100\~площею 2\~га,\~цільове призначення\~для ведення\~особистого селянського\~господарства.\~Станом на\~20.11.2024\~на дану\~земельну ділянку\~накладено арешт\~відповідно до\~постанови державного\~виконавця Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Цілімецької О.Б. № 56512607 від 02.06.2021 (а.п. 21, 22). Інформація щодо наявності у відповідача доходів та їх розміру отримана судом з відповіддю № 1188035 від 11.03.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи (а.п. 64). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є складовою\~національного законодавства,\~держави-учасниці,\~які її\~підписали,\~взяли на\~себе зобов`язання\~вживати усіх\~необхідних законодавчих\~та інших\~заходів з\~метою захисту\~дитини від\~неналежного піклування\~з боку\~батьків чи\~інших осіб. Відповідно до ст. 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Згідно із\~ст. 48 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Розмір аліментів з урахуванням\~статті 48 Конституції України\~має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Як визначено\~ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Вказана правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у справі № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 року. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частиною 3\~статті\~181\~Сімейного\~Кодексу\~України передбачено,\~що\~за\~рішенням суду\~кошти\~на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються\~у\~частці від\~доходу\~її\~матері,\~батька\~або\~у твердій\~грошовій\~сумі\~за вибором\~того\~з\~батьків або\~інших\~законних\~представників дитини,\~разом\~з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом стягнення (ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України).\~Стаття 192 Сімейного кодексу України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, за положеннями\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може означати й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17-ц. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце, як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК\~України\~розмір аліментів\~має\~бути\~необхідним та\~достатнім\~для\~забезпечення гармонійного\~розвитку\~дитини.\~Мінімальний\~гарантований\~розмір аліментів\~на\~одну\~дитину не\~може\~бути\~меншим,\~ніж\~50\~відсотків\~прожиткового\~мінімуму для\~дитини\~відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум у 2025 році встановлений на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень 00 копійок. З врахуванням наведених конкретних обставин справи, зміни матеріального стану платника аліментів в бік покращення (має офіційний дохід),

Outcome: approved