Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області Денисюк О.О. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до [PERSON] , Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про усунення перешкод користування майном, шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки, посилаючись на те, що згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №10-10-0.222-2401/2-23 від 22.03.2023, земельна ділянка з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 рахується за [PERSON] . Відомості щодо підстав набуття права власності на вказану земельну ділянку [PERSON] відсутні. Разом з тим, згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №10-10-0.331-3185/2-24 від 29.03.2024, за інформацією сектору №1 Відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, в архіві Сектору №1 відсутній другий (архівний) примірник державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 на ім`я [PERSON] . У наявних в архіві Сектору №1 Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відсутні записи про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005. У місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Сектору №1 відсутня документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005. Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №378219275 від 13.05.2024, інформація щодо реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 відсутня. Згідно Розділу 3 Поземельної книги, що відкрита за результатами державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 відомості про документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку відсутні. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи викладене, у [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005, у передбачений земельним законодавством спосіб, на даний час, не набуте. Водночас за твердженням позивача встановлено, що відведення спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства здійснено за рахунок земель лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим, рішення про її відведення суперечить вимогам лісового та земельного законодавства. Спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення та на час відведення у приватну власність відповідача перебували у постійному користуванні Забуянського лісництва ДП «Макарівське лісове господарство». Відповідно до листа ВО «Укрдержліспроект» від 14.02.2022 № 139 та додатку до нього земельна ділянка з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 накладається на землі виділів 20, 21, 23 кварталу 87 Забуянського лісництва ДП «Макарівське лісове господарство» за матеріалами лісовпорядкування 2014 року. Згідно таксаційних описів Забуянського лісництва, виділи 20, 21, 23 кварталу 87 за матеріалами лісовпорядкування 2015 року обліковуються як берегозахисні лісові ділянки, лісові культури, болото, ріка відповідно. Таким чином, відведення земельної ділянки за рахунок земель лісогосподарського призначення для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби прийняте всупереч вимогам п. ґ) ч. 4 ст. 84, ч. 2 ст. 56, Земельного кодексу України. Згідно листа Філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» №139/20.22-24 від 26.03.2024, у філії відсутня інформація щодо надання ДП «Макарівське лісове господарство» згоди на вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення у виділах 20, 21, 23 кварталу 87 Забуянського лісництва, також відсутня інформація щодо прийняття органами державної влади чи місцевого самоврядування рішень щодо вилучення зазначених земельних ділянок у період з 15.12.2009 по сьогоднішній день. Відповідно інформації Філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» №116/2022 від 14.03.2024, у філії відсутня інформація та документи щодо погодження Столичним офісом ДП «Ліси України» (Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового господарства) вилучення земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення у виділах 20, 21, 23 кварталу 87 Забуянського лісництва та зміни їх цільового призначення. Згідно листа Кабінету Міністрів України №8157/0/2-24 від 04.04.2024, рішень щодо погодження зміни цільового призначення, вилучення із постійного користування державного підприємства «Макарівське лісове господарство» земельної ділянки з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 не приймалося. Отже, розпорядник земельних ділянок дозволу на вилучення земель лісогосподарського призначення із постійного користування виділів 20, 21, 23 кварталу 87 Забуянського лісництва ДП «Макарівське лісове господарство» не надавав, у зв`язку з чим, рішення щодо відведення вказаної земельної ділянки у приватну власність суперечить вимогам ч. 5 ст. 116, ч.ч. 5, 6, 9 ст. 149, ст. 151 Земельного кодексу України. Земельна ділянка з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 входить до земель державного лісового фонду, а отже, не може перебувати у приватній власності як землі сільськогосподарського призначення й існувати у встановлених межах. У свою чергу, згідно п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Отже, лісогосподарські підприємства зобов`язані до визначеної дати оформити правоустановчі документи на земельні ділянки. Водночас, відповідно до приписів пунктів 107, 110 та 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку. За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор може прийняти рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку у разі розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Отже, без скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки, землі державного лісового фонду вищевказаної площі будуть незаконно обліковуватись як землі приватної власності, що перешкоджатиме їх інвентаризації під час наступного лісовпорядкування та винесення їх меж в натурі (на місцевості). Таким чином, ділянка з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 не може існувати у встановлених межах, а її державну реєстрацію має бути скасовано в судовому порядку. Позивач просить: усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 2 га, шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005. Ухвалою Макарівського районного суду від 02.07.2024 позовну заяву заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області, в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до [PERSON] , Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про усунення перешкод користування майном, шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання\~на 17.10.2024 року. Ухвалою Макарівського районного суду від 17.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено вказану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні\~13.11.2024 року. У судовому засіданні представник позивача прокурор Ілюшенко К.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з посиланням на те, що на момент відведення в приватну власність спірна земельна ділянка відносилася до земель лісогосподарського призначення. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечив, пояснивши що фактично не є власником спірної ділянки. Представник відповідача Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №10-10-0.222-2401/2-23 від 22.03.2023, земельна ділянка з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 рахується за [PERSON] . Відомості щодо підстав набуття права власності на вказану земельну ділянку [PERSON] відсутні. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №10-10-0.331-3185/2-24 від 29.03.2024, за інформацією сектору №1 Відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, в архіві Сектору №1 відсутній другий (архівний) примірник державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 на ім`я [PERSON] . У наявних в архіві Сектору №1 Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відсутні записи про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005. У місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Сектору №1 відсутня документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005. До матеріалів справи додано поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005, згідно розділу 3 якої, вказана земельна ділянка належить на праві приватної власності [PERSON] . Відомості про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно відсутні. Згідно інформаційної довідки №378219275 від 13.05.2024, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005. Згідно відповіді філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» №139/20.22-24 від 26.03.2024, у філії відсутня інформація щодо надання ДП «Макарівський лісгосп» згоди на вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення у виділах 20, 21, 23 кварталу 87, у виділах 22, 23, 24, 27 кварталу 88 Забуянського лісництва, також відсутня інформація щодо прийняття органами державної влади чи місцевого самоврядування рішень щодо вилучення зазначених земельних ділянок. До матеріалів справи позивачем також додано викопіювання з планшетів, копію проектну організації та розвитку лісового господарства ДП «Макарівське лісове господарство» Забуянське лісницво за 2015 рік, копію протоколу першої лісовпорядної наради з лісовпорядкування державних лісогосподарських підприємств Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України. Згідно картографічних матеріалів, наданих ВО «Укрдержліспроект» (№139 від 14.02.2022), земельна ділянка з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 накладається на виділи 20, 21, 23 кварталу 87 Забуянського лісництва за матеріалами лісовпорядкування 2014 року. Згідно відповіді філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» №116/2022 від 14.03.2024, у філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» відсутня інформація та документи щодо погодження Столичним офісом ДП «Ліси України» (Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового господарства) вилучення земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення у виділах 20, 21, 23 кварталу 87; у виділах 22, 23, 24, 27 кварталу 88 Забуянського лісництва, та зміни їх цільового призначення. Відповідно листа Секретаріату Кабінету Міністрів України №8157/0/2-24 від 04.04.2024, Кабінетом Міністрів України рішень про погодження зміни цільового призначення, вилучення з постійного користування державного підприємства «Макарівське лісове господарство» земельних ділянок із зазначеними кадастровими номерами не приймалося. Згідно відповіді Київської обласної військової адміністрації №328/31.01/31.03.02/2024 від 12.04.2024, Київська обласна державна адміністрація позбавлена можливості самостійно встановлювати порушення законодавства та не має законодавчих підстав для проведення відповідних перевірок, і як наслідок, не вживала заходів цивільно-правового характеру та не зверталася до суду з позовом про повернення земельних ділянок лісового фонду з кадастровими номерами, зокрема: 3222755400:00:008:0005. За інформацією, наявною у Департаменті, Київською обласною державною адміністрацією у період 2017-2024 років розпорядження щодо погодження вилучення та зміну цільового призначення, а також розпорядження про вилучення та зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 3222755400:00:008:0005 не видавалися. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Частиною 2 ст. 84 Земельного кодексу України передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу. Таким чином, Земельним кодексом України встановлено пріоритетність норм цього кодексу для застосування до земельних відносин, що виникають при використанні лісів. Статтею 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства. Статтею 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (ст. 5 Лісового кодексу України). Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі\~лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для заліснення. Інших випадків, які б передбачали надання у приватну власність земель лісогосподарського призначення, законодавство не містить. Згідно ст.\~57\~Земельного кодексу\~України земельні\~ділянки лісогосподарського\~призначення за\~рішенням органів\~виконавчої влади\~або органів\~місцевого самоврядування\~надаються в\~постійне користування\~спеціалізованим державним\~або комунальним\~лісогосподарським підприємствам,\~іншим державним\~і комунальним\~підприємствам,\~установам та\~організаціям,\~у яких\~створено спеціалізовані\~підрозділи,\~для ведення\~лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ст.\~141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~ч.ч.\~3,\~4\~ст.\~142\~Земельного кодексу\~України припинення\~права постійного\~користування земельною\~ділянкою у\~разі добровільної\~відмови землекористувача\~здійснюється за\~його заявою\~до власника\~земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано ст. 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідно до ст. 151 Земельного кодексу України юридичні особи, зацікавлені у вилученні земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної чи комунальної власності, для суспільних потреб та у викупі земельних ділянок, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності, зобов`язані до початку проведення проектних робіт погодити з власниками землі, крім викупу земельних ділянок з підстав, що допускають можливість їх примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності, і землекористувачами, органами державної влади або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, місце розташування об`єкта, розмір земельної ділянки та умови її вилучення (викупу) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об`єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно з частиною першою\~статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом (частина сьома\~статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Згідно з частиною першою\~статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття поземельної книги на таку ділянку. Відповідно до частини десятої\~статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», в редакції станом на час звернення до суду з даним позовом, державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Частиною другою\~статті 152 Земельного кодексу України\~передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється у передбачений законом спосіб. При цьому поняття перешкод у реалізації прав користування і розпорядження є загальним поняттям і може включати не лише фактичну відсутність доступу до земельної ділянки та можливості використати її за цільовим призначенням, а й будь-які інші неправомірні дії порушника прав, а також рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, договори, інші правочини, у зв`язку з якими розпорядження і користування майном ускладнене або повністю унеможливлене. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зазначено, що під ефективним захистом порушених інтересів держави слід розуміти захист, який здійснюється з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Тобто, при обранні способу захисту ключовим повинна виступати можливість відновлення порушених інтересів держави. Оцінюючі здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки спірна земельна ділянка на момент відведення та на даний час відноситься до земель лісогосподарського призначення та не могла бути передана у приватну власність відповідача. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про те, що зазначене фактично є перешкодою у володінні, розпорядженні та користуванні відповідною земельною ділянкою, яка є землею лісогосподарського призначення, з боку належного розпорядника Київської обласної військової адміністрації, у зв`язку з чим ефективно захистити право власника на земельну ділянку лісового фонду можливо лише шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень в рівних частинах.\~ Відповідно до п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» відповідач [PERSON] \~від сплати судового збору звільнений, а тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1514 грн. 00 коп. позивачу компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved