Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить скасувати арешт з всього нерухомого майна, яке належить [PERSON] ( [NUMBER] ), реєстраційний номер обтяження 8665305, зареєстрований\~ 04.03.2009 на підставі постанови про арешт\~майна та заборони\~його\~відчуження\~№958 від 04.03.2009 винесеної ВДВС\~Долинського РУЮ. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Долинському відділу Державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження № 25328778 з примусового виконання судового наказу № 2-н-290 від 11.11.2008, на підставі виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області, про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Злет» грошових коштів у розмірі 5 684 грн. 21 коп. В рамках зазначеного виконавчого провадження ВДВС Долинського РУЮ було винесено постанову № 958 від 04.03.2009, якою накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 8665305 від 04.03.2009). 30.03.2011 дане виконавче провадження було закрите на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Йому не було відомо про накладення арешту на все його майно до того моменту, поки в нього не виникла потреба розпорядитися цим майном, і лише тоді він дізнався про існуючі обмеження, які унеможливлюють здійснення будь-яких правочинів щодо майна, яке перебуває під обтяженням. 13.03.2025 він звернувся до Долинського відділу ДВС у Калуському районі з заявою про зняття вище вказаного арешту. Проте листом №16838 від 19.03.2025 Долинський відділ Державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), повідомив, що на його виконанні перебував судовий лист № 2-н-290 від 11.11.2008 про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Злет» заборгованості у сумі 5 684 грн. 21 коп. Зазначеним листом також повідомлено, що виконавче провадження завершене 30.03.2011 у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення. Також в даному листі відповідач зазначає, що виконавче провадження знищене за терміном зберігання, тому у нього відсутні правові можливості для зняття вказаного обтяження. Уз в`язку з тим, що вирішити питання про скасування обтяження в рамках виконавчого провадження не можливо, він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом про захист свого права власності, так як допоки все належне його майно перебуває під обтяженням, не може вільно розпоряджатися ним на власний розсуд. Представник відповідача Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіональоного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що судовий наказ Долинського районного суду, Івано-Франківської області від 11.11.2008 №2-н-290 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 5684,21 грн в користь КС "Злет" прийнято до примусового виконання 21.03.2011, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №25328778. 30.03.2011 виконавче провадження №25328778 завершено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження (фактичне повне виконання рішення). Станом на 08.04.2025 відкритих виконавчих проваджень щодо [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , проживаючого за адресою [ADDRESS] в Долинському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні не перебуває. В судове засідання позивач [PERSON] та представник - адвокат Кажук Б.В. не з`явилися, останній подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіональоного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, надав відзив. Представник відповідача КС «Злет» у судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Не заперечує щодо їх задоволення. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 28 березня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до кредитної спілки «Злет», Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіональоного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про зняття арешту з нерухомого майна. Ухвалою від 31.03.2025 суд відкрив провадження по справі та призначив її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 08 квітня 2025 року відповідач - Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав відзив на позовну заяву. Представник позивача 08 квітня 2025 року подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. 08 квітня 2025 року представник відповідача КС «Злет» надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Позивач [PERSON] 13.03.2025 звертався до Долинського відділу ДВС із заявою, в якій просив скасувати арешт із майна. 19.03.2025 Долинський ВДВС у Калуському районі Івано-Франкіської області повідомив, що на виконанні перебував судовий лист № 2-н-290 виданий Долинським районним судом 11.11.2008 про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Злет» заборгованості у сумі 5 684 грн. 21 коп. 30.03.2011 п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» фактичне повне виконання рішення. Згідно даних єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження всього майна, яке належить [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 8665305, з виконання постанови № 958 виданої ВДВС Долинського РУ від 04.03.2009). В зв`язку з тим, що виконавчі провадження знищено за терміном зберігання, у державного виконавця відсутні правові можливості для зняття вищевказаного обтяження. Згідно із даними, які містяться у ВП - спецпідрозділ від 08.04.2025 щодо виконавчого провадження № 25328778 (у якому було накладено арешт), вказне виконавче провадження було відкрито 21.03.2011 з примусового виконання судового наказу Долинського районного суду від 11.11.2008 № 2-н-290 про стягненя 5 684,21 грн, де боржником був [PERSON] , стягувачем КС «Злет». 30.03.2011 закнічення ВП п.8 ч.1 ст.49 (фактичне повне виконання рішення). В судовому засіданні встановлено, що позивач боргові зобов`язання перед кредитною спілкою «Злет» виконав, що підтверджується довідкою № 38 від 25.03.2025, яка видана кредитним інспектором Кредитної спілки «Злет», де йдеться, що станом на 25.03.2025 в [PERSON] відсутня заборгованість в кредитній спілці «Злет». Таким чином, між сторонами виник спір щодо накладеного арешту на майно, у зв`язку із накладенням на нього арешту в рамках виконавчого провадження, яке завершено, але обтяження не скасовано. Оцінка суду: вивчивши зміст заяв по суті, дослідивши письмові докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено право особи вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. З метою захисту своїх прав [PERSON] звертався до Долинського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту, однак така залишилась без задоволення, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися за захистом своїх прав у судовому порядку. Зважаючи на те, що вимоги позивача ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, такі розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13. Так, під час розгляду справи встановлено, що ВП 25328778 з виконання виконавчого листа, де боржником був [PERSON] , стягувачем КС Злет, у рамках якого було накладено спірний арешт, завершено. При цьому арешт державним виконавцем не скасований, хоча, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Крім того, як установив суд, на даний час відсутні на виконанні будь-які інші відкриті виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] . Як зазначив у своєму відзиві на позов представник відповідача Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіональоного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), виконавче провадження, яке перебувало на примусовому виконанні відносно боржника [PERSON] , завершено. Вищевказані обставини свідчить про необгрунтованість наявності протягом тривалого часу (з 2011 року) нескасованого арешту на майно боржника, який у 2011 році заборгованість оплатив повністю згідно довідки кв.005454,0055 від 29.03.2011, та вказує на невиправданість втручання у право позивача на мирне володіння майном. Суд звертає увагу і на те, що п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 визначено, що строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить три роки, а Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженим наказом № 2274/5 від 25.12.2008, - що строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів становить три роки, що дає підстави вважати, що матеріали виконавчого провадження, яке завершено 2011 року, знищено на даний час, що унеможливлює скасування арешту в позасудовому порядку, а відтак позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може. В силу вимог ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, за результатами розгляду справи встановлено, що позивач має намір розпоряджатися своїм майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити, хоча виконавче провадження, у межах якого накладений постановою арешт на майно, завершено, фактичне повне виконання рішення. Даних чи відомостей на підтвердження необхідності існування на даний час арешту майна матеріали справи не містять, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає. Тому, з огляду на викладене, враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони на його відчуження, а його позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved