Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» звернулося до суду із заявою, якою просить застосувати примусову госпіталізацію у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом без згоди [PERSON] на підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , госпіталізований 28.03.2025 о 05:31 у 4-е психіатричне відділення КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» Доставлений до приймального покою фельдшером Сорока, р/н 299 та за рапортом поліції. Оглянутий черговим лікарем-психіатром [PERSON] , яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність госпіталізації останнього у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв`язку із наявністю тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, несе суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] . 28.03.2025 [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» та комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на психічний розлад у формі F06. Делірійний (шизофреноподібний) розлад органічного ґенезу. Обстеження та лікування [PERSON] можливе тільки в умовах надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. В судовому засіданні представник заявника підтримав доводи та вимоги заяви. [PERSON] заперечував, вважаючи себе здоров`ю людиною. Суд, вивчивши доводи заяви, вислухавши думку прокурора, захисника, [PERSON] , дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із такого. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , госпіталізований 28.03.2025 о 05:31 у 4-е психіатричне відділення КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3». Оглянутий черговим лікарем-психіатром [PERSON] , яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність госпіталізації останнього у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв`язку із наявністю тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, несе суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] . 28.03.2025 [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3». та комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на психічний розлад у формі F06. Делірійний (шизофреноподібний) розлад органічного ґенезу. Обстеження та лікування [PERSON] можливе тільки в умовах надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Із акту психіатричного огляду особи вбачається, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 28.03.2025, лікарською комісією встановлено у [PERSON] психічний розлад у формі F06. Делірійний (шизофреноподібний) розлад органічного ґенезу. Обстеження та лікування [PERSON] можливе тільки в умовах надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2015 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» надання в примусовому порядку невідкладної амбулаторної чи стаціонарної допомоги у психіатричних закладах охорони здоров`я особам, які мають психічні розлади, але не вчинили жодного суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена КК, за відсутності усвідомленої згоди таких осіб або згоди їхніх законних представників здійснюється на підставі ст.ст. 12, 14 Закону № 1489-ІІІ за рішенням суду, яке зостановлюється в порядку цивільного судочинства. Статтею 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених ч. 1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст. 14 цього Закону. Так, у відповідності до положень ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи для оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусову порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Отже, приймаючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару із звичайним наглядом.

Outcome: approved