Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 15 липня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання подружжя мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів з відповідачем, наявність різних поглядів на життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Зазначає, що вони з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку шлюбні відносини між ними припинились та з 2024 вони не ведуть спільного господарства. Вважає, що за таких обставин примирення з відповідачем неможливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. У зв`язку з викладеним просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом опублікування на офіційному вебсайті судової влади України тексту оголошення про її виклик. Заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Відповідачу було надано строк для подачі відзиву, однак остання своїм правом не скористалася, відзиву до суду не надіслала. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~ [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції шлюбі з 15 липня 2023 року (актовий запис №44), що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного проживання подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сторони з 2024 року шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведеться. Відповідно до\~ст. 56 СК\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з чим шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved