Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У лютому 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права забудовника на забудову в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько та чоловік позивачів, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається: із земельної ділянки, загальною площею, загальною площею 0,1000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1212400000:02:044:0039, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); та з незареєстрованого за спадкодавцем нерухомого майна, а саме: житлового будинку загальною площею 205,7 м2, житловою площею 60,7 м2, та надвірних будівель та споруд: а -навіс, а1 - тамбур, а2 - ганок, а3 ганок, Б - вбиральня, В - душ, Г - сарай, Д - навіс, Е - сарай, №1 - трубчатий колодязь, №2 - хвіртка, №3 - ворота, №4 - ворота, №5 - огорожа, №6 - огорожа, розташованих на земельній ділянці, площею 1000 м2, наданої для обслуговування житлового будинку і господарчих будівель, по [ADDRESS] . Після звернення до державного нотаріуса Першої Павлоградської нотаріальної контори, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя право власності на зазначене нерухоме майно в установленому законом порядку зареєстроване не було та реєстрацію права власності на домоволодіння спадкодавець не проводив. У зв`язку із зазначеним позивачі були вимушені звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року провадження у справі було відкрито та постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали у повному обсязі. Представник відповідача С.Снєгирьова у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Тимченко О.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника нот контори, покладається на рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] , помер [PERSON] , [INFO] , який є чоловіком позивача [PERSON] та батьком позивача [PERSON] . Дане підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, укладення шлюбу та смерть. За життя [PERSON] рішенням виконкому Павлоградської міської ради від 15.04.1992 року за №181 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво та дозвіл будівництва житлового будинка» було виділено земельну ділянку розміром 20х59 по [ADDRESS] для індивідуального будівництва та дозволено будівництво житлового будинкупо типовому проекту ДН-КЗ-5. 02.06.1992 року між виконкомом в особі головного архітектора міста Соколова І.О. та [PERSON] було укладено Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва за адресою: [ADDRESS] . Па підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради №181-11/ХХІ від 15.04.1992 року, було складено акт виносу в натурі меж земельної ділянки по [ADDRESS] . [PERSON] отримав Дозволи на будівництво робот №84 та №84/92 по будівництву житлового будинка, згідно наданого проекту на виділеній земельній ділянці по [ADDRESS] . Рішенням виконкому Павлоградської міської ради від 26 травня 1999 року за №400 «Про надання земельних ділянок у приватну власність та тимчасове користування», [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] у приватну власність - 1000 м2, у тимчасове користування - 152 м2. Після смерті чоловіка та батька позивачі звернулися до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини. Однак постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської нотаріальної контори від 16.06.2015 року позивачам було відмовлено вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок та господарські споруди не було зареєстровано в КП «Павлоградське МБТІ», станом на 28.04.2014 року за [PERSON] на 28.04.2014 року. В той же час, позивачам 24.11.2021 року, як спадкоємцям після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом НРО 127060, на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га. розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1212400000:02:044:0039, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Вказана земельна ділянка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, виданого Павлоградською міською радою Дніпропетровської області 07.06.1999 року, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3476-ж. За даними технічного паспорту, складеного на ім`я [PERSON] , фахівцем КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області, встановлено, що загальна площа житлового будинку складає 205,7 м2, житловою площею 60,7 м2, а саме: по першому поверху: тамбур - 1,7 м2, кухня - 16,0 м2, сходи - 3,5 м2, ванна - 3,8 м2, гараж - 22,2 м2, кладова - 46,9 м2, кладова - 9,4 м2, котельня - 3,4 м3; по другому поверху: тамбур - 3,0 м2, коридор - 9,4 м2, передпокій - 17,9 м2, житлова кімната - 28,6 м2, сходи - 2,3 м2, коридор - 3,8 м2, туалет - 1,7 м2, житлова кімната 15,0 м2, житлова кімната 17,1 м2 та надвірних будівель та споруд: а -навіс, а1 - тамбур, а2 - ганок, а3 ганок, Б - вбиральня, В - душ, Г - сарай, Д - навіс, Е - сарай, №1 - трубчатий колодязь, №2 - хвіртка, №3 - ворота, №4 - ворота, №5 - огорожа, №6 - огорожа, розташованих на земельній ділянці, площею 1000 м2, наданої для обслуговування житлового будинку і господарчих будівель, по [ADDRESS] . Згідно копії спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , позивачі [PERSON] , [INFO] та його донька - [PERSON] , [INFO] , є єдиними спадкоємцями. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами справи встановлено, що на день відкриття спадщини померлому чоловіку та батьку [PERSON] належали права забудовника, які не припинилися внаслідок його смерті. Позивачі претендують на [PERSON] як забудовника на незданий в експлуатацію житловий будинок. Відповідно до ч. ст.332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Частина 5 ст. 376 ЦК України, передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивачі є спадкоємцями за законом та відповідно до ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки вчасно звернулися до нотаріальної контори та прийняли спадщину після смерті померлого [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що на день смерті [PERSON] володів не лише правами забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок, а й земельною ділянкою, на якій побудований будинок та земельну ділянку успадкували позивачі. Таким чином, позивачі мають право на успадкування прав та обов`язків забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок, що належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. Суд звертає увагу, що право позивачів на успадкування прав та обов`язків забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок ніким не оспорюється. Згідно зі ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved