Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулась КРЕДИТНА СПІЛКА «КРЕДИТ-СОЮЗ» (далі позивач) з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі відповідачі) про стягнення заборгованості за договором кредиту. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 22.06.2022 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №\~Че-0104 про надання коштів у кредит у сумі 20\~700 грн 00 коп. строком на 36 місяців. Процентна ставка за договором кредиту становить 42% річних від суми залишку кредиту. За вищевказаним договором кредитування позивач свої обов`язки виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 20\~700 грн 00 коп. За відповідача [PERSON] поручились [PERSON] та [PERSON] , що стверджується договором поруки №Че-0104-П від 22.06.2022. Таким чином станом на 27.11.2024 відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем у сумі 9\~369 грн 71 коп., з яких 7\~689 грн 16 коп. заборгованість за тілом кредиту та 1\~680 грн 55 коп. заборгованість за процентами. Ухвалою суду від 20.12.2024 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено справу до розгляду по суті. Відповідачі відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду не надали. Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Згідно з наявною у матеріалах справи заявою представник позивача просить задовольнити позов повністю на підставі наявних матеріалів справи, розгляд справи здійснювати за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судові засідання з розгляду справи не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та завчасно, відповідно до положень\~статті 128 ЦПК України. Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідачів, судом було повідомлено відповідачів про розгляд справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак, з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи (за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення на вебсайті суду), незалежно від того чи отримали відповідачі адресовану їм кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідачів дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відтак, враховуючи положення\~ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, у силу положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судові засідання, у порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 22.06.2022 між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «КРЕДИТ-СОЮЗ» та [PERSON] укладений кредитний договір № Че-0104, відповідно до якого, позивач надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 20\~700 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а [PERSON] у свою чергу, зобов`язався у встановлений у договорі строк повернути кредит та сплатити проценти спілці відповідно до умов цього договору. Згідно з п. 4.1 вищезазначеного договору на дату укладення цього Договору, з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору (загальні витрати за кредитом), орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 51,11%; орієнтовна загальна вартість кредиту становить 34\~120 грн 78 коп. (у тому числі 20\~700 грн 00 коп. загальний розмір наданого кредиту, та 13\~420 грн 78 коп. загальні витрати за кредитом).\~ Відповідно до п. 6.3 кредитного договору позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Спілки зобов`язаний сплатити 65% річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч.2\~ст. 625 ЦКУ, але в межах суми, не забороненої законами України. Також 22.06.2022 [PERSON] підписано анкету-заяву на отримання кредиту, згідно з якою він був ознайомлений з типом і сумою кредиту, строком кредитування та попереджений про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмірі неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються про невиконанні зобов`язання за договором кредиту. Згідно з видатковим касовим ордером від 22.06.2022 Кредитна спілка «Кредит-Союз» надала [PERSON] кошти у сумі 20\~700 грн 00 коп. У порушення норм закону та умов договору відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 27.11.2024 має заборгованість у сумі 9\~369 грн 71 коп., з яких 7\~689 грн 16 коп. тіло кредиту, 1\~680 грн 55 коп. проценти за користування грошима. 22 червня 2022 року між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «КРЕДИТ-СОЮЗ» та [PERSON] та [PERSON] (далі поручителі) було укладено договір поруки №Че-0104-П згідно з яким, поручителі беруть на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з договору кредитування №Че-0104 від 22.06.2022. Відповідно до пункту 3.2 договору поруки №Че-0104-П від 22.06.2022 кожен поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника у повному обсязі, тобто: повернення кредиту з урахуванням інфляції, виплату процентів за користування кредитом; сплату неустойки, сплату сплату процентів від простроченої суми згідно договору кредитування та/або згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. У тому числі сплату зазначених сум за період після завершення дії договору. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що міститься у матеріалах справи, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У силу положень ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2\~ст.207 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а кредитний договір відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Положеннями статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до частини 1 статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 статті 548 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання\~ним свого\~обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до частини 3 статті 553 ЦК України поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно з\~частинами 1,\~2\~статті 553\~ЦК України\~у разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи норми чинного законодавства та договору поруки, суд зазначає, що суть солідарного обов`язку полягає у тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так від поручителя. Таким чином, порука є особливим забезпечувальним зобов`язанням, поручитель несе відповідальність як за основним (кредитним договором) та і за забезпечувальним (договір поруки) зобов`язаннями. При цьому строки виконання зобов`язання визначені основним кредитним договором, а тому факт порушення таких строків є підставою для виконання зобов`язань поручителем. Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки, судом встановлено, що [PERSON] допущено порушення умов кредитного договору №Че-0104 від 22.06.2022 у частині своєчасного повернення кредитних коштів, тому у позивача виникло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] щодо повернення кредитних коштів. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст.\~12,\~81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, на підставі викладеного вище, та враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростували наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн 00 коп., рівними частинами.

Outcome: approved