Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за її дітьми за [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за кожним, у порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що під час її перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , їх сім`я проживала у вказаній квартирі, яка належала на праві приватної власності [PERSON] . 14 лютого 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє нерухоме і нерухоме майно заповів [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Оскільки її колишній чоловік на день смерті проживав зі спадкодавцем, він вважається таким, що прийняв спадщину. [INFO] помер [PERSON] . 16 червня 2021 року вона звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору від імені своїх малолітніх дітей зі заявами про прийняття спадщини за законом після смерті їх батька, в якій зазначила, що на день смерті останнього залишилося таке спадкове майно: квартира [ADDRESS] . 18 червня 2024 року батько покійного відповідач [PERSON] також звернувся в Третю Львівську державну нотаріальну контору зі заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, листами державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори В.Станкевич від 16 липня 2024 року № 1275/02-14 та № 1276/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану квартиру після смерті батька її дітей, оскільки останній після смерті [PERSON] не подав за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав, пояснивши, що його внуки мають право успадкувати майно після смерті їх батька, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представниця третьої особи Органу опіки та піклування, пояснила, що позов підтримує у повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу без участі третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори, який будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. 09 січня 2025 року ухвалою суду у справі було відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче судове засідання, витребувано в Третій Львівській державній нотаріальній конторі копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . 28 січня 2025 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 49/2024, відкритої після смерті [PERSON] /а.с.61/. 10 березня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2011 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] /а.с.18/. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.16,17/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.19-23/. З акту ОСББ «Патона 2/3» від 22 липня 2024 року № 03 убачається, що комісією в складі працівників вказаного об`єднання встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та їх двоє дітей фактично проживали без реєстрації у квартирі [ADDRESS] у період з жовтня 2017 року по листопад 2021 року /а.с.25/. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які мешкають у вказаному будинку та підписали вказаний акт, у судовому засіданні підтвердили вказані факти щодо проживання сім`ї позивачки у зазначеному помешканні. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 11 червня 1993 року квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] /а.с.10/. 14 лютого 2011 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Партикою Н.О., зареєстрований в реєстрі № 4-143, яким все своє нерухоме і нерухоме майно заповів [PERSON] /а.с.12/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] /а.с.8а/. З довідок з місця проживання, виданих 25 січня 2024 року ОСББ «Патона 2/3» убачається, що станом на день смерті [PERSON] у квартирі [ADDRESS] інших осіб окрім власника зареєстровано не було /а.с.69/. 11 (приблизно) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] /а.с.8/. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25 січня 2024 року № 75561256 убачається, що спадкова справа до майна покійного [PERSON] не зареєстрована /а.с.69/. 16 червня 2021 року [PERSON] звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору від імені своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] зі заявами про прийняття спадщини за законом після смерті батька дітей [PERSON] , в якій зазначила, що на день смерті останнього залишилося таке спадкове майно: квартира [ADDRESS] /а.с.63/. 18 червня 2024 року батько покійного відповідач [PERSON] також звернувся в Третю Львівську державну нотаріальну контору зі заявою про прийняття спадщини за законом /а.с.75 зворот/. Таким чином, після смерті [PERSON] є три спадкоємця за законом щодо його майна, а саме: двоє малолітніх дітей та батько. Листами державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори В.Станкевич від 16 липня 2024 року № 1275/02-14 та № 1276/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартири [ADDRESS] після смерті батька її дітей [PERSON] , оскільки останній після смерті [PERSON] не подав за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини /а.с.83,84/. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1\~статті 1220 ЦК України\~передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Відповідно до частини 1\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частиною 2\~статті 1223 ЦК України\~уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини 1\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~з умовою\~чи із\~застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1\~статті 1269 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1278\~ЦК України\~Частки кожного\~спадкоємця у\~спадщині є\~рівними,\~якщо спадкодавець\~у заповіті\~сам не\~розподілив спадщину\~між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня\~2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Таким чином, з урахуванням положень\~статей 1296-1299 ЦК України\~питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначена правова позиція повністю узгоджується з позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 185/8374/15-ц. Беручи до уваги, що спадкоємиць за заповітом [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживав разом з останнім, у квартирі [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що вказаний спадкоємиць за заповітом вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, інші спадкоємці щодо майна вказаного спадкодавця відсутні. Тобто, [PERSON] належало право власності на квартиру [ADDRESS] з моменту відкриття спадщини за заповітом (з 06 грудня 2019 року), проте, враховуючи, що він не отримав за життя свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він не мав право розпорядитися цією квартирою. Отже ураховуючи, що малолітні діти після смерті їх батька на підставі закону успадкували по 1/3 частки спірної квартири кожний, але не можуть отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, і, відповідно, реалізувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна, а іншим шляхом захистити їх право на отримання спадщини неможливо, вимоги позову про визнання права власності на успадковане майно суд визнає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, і тому за [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід визнати право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за кожним, у порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON] , який [INFO] . З огляду на те, що позов не пов`язаний з діями відповідача, який позов визнав, суд не вбачає правових підстав для стягнення будь-яких судових витрат з останнього.

Outcome: approved