Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

27 червня 2024 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом, поданим представником позивача - адвокатом Нагорним Віталієм Борисовичем до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності, в якому просить визнати за позивачем право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що на початку березня 2022 року невстановленими особами з числа збройних сил російської федерації, застосовуючи засоби ведення війни, які заборонені міжнародними правом, порушуючи закони та звичаї війни, що передбачені міжнародними договорами, здійснили обстріл внаслідок якого було пошкоджено житловий будинок [ADDRESS] , в якому розташована квартира №60 , що належить йому. Про факт руйнування квартири позивачем було подано відповідне повідомлення з використанням мобільного додатку Порталу Дія, реєстраційний номер ІП-20.06.2023-84168. На момент початку повномасштабного вторгнення росії на територію України позивач постійно мешкав і був зареєстрований в належній йому квартирі. Зважаючи на те, що право власності позивачем набувалося до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не зареєстровано в цих реєстрах. В зв`язку з руйнуванням житла у позивача є необхідність подати дані щодо цього до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги "єВідновлення". Відповідно до п.13 Порядку, для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. Однак, здійснити реєстрацію права власності на квартиру позивач не може, так як відсутній документ, який підтверджує його право власності на пошкоджене житло. Отримати дублікат Свідоцтва про право власності на житло, квартири чи реєстраційне посвідчення бюро технічної інвентаризації немає можливості, так як у зв`язку з окупацією м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецькою міською військовою адміністрацію в минулому «Сєвєродонецький виконком» або Сєвєродонецьким Бюро технічної інвентаризації», Бюро технічної інвентаризації (БТІ) м. Сєвєродонецьк та управління, яке займалося приватизацією, свої повноваження не здійснюють, їх архіви на підконтрольну Україні територію не вивозились, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою суду від 01 липня 2024 року позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі. 23 липня 2024 року на виконання ухвали позивачем подана заява про усунення недоліків, яка була отримана головуючою суддею 19 серпня 2024 року . Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. 17 вересня 2024 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 24 вересня 2002 року зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно копії домової книги на квартиру [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 24 вересня 2002 року. Також в книзі є відмітка про реєстрацію 18 вересня 2002 року в Сєвєродонецькому бюро технічної інвентаризації договору дарування вказаної квартири, площею 37,9 кв.м.. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 лютого 2025 року № 411435226 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у зазначеному реєстрі не зареєстроване. Згідно повідомлення про пошкоджене або втрачене майно за реєстраційним номером ІП-20.06.2023-84168 від 20 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] звертався з повідомленням про пошкоджене житло, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . В подальшому 20 червня 2023 року [PERSON] звертався до Сєвєродонецької МВА Сєвєродонецького району Луганської області з повідомленням про знищене житло та про включення до переліку майна, що підлягає обстеженню. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Пункт 5 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснює, що якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а тому позовні вимоги позивачів - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved