Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

В лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої вказав, що йому належить гараж, який розташований в гаражному масиві по [ADDRESS] в гаражному кооперативі «Мир» блок № В бокс №3, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на гараж, що видане на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради №2338 від 21 жовтня 1993 року та договору купівлі - продажу від 18 липня 2000 року. Землевпорядник з метою розробки проекту землеустрою для присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки під гаражем в інтересах заявника звернувся до Управління земельних ресурсів міської ради, яке листом від 30 грудня 2021 року повідомило про те, що виявлено невідповідність між клопотанням, долученими до нього графічними матеріалами, технічним паспортом на гараж, договором купівлі-продажу від 18.07.2000 № 3105, свідоцтвом про право особистої вдатності на гараж від 18.09.2000, довідкою про членство в гаражному кооперативі від 27.07.2021 № 855 та паспортом громадянина України в частині зазначення його ім`я по батькові. Отже, на сьогодні заявник не може здійснити правочин зі своїм майном, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на гараж є розбіжність в написанні його імені по - батькові. В свідоцтві про право особистої власності ім`я по - батькові власника зазначено як « [PERSON] », а його ім`я по - батькові згідно паспорта правильно зазначено як « [PERSON] ». Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подала відзив на заяву, в якому вказала, що в прийнятті рішення покладається на думку суду, просить справу слухати без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , про що зазначено в паспорті громадянина України серія [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] 18.07.2000 уклали договір купівлі-продажу недобудованого гаража, готовністю 85% блок В, бокс 3 (три), який розташований в [ADDRESS] , гаражний масив «Мир», вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О., зареєстр. в реєстрі за № 3105. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на гараж від 18.09.2000, виданого виконавчим комітетом Хмельницької міської ради на підставі рішення № 2338 від 21.10.1993 та договору купівлі-продажу від 18.07.2000, [PERSON] на праві особистої власності належить гараж, який розташований в гаражному масиві «Мир» блок В бокс 3. В свідоцтві про право особистої власності на гараж від 18.09.2000 та договорі купівлі-продажу від 18.07.2000 по батькові власника гаража зазначено « [PERSON] », що не відповідає відомостям зазначеним у паспорті серія [NUMBER] , де по батькові зазначено « [PERSON] ». Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Неможливість в позасудовому порядку підтвердити факт належності свідоцтва про право власності перешкоджає заявнику в реалізації його прав та законних інтересів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Враховуючи вищевикладене, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявника підлягає задоволенню.

Outcome: approved