Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 30.11.2013 року Кіровським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №842. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені тому, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та шлюб. Також, наразі припинено і ведення спільного господарства та сумісне проживання. Просить суд не надавати строку на примирення та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надав. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2ст.247 ЦПК України). Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено на підставі копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2013 року Кіровським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №842. Згідно з положеннями ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Право на припинення шлюбних відносин передбаченост.56 СК України. Згідно із ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у Пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Із досліджених матеріалів справи та заяв сторін встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не бажають проживати в шлюбі та не згодні на примирення. А тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати по справі складаються із судового збору який на день розгляду справи становить у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved