Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з вищевказаною заявою мотивуючи вимоги з урахуванням уточнення тим, що [PERSON] є дружиною [PERSON] 27.02.2022 року під час мобілізації [PERSON] був призваний [INFO] на військову службу до Збройних Сил України та направлений для проходження військової служби до в/ч [NUMBER] . [PERSON] механік-водій роти огневої підтримки парашутно-десантного батальйону у період з 01.03.2022 по [INFO] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Згідно витягу з наказу №79 від 21 квітня 2022 року командира в/ч [NUMBER] [ADDRESS] солдат [PERSON] під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом територіальної цілісності та незалежності України, під час відсічі агресії російських окупаційних військ та перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій, вважається з 18 березня 2022 року зниклим безвісті. Сповіщенням №691/950 від 22 квітня 2022 року заявнику [PERSON] повідомлено про те, що її чоловік\~ [PERSON] зник безвісті у Донецькій області та перебуває в реєстрі осіб, зниклих безвісті за особливих обставин. Зазначає, що оголошення померлим [PERSON] необхідно для оформлення спадкових прав та одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період воєнного стану. У зв`язку з чим, просила суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , який зник безвісті 18 березня 2022року під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, поблизу населеного пункту Верхньоторецьке Донецької області. Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2025 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Центрально міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі замість Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) діяльність якого припинено. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що 27 лютого 2022 року її чоловік [PERSON] був мобілізований Самарським ТЦК. 18 березня 2022 року вона востаннє з ним розмовляла телефоном. З того часу ніяких відомостей щодо нього не має. Заінтересована особа Центрально міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надіслала заяву про розгляд справи без присутності представника відділу. Заінтересована особа військова частина [NUMBER] надіслала заяву про розгляд справи за відсутності представника військової частини. Також зазначила, що будь-яка інформація, що може бути підставою для зміни статусу особи з безвісти зниклого на загиблого у військовій частині відсутня. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши заявника, її представника, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 24 вересня 1999 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с.9). Відповідно витягу із наказу командира в/ч [NUMBER] (по стройовій частині) [ADDRESS] №40 від 27.02.2022, рядовий [PERSON] , механік-водій роти огневої підтримки [NUMBER] парашутно-десантного батальйону в/ч [NUMBER] був призваний 27 лютого 2022 року на військову службу за призовом під час мобілізації через [INFO] (а.с.11). В матеріалах справи також наявна довідка військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України № [NUMBER] від 26 листопада 2024 року про те, що старший солдат [PERSON] дійсно, в період з 01 березня 2022 року по 18 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Верхньоторецьке Донецької області (а. с. 24). Згідно витягу із наказу командира в/ч [NUMBER] (по стройовій частині) [ADDRESS] №79 від 21.04.2022 року солдат [PERSON] , механік-водій роти вогневої підтримки [NUMBER] парашутно-десантного батальйону, який приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) призначених рішенням Головнокомандувача Збройних сил України, вважається зниклим безвісті з 18 березня 2022 року (а.с.15). Згідно витягу з наказу командира в/ч [NUMBER] (з основної діяльності) [ADDRESS] №491/нод від 28.08.2022 «Про встановлення обставин зникнення безвісті під час безпосередньої участі у бойових діях 18.03.22 особового складу в/ч [NUMBER] » солдат [PERSON] , механік-водій роти вогневої підтримки [NUMBER] парашутно-десантного батальйону в/ч [NUMBER] вважається безвісно відсутнім (безвісно зниклим за особливих обставин) (а.с.16-18). Матеріали справи також містять сповіщення №691/950 від 22.04.2022 військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, яким повідомлено [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , 18 березня 2022 року зник безвісти під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, поблизу населеного пункту Верхньоторецьке Донецької області (а. с. 12). 22.04.2022 року було зареєстроване звернення [PERSON] до ВП №4 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, про вчинення кримінального правопорушення про те, що її чоловік [PERSON] , який проходив військову службу у складі [NUMBER] бригади (в/ч [NUMBER] ) безвісно зник під час виконання бойового завдання в Донецькій області (а.с.14). Також матеріали справи містять витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20230713-1714, який сформовано 13 липня 2023 року, щодо [PERSON] (а.с. 19). Станом на 21.10.2024 року у провадженні ВП №1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022041700000211 від 22.04.2022, розпочатому за фактом зникнення безвісті [PERSON] . Згідно листа Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин МВС України [PERSON] , [INFO] внесено до Реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора. Однак наразі факт перебування його у полоні не підтверджено ані з відкритих джерел, ані державою-агресором, ані через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста (а.с.20,21). Положеннями п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2\~ст. 46 ЦК України\~фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2\~ст. 46 ЦК України\~де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пунктом 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. В постанові від 11 грудня 2024 року, у справі 755/11021/22, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої\~статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій\~статті 46 ЦК України\~йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Зі змісту заяви судом встановлено, що потреба для заявника у оголошенні померлим її чоловіка\~ [PERSON] необхідно їй для оформлення спадкових прав та отримання гарантованих державою виплат та інших соціальних пільг, пов`язаних із загибеллю військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, передбачених\~ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оформлення пенсій у зв`язку з втратою годувальника, інших соціальних гарантій. За правилами доказування, визначеними статтями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що матеріали справи достатньо підтверджують факт ймовірної загибелі [PERSON] , механіка-водія роти вогневої підтримки парашутно-десантного батальйону. Також судом враховано, що заявник звернулась до суду із заявою 28 січня 2025 року, тож на момент звернення заявниці до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини 2\~статті 46 ЦК України, а тому з урахуванням висновків ВП ВС, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22, суд вважає, що подана заява про оголошення особи померлою підлягає задоволенню, а [PERSON] слід оголосити померлим з дня його вірогідної смерті\~ [INFO] . Крім того, суд зауважує, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у\~статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Частиною 7\~статті 294 ЦПК України\~передбачено, що при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved