Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

у грудні 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-Реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що ТОВ "Євро-Реконтрукція" надає послуги із постачання теплової енергії та гарячої води до будинку [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у квартирі № 91 вказаного будинку, та є споживачами наданих послуг. Відповідачі з жовтня 2021 року не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, а з листопада 2021 року за абонентське обслуговування, у зв`язку із чим у них станом на 01 листопада 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 13 600,18 грн, з яких: 11 859, 56 грн - заборгованість за постачання теплової енергії, 1740, 62 грн - заборгованість за абонентську плату. Наразі позивач просить суд стягнути із відповідачів зазначену суму заборгованості, а також 3% річних від суми боргу, що складає 19,12 грн та інфляційну складову - 246,37 грн, що загалом становить 13 865, 67 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2025 року цивільну справу № 753/1564/25 передано судді Шаповаловій К.В. Згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 25 лютого 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне. Відповідач зазначив, що він є ветераном війни - особою з інвалідністю внаслідок війни 2 (другої) групи, учасником російсько-української війни, та є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та особового рахунку № [NUMBER] . Відповідач зазначає, що житлово-комунальні послуги надані ТОВ "Євро-Реконструкція" з жовтня 2021 року по теперішній час ним були сплаченні у повному обсязі. Відповідач заперечує щодо тверджень позивача про те, що відповідачі не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії з жовтня 2021 року, так як послуга з централізованого постачання теплової енергії (за індивідуальним лічильником) та послуга з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби - сплачені відповідачем у повному обсязі. Відповідач зазначає, що позивач у послугу з централізованого постачання теплової енергії (з індивідуальним лічильником) вписав донарахування до мінімального споживання теплової енергії, яке показав як надану послугу з централізованого постачання теплової енергії, відповідач вважає, що донарахування не є наданою послугою з централізованого постачання теплової енергії до його квартири. Це донарахування позивач у своїй позовній заяві до суду окремо не показав, приховав його у сумі видуманого боргу за так звану надану послугу з централізованого постачання теплової енергії, але у квитанціях, які позивач надсилає відповідачу це донарахування прописано окремим рядком, хоча за показниками індивідуального лічильника теплової енергії з 01 жовтня 2021 року (показник - 8.678) по 31 жовтня 2024 року (показник - 8.678) централізоване постачання теплової енергії до квартири відповідача не здійснювалося (показники - 0.000), тому що у цей період він користувався альтернативними джерелами тепло-обігріву квартири. Однак ТОВ "Євро-Реконструкція" продовжувало незаконно нараховувати донарахування, як послугу з централізованого постачання теплової енергії навіть після 24 лютого 2022 року під час широкомасштабного вторгнення російських військ на територію України, коли відповідач був призваний і мобілізований до лав Збройних Сил України і в той час коли він отримав контузію та осколкові поранення. Відповідач має статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни 2 (другої) групи. Інший відповідач [PERSON] - співвласник квартири перебуває на військовій службі у Збройних Силах України з 2014 року, має статус ветерана війни - учасника бойових дій. Відповідач стверджує, що він неодноразово письмово звертався до компетентних органів і до посадових осіб органів виконавчої влади з приводу шантажу, махінацій, шахрайства, здійснення на нього та членів його родини постійного тиску у вигляді телефонного терору по засобам мобільного зв`язку з боку ТОВ "Євро-Реконструкція" та колекторських компаній, які самостійно виходять на зв`язок із ветеранами щодо погашення вигаданого, незаконного, нічим не підтвердженого, не доведеного згідно чинного законодавства України (Законів України) боргу за житлово-комунальні послуги з централізованого посезонного постачання теплової енергії в якому фігурує донарахування, а також боргу за абонентське обслуговування (ГВП і ТЕ). Вигадані "борги", шантаж, шахрайство, телефонний терор, постійний тиск на позивача та членів його родини є не чим іншим, як махінації по вибиванню та вимаганню коштів по вигаданій «Схемі», яка створена у свій час Міністерством розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, за "Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженої наказом від 22.11.2018 №315, та яка й досі діє в розріз чинному законодавству України. Методикою визначено, що для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії (індивідуальним приладом розподільчого обліку теплової енергії (квартирним тепловим лічильником), розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 40 С від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Відповідач наголошує, що вказаною Методикою порушуються його права щодо температурного режиму у квартирі, вважає, що його хочуть змусити накручувати на індивідуальному квартирному тепловому лічильнику показники, які треба ТОВ "Євро-Реконструкція". Відповідач вказує, що він сам регулює комфортну для нього та членів його родини температуру на радіаторах (батареях) регуляторами температури, а також підтримує кімнатну температуру у кімнатах та приміщеннях квартири за рахунок інших альтернативних приладів обігріву (електричні конвектори, кондиціонери та інші засоби обігріву квартири), але ТОВ "Євро-Реконструкція" хоче, щоб він включав регулятори системи опалення так, щоб його індивідуальний квартирний тепловий лічильник мотав теплову енергію на повну потужність і щоб він відкривав вікна і двері якщо йому жарко, такими заявами і діями посадові особи ТОВ "Євро-Реконструкція" порушують права відповідача згідно статті 3, статті 32 та статті 55 Конституції України. Послугу з постачання теплової енергії на загально будинкові потреби відповідач сплачує у повному обсязі та вчасно, за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних місць загального користування, а також допоміжних приміщень його квартира не опалюється, утворення грибків та плісняви немає, так як він вже вище вказував що у його квартирі є альтернативні джерела тепло-обігріву. Також відповідач стверджує, що ніхто жодного разу, жодна комісія від ТОВ "Євро-Реконструкція" в опалювальний період, як передбачено Методикою не перевіряла у його приміщені зниження температури повітря більше ніж на 4° С від нормативної температури внутрішнього повітря, не зафіксувала утворення грибків та плісняви в приміщеннях та згідно чинному законодавству України позивачем не було оформлено жодної такої претензії до відповідача, як до власника квартири та споживача послуг з централізованого постачання теплової енергії згідно договору №440608091 від 01 липня 2014 року (особовий рахунок № [NUMBER] ). Згідно Методики, якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Відповідач наголошує, що його квартира обладнана індивідуальним приладом розподільчого обліку теплової енергії (квартирним тепловим лічильником), який пройшов повірку вчасно, наступна його повірка приходиться на квітень 2027 року, показники індивідуального приладу розподільчого обліку теплової енергії ним подаються у вказані терміни щомісячно вчасно, сплачує за послугу з постачання теплової енергії за реальними показниками індивідуального приладу розподільчого обліку теплової енергії теж вчасно, тому вважає що донарахування не за показниками індивідуального приладу розподільчого обліку теплової енергії, а за так зване вигадане "повітря" - є незаконним. Відповідач наголошує, що згідно Договору №440608091 (див. Додаток) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01 липня 2014 року такі положення та вимоги щодо сплати ним донарахування до мінімального споживання теплової енергії у Договорі не прописані та відсутні. Відповідач зазначає, що обставини щодо боргу, викладенні позивачем у своїй позовній заяві не відповідають дійсності та не підтверджені жодними його доказами, а тому він просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі й списати зазначені суми неіснуючої заборгованості, у тому числі по донарахуванню, а також 3% річних від суми вигаданого позивачем неіснуючого боргу та інфляційну складову. 10 березня 2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив наступне. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, належать встановлення методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії, а також послуги з управління побутовими відходами) у багатоквартирних будинках та інших будівлях, де налічуються два або більше споживачів. Згідно з абзацу 2 пункту 3 частини другої статті 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті. В свою чергу, відповідно до пункту 5 частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно з Розділом VI «Вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії у опалювальному приміщенні з приладом обліку та визначення максимальної частки споживання теплової енергії в опалювальному приміщенні без приладу обліку» Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 р. за № 1502/32954 (далі - Методика розподілу) для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 40С від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Це донарахування не застосовується у разі наявності обґрунтованої претензії щодо кількості та/або якості наданої послуги у приміщені або не застосовується автоматично за наявності у будівлі/будинку більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких оформлено такі претензії. У даному випадку донарахування до мінімального здійснювалось позивачем протягом спірного періоду відповідно до положень Розділу VI Методики розподілу, за місяці, коли за квартирою відповідачів було спожито менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання. Вказані нарахування є обов`язковими при розрахунках зі споживачами відповідно до положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Методики розподілу, та покликані на унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Загальновідомим є той факт, що відповідно до вимог законодавства та інших підзаконних нормативно-правових актів, багатоквартирний будинок чи будь-який інший об`єкт нерухомого майна не може бути побудований та в подальшому введений в експлуатацію без розроблення проектно-технічної документації й подальшого дотримання визначених у проектно-технічній документації вимог у процесі його будівництва та введення в експлуатацію. Система централізованого опалення та гарячого водопостачання у багатоквартирному будинку є обов`язковим елементом, який має бути передбачений проектно-технічною документацією на багатоквартирний будинок, а також наявність діючої системи централізованого опалення та гарячого водопостачання у багатоквартирному будинку є обов`язковою умовою при введенні багатоквартирного будинку в експлуатацію. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Самовільне відключення споживачем приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється та не є підставою для не проведення виконавцем розподілу загальних обсягів споживання послуг на приміщення споживача. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений наказом від 26 липня 2019 року № 169 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 року за № 982/33953. Відповідно до вимог порядку, відключення окремих приміщень в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води можливе за умови, якщо не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку були відключені від систем централізованого опалення та постачання гарячої води на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (01.05.2019 року). Для відключення окремого приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, власник приміщення звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі для отримання дозволу на відключення із зазначенням причини відключення та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такого приміщення. Вищевказаним Порядком передбачено, що рішення про надання дозволу на відключення окремого приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води та влаштування системи індивідуального теплопостачання приймається уповноваженою Комісією органу місцевого самоврядування. Будь-якого доказу, зокрема, акту про відключення будинку чи квартири відповідачів від мережі централізованого опалення, відповідачем до матеріалів справи не надано, а тому відповідачі мають відшкодувати в повному обсязі вартість наданих позивачем послуг. Таким чином, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, вивчивши позиції сторін викладені у відзиві на позов та у відповіді на відзив, доходить наступного висновку. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі № 91 даного будинку та є споживачами зазначених послуг. 01 липня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Євро-Реконструкція» було укладено договір №440608091 про надання послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії. Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з жовтня 2021 року по листопад 2024 року не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого у відповідачів станом на 01 листопада 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 13 600,18 грн, з яких: 11 859, 56 грн - заборгованість за теплову енергію, 1740, 62 грн - заборгованість за абонентське обслуговування. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також 3% річних та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2015 року № 630, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ (діяв до 1 травня 2019 року), ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію з 1 травня 2019 року відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - «Правил»), п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. 23 липня 2014 року у газеті Хрещатик (№103 (4503)) позивачем розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 6 серпня 2014 року (№ 111 (4511)). Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за №630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. З 1 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII). За приписом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року № 1182 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання гарячої води та попових договорів про надання послуг з постачання гарячої води" та Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії". Відповідно до статті 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також і плату за абонентське обслуговування. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Суд відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, з урахуванням такого. Згідно з абзацу 2 пункту 3 частини другої статті 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно з Розділом VI «Вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії у опалювальному приміщенні з приладом обліку та визначення максимальної частки споживання теплової енергії в опалювальному приміщенні без приладу обліку» Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 р. за № 1502/32954 (далі - Методика розподілу) для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 40С від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Це донарахування не застосовується у разі наявності обґрунтованої претензії щодо кількості та/або якості наданої послуги у приміщені або не застосовується автоматично за наявності у будівлі/будинку більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких оформлено такі претензії. Таким чином вбачається, що в розмір заборгованості включено саме донарахування здійснені позивачем в силу вищезгаданих норм. Відповідач зазначає, що ним особисто було відключено помешкання від послуг з постачання теплової енергії, проте будь-якого доказу, зокрема, акту про відключення будинку чи квартири відповідачів від мережі централізованого опалення, відповідачем до матеріалів справи не надано, про що також зазначає позивач у відповіді на відзив. Самовільне відключення споживачем приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється та не є підставою для не проведення виконавцем розподілу загальних обсягів споживання послуг на приміщення споживача. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений наказом від 26 липня 2019 року № 169 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 року за № 982/33953. Відповідно до вимог порядку, відключення окремих приміщень в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води можливе за умови, якщо не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку були відключені від систем централізованого опалення та постачання гарячої води на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (01.05.2019 року). Для відключення окремого приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, власник приміщення звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі для отримання дозволу на відключення із зазначенням причини відключення та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такого приміщення. Вищевказаним Порядком передбачено, що рішення про надання дозволу на відключення окремого приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води та влаштування системи індивідуального теплопостачання приймається уповноваженою Комісією органу місцевого самоврядування. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі мають заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 11859,56 грн (донарахування, проведено відповідно до Методики та зазначених норм законодавства) та за абонентське обслуговування у розмірі 1740,62 грн, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем також ставиться вимога про стягнення нарахованих у період до 23 лютого 2022 року 3% річних у розмірі 19,12 грн та інфляційних втрат у розмірі 246,37 грн, яка підлягає задоволенню із таких правових підстав. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачами не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії та абонентське обслуговування з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 13 865, 67 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Поряд з цим суд зазначає, що з урахуванням того, що відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] відповідач [PERSON] має інвалідність 2 групи безстроково, а відповідач [PERSON] є учасником бойових дій та має пільги для ветеранів війни, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , вони в силу норм ЗУ «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved