Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог він зазначив, що з 05 червня 2004 року перебував у шлюбі з відповідачкою. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області №272/1111/21 від 31.01.2022 шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою були припинені з 2020 року, з цього часу дитина [PERSON] постійно проживав та був на утриманні позивача. Відповідачка взагалі не цікавилась життям сина. Оскільки відповідачка свідомо не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, позивач просить позбавити її батьківських прав стосовно сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. Представник служби у справах дітей в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2004, який розірвано на підставі рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 31.01.2022 року (а.с. 13). З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки Андрушівської міської ради №332 від 16.10.2023 року [PERSON] з дітьми [PERSON] , 2005 року народження та [PERSON] , 2010 року народження не проживає, участі у житті дітей не приймає. Вихованням дітей займається батько (а.с.12). Згідно довідки - характеристики Андрушівської міської ради, [PERSON] за час проживання в с. Гальчин, Бердичівського району, Житомирської області зарекомендував себе з позитивної сторонни. Сам виховує двох синів [PERSON] , 2005 року народження та [PERSON] , 2010 року народження. Дружина [PERSON] залишила сім`ю на протязі трьох років, ні з чоловіком та дітьми не спілкується, дітям не допомагає (а.с.10). Відповідно до характеристики, яка видана Гальчинським ліцеєм Андрушівської міської ради, [PERSON] навчається у 7 класі, володіє знаннями високого рівня, у школі та за її межами дисциплінований. Користується повагою серед товаришів та вчителів. Вихованням [PERSON] мати не займається, лише батько - [PERSON] . Батько постійно відвідує школу,цікавиться життям і навчанням сина, бере активну участь у навчанні і вихованні [PERSON] (а.с.11). Щодо Акту обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] , він є задовільний. В кімнатах чисто, речі складені. У дитини окрема кімната, місце для сну, [PERSON] забезпечений одягом, взуттям, продуктами харчуванняю. Вихованням та доглядом за дітьми займається батько [PERSON] . З жовтня 2022 року мати [PERSON] дітьми не займається, їх життям не цікавиться (а.с.9). Висновком органу опіки та піклування від 18.02.2025 р. № 05-19/572, з метою захисту прав та інтересів дитини, встановлено визнати за доцільне позбавити батьківських прав громадянки [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.38). Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №88 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] » (а.с.37). За змістом ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляють про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи те, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створює умов для отримання освіти, не приймає участі у його утриманні, суд задовольняє позов, позбавляє [PERSON] батьківських прав стосовно сина, [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved