Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.12.2024 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.09.2024, мають сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказував, що судовим наказом Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.07.2024 з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Зазначав, що старший син [PERSON] , 2006 року народження, навчається, знаходиться на його утриманні, він несе витрати на його навчання, харчування, одяг. В поданій до суду позовній заяві просив зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь [PERSON] з 1/4 частини заробітку на 1/8 частину. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2024 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 09.01.2025 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що вона разом з сином [PERSON] проживає в статусі біженців м. Росток, Німеччина, отримує незначну фінансову допомогу. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засіданні не з`явилася, представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 29.10.2005 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.09.2024 в справі № 542/1131/24, провадження № 2/542/363/24, яке набрало законної сили. Також встановлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з судовим наказом Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.07.2024 в справі № 542/1375/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 22.07.2024. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.03.2025 в справі № 552/9258/24, яке станом на час вирішення даної справи судом не набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання до 30.06.2028. Відповідно до ст.ст.\~141,\~155,\~180\~СК України\~ батьки\~зобов`язані утримувати\~дитину до\~досягнення нею\~повноліття,\~здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків мають\~ґрунтуватися на\~повазі до\~прав дитини\~та її\~людської \~гідності,\~проживання батьків\~окремо від\~дитини не\~звільняє їх\~від обов`язків щодо дитини. В даній справі судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , 2011 року народження, фактично проживає з матір`ю [PERSON] , а повнолітній [PERSON] , 2006 року народження, який навчається, фактично проживає з [PERSON] . Статтею 180 СК України передбачено безумовний обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 198 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В даній справі як позивач, так і відповідач, будучи батьками дітей, працездатними, маючи можливість надавати допомогу в тому числі і повнолітньому синові, не виконують добровільно свої зобов`язання з утримання дітей, у зв`язку з чим наявні судові рішення про стягнення аліментів. В силу норм ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~\~\~\~№ 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Також відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що з часу видачі Новосанжарським районним судом Полтавської області судового наказу в справі № 542/1375/24 має місце зміна матеріального стану позивача, на утриманні якого знаходиться повнолітній син, що навчається, початок здобуття освіти 01.09.2024. Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.03.2025 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Зазначені обставини, а також спільні обов`язки батьків щодо дітей, дають підстави в силу норм ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів. На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, встановлені судом, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу, виданого Новосанжарським районним судом Полтавської області 23.07.2024 в справі № 542/1375/24 з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. При цьому суд враховує потреби та інтереси дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У зв`язку з задоволенням позовних вимог понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають йому відшкодуванню відповідачем.

Outcome: partial