Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 16 грудня 2024 року до Конотопського міськрайонного суду через систему Електронний суд надійшла позовна заява [PERSON] від 12.12.2024, в якій позивач просить визнати недостовірною та такою, що ганьбить його честь та гідність інформацію, поширену [PERSON] [INFO] в прямому ефірі на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook в публічному просторі в мережі Інтернет з 06 хв. 04 сек., де зазначено «..Я б хотів би там підкреслити саме і передати вітання [PERSON] це той, що хліб випікає в Ромнах, той який там звик керувати цими всіма тими політичними діячами, які розкрадали той роменський бюджет для своїх потреб. Якого я три роки так активно згадував у своїх публікаціях, не давав спокійно жити. Сьогодні його публікації під кожним моїм постом там коментарі…». Зобов`язати [PERSON] в п`ятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили опублікувати спростування на його особистій сторінці у соціальній мережі Facebook в мережі Інтернет в публічному доступі. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] в даному відео розповсюдив на невизначене коло осіб інформацію яка не відповідає дійсності, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі. Тобто здійснив поширення недостовірної інформації. Зазначає, що [PERSON] з жовтня 2020 року по березень 2024 року очолював Роменську районну державну адміністрацію, тобто був політично значущою особою на місцевому рівні, а отже має значну аудиторію, що регулярно відслідковує його численні дописи та відео звернення в соціальних мережах. Твердження відповідача «… [PERSON] це той, що хліб випікає в Ромнах, той який там звик керувати цими всіма тими політичними діячами, які розкрадали той роменський бюджет для своїх потреб...», на переконання позивача, містить явно негативний характер. Відповідач в своєму твердженні наводить неправдиві факти про те, що [PERSON] є неформальним керівником «політичних діячів» що розкрадали бюджетні кошти для своїх потреб. На думку позивача, відповідач повідомляє про фактичне вчинення позивачем кримінального правопорушення по організації і керуванню злочинним угрупованням по розкраданню бюджетних коштів. Вважає, що інформація, поширена відповідачем виражена у формі фактичного твердження, а не оціночного судження. У висловлюваннях йдеться про дії конкретної особи, що спричиняють конкретні наслідки, тобто, про фактичні обставини, достовірність яких може і мала бути перевірена і підтверджена. Також відсутні будь-які стилістичні конструкції або інші способи, які б вказували на те, що поширена інформація є суб`єктивною думкою та особистим поглядом на певні події і відображає особисту точку зору, тобто відсутні ті мовні засоби, які є характерними для оціночних суджень. Висловлювання відповідача ганьбить честь та гідність позивача, оскільки в ньому йдеться про порушення [PERSON] не лише норм принципів моралі а ще й про вчинення ним дій, що можуть характеризуватись як кримінально каране діяння. У даному випадку, поширена недостовірна інформація принижує статус позивача як громадянина в очах суспільства, в колі знайомих, працівників очолюваного ним підприємства. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 08 січня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.14) Після усунення недоліків, ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 10 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06.02.2025 на 13:00 год (а.с.19). 06 лютого 2025 року розгляд справи не відбувся, у зв`язку із надходженням повідомлення про замінування Конотопського міськрайонного суду. Підготовче судове засідання перенесено на 18 лютого 2025 року на 16:00 год. (а.с.29). 18 лютого 2025 року постановлено ухвалу про залишення без розгляду клопотання пр. витребування доказів (а.с.34, 38) та ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду на 16:00 год 18 березня 2025 року (а.с. 35, 37). 18 березня 2025 року, за клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено на 13:30 год 31 березня 2025 року (а.с.41). 31 березня 2025 року розгляд справи не відбувся, у зв`язку із надходженням повідомлення про замінування Конотопського міськрайонного суду; судове засідання перенесено на 07 квітня 2025 року на 10:30 год. 07 квітня 2025 року постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника про витребування доказів. Протокольною ухвалою, із занесенням до журналу судового засідання позивачу поновлено строк для подання доказу акту огляду відеозапису від 02 січня 2025 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Пояснив, що поширений відповідачем відеозапис був видалений 28 січня 2025, копія відеозапису позивачем не створювалася. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву в якій прохав розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги не визнає (а.с. 28, 30, 39,42). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до акту, складеного 02 січня 2025 року адвокатом Нагорним В.Б., в соціальній мережі Facebook на сторінці з ім`ям користувача « [PERSON] », було переглянуто відео, що розміщене [INFO] (посилання на збережене відео на його сторінці в соціальній мережі: [INFO] ), на якому автор відео з 06 хвилини 04 секунди по 07 хвилину 3 секунди зазначеного відео вказав: «..Я б хотів би там підкреслити саме і передати вітання [PERSON] це той, що хліб випікає в Ромнах, той який там звик керувати цими всіма тими політичними діячами, які розкрадали той роменський бюджет для своїх потреб. Якого я три роки так активно згадував у своїх публікаціях, не давав спокійно жити. Сьогодні його публікації під кожним моїм постом там коментарі…» (а.с. 47). За поясненнями представника позивача, вказаний відеозапис був видалений 28 січня 2025 року. Норми права. Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Водночас відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У статті 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації треба розуміти опублікування її у пресі, передання з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є демонстрація в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, а так само поширення за допомогою електронних засобів, що за своїм змістом або формою ганьблять гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної чи юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно з приписати статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). V. Оцінка суду. Вислухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог. При цьому суд керується наступним Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Статтею 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З урахуванням наведених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від\~27\~лютого 2009\~року №\~1\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» (далі Постанова) роз`яснив судам, що при розгляді зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Суд зауважує, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст. 83 ЦПК України). При зверненні до суду з позовом, представник позивача не надав жодного доказу на підтвердження поширення відповідачем недостовірної інформації. Ухвалою суду від 18.02.2025 року, у підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача про витребування доказів було залишено без розгляду як таке, що подане з порушенням строку, визначеного ч.2 ст. 83 ЦПК України та не містило обгрунутування неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача. Так, у клопотанні була відсутня інформація (конкретно визначена дата) коли, як стверджує позивач, було видалено інформацію з мережі «Фейсбук» і коли саме про це стало відомо позивачу. Крім того, всупереч вимог п.4) ч.2 ст. 84 ЦПК України до клопотання не було додано доказів - копій відповідних електронних листів адвоката на адреси, зазначені в мережі інтернет для листування з службою підтримки мережі Facebook. Також суд звернув увагу позивача на те, що у клопотанні не зазначені підстави з яких випливає, що докази заявлені в клопотанні перебувають у володінні розпорядника інформації «MetaPlatforms» і що зазначений розпорядник інформації здійснює контроль або управління Продуктами Мета для користувачів з місцезнаходженням в Україні, виходячи з Умов обслуговування на сайті (а.с. 38). У судовому засіданні 07 квітня 2025 суд відмовив в задоволенні клопотання про витребування доказів щодо створення відео з тих підстав, що представником позивача всупереч п.3) ч.2 ст. 84 ЦПК України не наведено підстав з яких випливає, що витребуваний доказ (відео) перебуває саме у розпорядженні «Meta Platforms», (на що суд вже звертав увагу позивача в ухвалі суду від 18.02.2025 (а.с. 38 на звороті). Водночас згідно Умов обслуговування на сайті: http://www.facebook.com/terms, для користувачів з місцезнаходженням в Україні контроль або управління Продуктами Мета здійснює Meta Platforms, Inc. (Мета Плетформс, Інк.), корпорація, яка заснована та діє відповідно до законодавства Делаверу, Сполучені Штати. Meta Platforms, Inc. є юридичною особою і з якою користувачі в Україні мають договірні відносини. Юридична адреса Meta Platforms, Inc (Віллоу роуд, 1601 Менло Парк, СА 94025 (1601 Willow Road Menlo Park, СА 94025)". З клопотанням про витребування доказів у Meta Platforms, Inc. (Мета Плетформс, Інк.) представник позивача не звертався. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Таким чином, позивачем всупереч ст. 81 ЦПК України не доведено факт поширення [PERSON] відео в соціальній мережі: https://www.facebook.com/watch/?v=871155481655799, що виключає юридичний склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації. З огляду на викладене, у задоволенні клопотання слід відмовити. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Outcome: dismissed