Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 11 серпня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1410. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 11 серпня 2021 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.Сімейні стосунки між подружжям припинені, сторони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відповідач відносно позивача вчиняє домашнє насильство, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2025 року відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 10 березня 2025 року. 10 березня 2025 року судове засідання відкладено на 07 квітня 2025 року за клопотанням відповідача. 13 березня 2025 року від позивача надійшла заява про одностороннє розірвання шлюбу, у якій [PERSON] зазначила, відповідач притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно позивача, а тому наполягає на розірванні шлюбу. 25 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що позивач хоче позбавити відповідача майна Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки не може з`явитися на засідання за станом здоров`я. У судовому засіданні суд постановив відмовити у задоволенні клопотання відповідача, оскільки до клопотання не надано доказів хвороби відповідача. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, що відповідає правовій позицій, викладеній у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року у справі №752/8103/13-ц, провадження № 61-6892св23, де зазначено, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву, свою думку щодо позову висловив у письмовій заяві. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 11 серпня 2021 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1410. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Суд не бере до уваги посилання відповідача на небажання розірвати шлюб. Так, відповідач не просить надати строк на примирення, його небажання розірвати шлюб пов`язано із майновим питанням, яке не є предметом цієї справи. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 грн., сплачений нею за подання позовної заяви згідно квитанції №0.0.4138526176.1 від 17.01.2025 виданої АТ КБ «Приватбанк».

Outcome: approved