Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя третя особа Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з відповідачкою вони перебували у шлюбі з 18 березня 2011 року. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2019 року шлюб розірвано. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач і відповідач проживають окремо. Син - [PERSON] залишився проживати із позивачем по справі та по теперішній час проживає із ним. 18 квітня 2019 року рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з відповідачки було стягнути аліменти на користь позивача на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Станом на 21.02.2020 року відповідачка мала заборгованість по сплаті аліментів та на теперішній час виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини закрито за заявою позивача. 11 січня 2021 року рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, відповідачка визнана такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , тобто за адресою де саме проживає позивач з неповнолітнім сином. 30 грудня 2024 року рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, визнано місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,разом із батьком - [PERSON] , позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS] . В листопаді місяці 2018 року відповідачка - [PERSON] пояснила, що не бажає проживати однією сім`єю, зібрала свої речи і пішла від позивача, та їхнього сина [PERSON] . З того часу відповідачка не цікавиться життям дитини, не відвідувала і не відвідує його вдома, протягом того часу як відповідачка не стала проживати разом з ними. Вказує, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, сина не відвідує, не турбується про його духовний і фізичний розвиток, не цікавиться станом його здоров`я, не проявляє батьківського піклування, відмовляється від його виховання. Позивач вказує, що він неодноразово нагадував відповідачці про необхідність виконувати свої обов`язки та надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Проте відповідачка ігнорує його вимоги. На теперішній час відповідачка має іншу сім`ю, де у неї народилася дитина від іншого шлюбу. Вважає, що все вищезазначене свідчить про те, що відповідачка [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Таким чином відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та син знаходиться на моєму вихованні та забезпечення дитини. З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Бахмута Донецької області, батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Попкова О.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив, шляхом публікації оголошень на офіційному порталі «Судова влада» та надсилання на адресу мешкання відповідачки судових викликів, однак, в судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття суду не повідомила, жодних клопотань, пояснень або відзиву від відповідачки не надходило, з огляду на що, враховуючи згоду позивача, суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до судового наказу, виданого 18.04.2019 року Слов`янським міськрайонний судом Донецької області, на підставі заяви [PERSON] , з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі всіх її доходів, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно із Витягом №20-19/2 -631, малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.01.2021 року, [PERSON] визнана такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Слов`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Слов`янської міської ради, [PERSON] є учнем вказаного закладу та навчається у 7-А класі. [PERSON] проживає разом із своїм батьком [PERSON] який і займається його вихованням. Мати дитини - [PERSON] разом із сім`єю не проживає, вихованням дитини не займається, батьківські збори не відвідує та не цікавиться успіхами у навчанні. Згідно із довідкою КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико - санітарної допомоги міста Слов`янськ» №01.1-09/33 від 23.01.2025, вбачається, що за складанням декларації із сімейним лікарем та медичною допомогою звертався батько [PERSON] - [PERSON] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2024, визначено місце проживання дитини - [PERSON] разом із батьком [PERSON] . З Висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, вбачається, що на підставі досліджених матеріалів комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно роз`яснень, наданих у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач не цікавиться життям своєї дитини, не приймає участі в її вихованні та утриманні, не спілкується з нею, добровільної матеріальної допомоги не надає, суд доходить до висновку, що це свідчить про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківський прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З іншого боку, відповідачкою в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини. Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач не ставить питання щодо відшкодування судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved