Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

У січні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 13 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №3815527, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та строком на 357 днів. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» усі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. 21 лютого 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №21/02/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача [PERSON] коштів за Кредитним договором від 13 липня 2023 року, право на одержання яких належить ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на звернення до суду з позовом утворилась заборгованість за кредитним договором №3815527 у розмірі 16 140,00 грн., яка складається з: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 140,00 грн. - заборгованість за відсотками. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 16 140,00 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору 2 422,40 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових документів за останньою відомою адресою реєстрації, однак конверт повернувся без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та шляхом отримання судових документів в електронний кабінет Відповідача, про що в матеріалах справи наявна довідка про успішну доставку. Також, оголошення про виклик Відповідача розміщено на офіційному сайті суду. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзив до суду не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 13.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №3815527. Відповідно до умов договору Відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (банківська картка), вказаний у заяві-анкеті, надано кредиту розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується номером транзакції №38155271689231791 у системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 13.07.2023 року. Позивач виконав належним чином умови договору, проте Відповідач взяті зобов`язання не виконує. Згідно п.1.3 кредит надається строком на 357 днів, процентною ставкою 2,0 % на день за користування кредитом. Видача Відповідачу кредитних коштів в сумі 3 000,00 грн. підтверджується номером транзакції №38155271689231791 у системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 13.07.2023 року на картку, зазначену відповідачем при заповнення відомостей для отримання кредиту. Відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору у встановлений строк. Станом на дату звернення до суду з позовом Позивач нарахував Відповідачу заборгованість за кредитним договором №3815527 у розмірі 16 140,00 грн., яка складається з: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 140,00 грн. - заборгованість за відсотками. 21 лютого 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №21/02/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором від 13 липня 2023 року, право на одержання яких належить ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача 21.02.2024 р. Позивач направив Відповідачу претензію, у якій повідомлено про прострочення сплати кредиту. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженим договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, у загальному розмірі 16 1400,00 грн., яка складається з: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 140,00 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved