Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

03 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 серпня 2016 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, з липня 2024 року сторони разом не проживають, стосунки, як подружжя, не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сторони втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, збереження сім`ї неможливе. Враховуючи викладене, позивачка просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », строк на примирення не надавати, строк на примирення не надавати, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мала. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мала (вх. №1354/25-Вх 18.03.2025). Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення за особистим підписом у матеріалах справи. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи. Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи,\~з урахуванням положень ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України,\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 26 серпня 2016 року Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 1523); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 14). Від даного шлюбу подружжя має двох синів: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , виданого 12 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції на підставі актового запису № 3566, та серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису № 867 (а.с. 12-13). Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, на підтвердження чого нею надано довідку старости села Нерушай Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області М.Ворожки від 27 лютого 2025 року вих. № 56 (а.с. 17). Син [PERSON] , 01 квітня 2016 року навчається в 3 класі Нерушайського ліцею Татарбунарської міської ради з 19 серпня 2024 року, син [PERSON] , 15 березня 2022 року відвідує КЗДО (ясла-садок) «Веселка» Татарбунарської міської ради з 09 вересня 2024 року (а.с. 15-16). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд доходить висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі йменуватися шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved