Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . 30.01.2008 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла їй все своє майно. Вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Щербини І.С. (спадкова справа № 73/2024). На даний час вона бажає оформити право власності на житловий будинок, що розташований за вищезазначеною адресою та належав моїй матері [PERSON] . Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок. 21.02.2025 вона отримала письмову відповідь від приватного нотаріуса Щербини І.С. про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що належав її матері необхідно в судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки подані правовстановлюючі документи містять розбіжності у прізвищі власника житлового будинку [PERSON] та [PERSON] . 17.02.2025 року вона отримала відповідь від Бобровицької міської ради Чернігівської області, в якій зазначено, що внести виправлення в свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок неможливо. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 18.04.2003 року державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори Андрюхіною Л.М., яка вже не працює державним нотаріусом. Відсутність нотаріуса, який вчинив нотаріальну дію, а також враховуючи, що власник майна помер, не дає можливість внести виправлення в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 18.04.2003 року державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори Андрюхіною Л.М., тому вона просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що [PERSON] належить свідоцтво на право особистої власності на частину жилого будинку. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 37). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про проведення судового засідання без його участі (а.с.35). Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали\~справи,\~ суд\~приходить до\~такого \~висновку. Відповідно до статті 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2011 померла [PERSON] (а.с.10) Згідно заповіту серії ВКЕ №277238 від 30.01.2008 [PERSON] заповіла [PERSON] , все своє майно. (а.с.11) Згідно довідки № 903, виданої 23.12.2024 КП «Ніжинське МБТІ» право власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] (в довідці зазначено, що раніше назва [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 11.11.1979 року виконкомом Бобровицької міської ради народних депутатів на підставі рішення № 165 від 13.09.1979 і записано до реєстрової книги ІІ за р.№1304 (на 1/2 частину будинку); та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 18.04.2003 року державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори за р.№1018 (на 1/2 частину будинку). (а.с.20) Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, видане 11.11.1979 року виконавчим комітетом Бобровицької міської ради народних депутатів на підставі рішення № 165 від 13.09.1979 року на 1/2 частину будинку; та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, видане 18.04.2003 року державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори Андрюхіною Л.М. за р.№1018 на 1/2 частину будинку. В даних документах прізвище власника записано « [PERSON] ». В інших документах, в тому числі у свідоцтві про смерть спадкодавця, прізвище записано « [PERSON] ».(а.с.15-16) В довідці №131/1175 від 05.11.2007 р., виданій Інститутом мовознавства ім. О.О.Потебні НАН України [PERSON] зазначається, що з лінгвістичного погляду прізвища « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] », які належать одній і тій особі чи одній родині, про що свідчать подані документи, вважається цілком ідентичними.(а.с.19) Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 18.04.2003 року державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори Андрюхіною Л.М., яка вже не працює державним нотаріусом, згідно роздруківки інформації з Єдиного реєстру нотаріусів станом на 21.02.2025 р., що додається, [PERSON] є приватним нотаріусом. (а.с.28-29) Документом, що посвідчував прізвище, ім`я, по батькові спадкоємця майна [PERSON] в 2003 році, був її паспорт громадянина України, в якому її прізвище вказано « [PERSON] » (а.с.18). В пункті 6.16 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, що регламентують діяльність нотаріату, зазначено, що у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно. Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів. Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. Отже, враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону.

Outcome: approved