Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» звернулось до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивований\~тим,\~що18\~листопада 2023р.,\~близько 17\~год.\~46\~хв.\~за адресою:\~Львівська обл.,\~м.\~Трускавець,\~вул. Роксоляни,\~14\~водій автомобіля\~Hyundai\~Tucson\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~ [PERSON] ,\~під час\~руху заднім\~ходом,\~не переконався,\~що це\~буде безпечно\~і не\~створить перешкод\~іншим учасникам\~дорожнього руху,\~не звернувся\~за допомогою\~до сторонніх\~осіб,\~внаслідок чого\~здійснив наїзд\~на автомобіль\~TOYOTA\~CAMRY\~днз [NUMBER] ,\~що стояв\~позаду,\~в зв?язку\~з \~чим\~автомобіль TOYOTA\~CAMRY\~днз [NUMBER] \~отримав механічні\~пошкодження,\~що завдало\~матеріальної шкоди,\~чим порушив\~вимоги п.\~10.9\~Правил дорожнього\~руху,\~за що\~відповідальність передбачена\~ст.\~124\~КУпАП,\~після здійснення\~вказаної дорожньо-транспортної\~пригоди [PERSON] \~залишив місце\~дорожньо-транспортної\~пригоди до\~якої він\~причетний,\~не повідомив\~працівників поліції,\~чим порушив\~вимоги п.\~2.10\~"а"\~Правил дорожнього\~руху,\~за що\~відповідальність передбачена\~ст.\~122-4\~КУпАП. Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 04 грудня\~2023\~року у справі №457/1687/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі\~3400\~грн., вказане судове рішення набрало законної сили 14.12.2023\~року. Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 08 грудня\~2023\~року у справі №457/1685/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпА та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., вказане судове рішення набрало законної сили 18.12.2023\~року. Власником транспортного засобу TOYOTA CAMRY днз [NUMBER] є Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "РЕМТЕХГАЗ", доказом чого слугуватимуть: Договір купівлі-продажу №260KA/19 від 09 грудня\~2019\~року; Специфікація №1 до даного Договору; Акт приймання - передачі товару від 24 січня\~2020\~року до Договору купівлі-продажу №260KA/19 від 09 грудня\~2019\~року; Наказ №5/1 ТОВ "ІВФ "Ремтехгаз" від 02 січня\~2020\~року; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.01.2020\~ [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як власника наземного транспортного засобу марки Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ "СК "ВУСО", відповідно до полісу №213195992 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач 21 листопада\~2023\~року звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" щодо відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП за участю забезпеченого полісом СК "ВУСО" транспортного засобу, страховій справі призначено № ID 2 331 387. Користаючись правом, Позивач звернувся до АТ "СК "АРКС" в порядку прямого врегулювання збитків, так як транспортний засіб TOYOTA CAMRY днз [NUMBER] було застраховано АТ "СК "АРКС" відповідно до Полісу №EP212491994, страхові справі призначено №1.102.23.0005694. Листом №03014/14 від 30.01.2024р. АТ "СК "АРКС" звернулась до Позивача з метою погодження суми страхового відшкодування в розмірі 28 472,42 грн., з яких : вартість ремонтно відновлювальних робіт (Ср) - 4 160, 00 грн.; вартість необхідних для ремонту матеріалів (См) - 7 103,90 грн.; вартість складових, що підлягають заміні (Сс) - 36 086,65 грн.; вартість відновлювального ремонту (Свр=Ср+См+Сс) - 47 350,55 грн.; коефіцієнт фізичного зносу (Ез) - 0,4400; розмір збитку -\~4160,00+7103,90+36086,65*(1-0,4400)=31472,42 грн.; розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи: 31 472,42-3 000 = 28 472,42 грн. Позивач від запропонованого розміру страхового відшкодування в сумі 28 472,42 грн., прямого врегулювання збитків від АТ "СК "АРКС" відмовився, що в подальшому підтвердила вказана страхова компанія в листі №03035/14 від 02.02.2024р. 21 лютого\~2024\~року Позивач повторно звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" з заявою про виплату страхового відшкодування за участю забезпеченого полісом СК "ВУСО" транспортного засобу Відповідача. Згідно платіжної інструкції №3324\~від 06 березня\~2024\~року ПрАТ "СК "ВУСО" без погодження з Позивачем суми страхового відшкодування, сплачено Позивачу страхове відшкодування у розмірі 22 103,19 грн. 15 квітня \~2024\~року Позивачем надіслано заяву до ПрАТ "СК "ВУСО" щодо надання копій документів у справі ID 2 331 387 які стосувались визначення розміру страхової виплати, а саме: розрахунок страхового відшкодування; страховий акт; акт огляду; експертний висновок, проте на дату подання позову відповіді та вказаних документів не отримано. Згідно акту №AC3H012655\~від 29 грудня\~2023\~року здачі-прийняття робіт (наданих послуг) між ТОВ "ІВФ "Ремтехгаз" та ТОВ "Алмаз сістем" за ремонт автомобіля позивач сплатив грошові кошти у розмірі 85 861,00 грн, підтвердженням чого також слугуватимуть: Рахунок на оплату №АССФ3168\~від 28.11.2023\~на суму 85 861,00 грн; Платіжна інструкція від 30.11.2023р. N?3201\~на суму 42 930,50 грн.; Платіжна інструкція від 27.12.2023р. N?3324\~на суму 42 930,50 грн.; Наряд замовлення N?AC3H012655\~від 29.12.2023р. Розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у зв?язку з порушення Відповідачем ПДР що підлягають відшкодуванню Позивачу, понесеним останнім для відновлення пошкодженого, з вини Відповідача, транспортного засобу TOYOTA CAMRY днз [NUMBER] становлять: 63 757,81 грн. (шістдесят три тисячі сімсот п?ятдесят сім гривень 81 коп.) = (85 861, 00 грн. [вартість ремонту автомобіля] - 22 103,19 грн.\~Тому просить стягнути з відповідача 63 757,81 грн майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати. Ухвалою від 24.04.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Від представника відповідача адвоката Потічної Н.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача вважає позов не обгрунтованим і таким що не підлягає до задоволення. Оскільки Відповідач у справі як страхувальник, добросовісно здійснював свої зобов`язання за договором страхування, у страховика відсутні підстави у відмові для виплати страхового відшкодування у в межах регламентної виплати, яка становить 160000 грн. і покриває розмір шкоди, заявленої позивачем. Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Зазначає, що завдавач шкоди відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно - правову відповідальність у ПрАТ «СК «ВУСО», у встановленому законом порядку та у визначений законом строк повідомив страховика про ДТП, розмір матеріального збитку на думку позивача становить 63\~757,81 грн., розмір страхового ліміту становить 160 000 грн, позивач безпідставно звертається з позовом до відповідача, а не його страховика. Відповідач вважає, що пред`явлений розмір збитків не відповідає реальному розміру вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі з урахуванням зносу. Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. Представник позивача адвокат Яцків І.М. у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив та просив відмовити в задоволенні позовної заяви. Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце їх проведення був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст.1188 ЦК України). В силу приписів ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , 18.11.2023 року о 17.46 год., в м.Трускавці по вул. Роксолани, 14, під час руху заднім ходом на автомобілі марки HYUNDAI TUCSON, д.н.з. [NUMBER] , не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , що стояв позаду. У наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 08 грудня 2023 року, якою [PERSON] було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Окрім цього, [PERSON] будучи причетним до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та не повідомив про це підрозділ поліції. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пункту 2.10а Правил дорожнього руху України. Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 04 грудня 2023 року, яка набрала законної сили 14 грудня 2023 року, [PERSON] було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Вусо» відповідно до полісу № 213195992 - транспортний засіб «HyundaiTucson» номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілю марки TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу на праві власності, згідно договору купівлі продажу №260КА/19 від 09 грудня 2019 року та наказу ТзОВ «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» від 02 січня 2020 року, завдано технічних пошкоджень. 21 листопада 2023 року ТзОВ «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» звернулось до ПрАТ «СК «Вусо» з повідомленням щодо виплати страхового відшкодування матеріального збитку. 21 лютого 2024 року представник ТзОВ «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» повторно звернувся до ПрАТ «СК «Вусо» з заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18 листопада 2023 року. Згідно платіжної інструкції № 14406\~від 06 березня\~2024\~року ПрАТ "СК "ВУСО" сплачено ТзОВ «Інженерно-виробнича\~фірма «Ремтехгаз» страхове\~відшкодування у\~розмірі 22\~103,19\~грн. 15 квітня\~2024\~року ТзОВ «Інженерно-виробнича\~фірма «Ремтехгаз» надіслано заяву до ПрАТ "СК "ВУСО" щодо надання копій документів у справі ID 2 331 387 згідно яких здійснювалось визначення розміру страхової виплати, а саме: розрахунок страхового відшкодування; страховий акт; акт огляду; експертний висновок. Відповіді на таке звернення позивачем не отримано. Згідно наряду замовлення №АС3Н012655 від 29 грудня 2023 року робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз сістем», здійснено розрахунок вартості робіт щодо кузовного ремонту автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , згідно якого вартість такого ремонту складає 85\~861,00 грн. Згідно Акту №АС3Н012655 від 29 грудня 2023 року здачі-прийняття робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз сістем», здійснено послугу з ремонту автомобіля CAMRY, д.н.з. [NUMBER] на суму 85\~861,00 грн. Згідно платіжної інструкції від 30 листопада 2023 року №3201\~та платіжної інструкції від 27 грудня 2023 року №3324\~ТзОВ «Інженерно-виробнича\~фірма «Ремтехгаз» сплатило ТзОВ «Алмаз сістем» грошові кошти у сумі 85 861,00 грн. Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується актами виконаних робіт, а розмір понесених ним витрат платіжними інструкціями, що не спростовані відповідачем під час розгляду справи. Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV(надалі Закон). Відповідно до статей 3,5 Закону метою такого страхування є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (статті 9, 22- 31, 35, 36 Закону). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього Закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 4\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, вказав на те, що суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно із частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 756/2632/17 від 22.04.2020, правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження №61-14827св19) Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IVвиникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) заЗаконом № 1961-IV\~не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відповідно, стягненню з винуватця дорожньо-транспортної пригоди\~ [PERSON] підлягає різниця між невиплаченим страховим відшкодуванням та фактичним розміром відновлювального ремонту, що становить суму 63 757,81 грн. Щодо твердження відповідача про неправомірне визначення розміру страхового відшкодування, суд вважає таке. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (стст.36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Більше того, судом, під час розгляду справи, було задоволено клопотання представника відповідача щодо призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи та призначено відповідну експертизу, щодо зокрема, визначення експертом вартості матеріального збитку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 18 листопада 2023 року. Матеріали справи для проведення такої експертизи були скеровані в експертну установу. Однак, згідно повідомлення експерта про неможливість надання висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи у справі №457/716/24 від 12 лютого 2025 року, об`єкт дослідження не був представлений що унеможливило проведення експертного дослідження. За положеннями ст.76, частин 1, 2 ст.77, ч. 2 ст.78 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які зазакономможуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Отже за таких обставин з урахуванням норм ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір відшкодування потерпілому завданої шкоди складає\~63 757,81 грн., що дорівнює різниці вартості матеріального збитку 85\~861,00 грн та розміру виплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування в сумі 22\~103,19 грн. Оскільки судом встановлено та визнано\~ [PERSON] винним\~у\~спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, то з нього підлягає стягненню відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі\~63\~757, 81 грн. Крім цього, відповідно до ст.141\~ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір\~в розмірі\~3\~028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved