Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з літа 2021 позивач [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах стосунки сторін складалися добре, відповідачка перестала зловживати спиртними напоями, розпочала вести нормальний спосіб життя. В січні 2023 року позивач [PERSON] був призваний на службу в Збройні Сили України. З цього часу відповідачка [PERSON] знову почала зловживати спиртними напоями, вести нездоровий спосіб життя, неналежно виконувати батьківські обов`язки. Фактично з січня 2023 року доглядом та вихованням доньки сторін займається мати позивача - [PERSON] . Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, а її вихованням та доглядом займається його мати, оскільки він перебуває на військовій службі. Відповідачка жодної участі у вихованні та утриманні малолітньої доньки не приймає, не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про її фізичний та духовних розвиток. Також відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дитини, залишення дітей без нагляду, вчинення домашнього насильства в сім`ї. Представник позивача, адвокат Куцяк Ф.Г., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів дитини просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що вже більше року дитину не навідувала, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Підтвердила, що притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Не заперечувала проти задоволення позову та позбавлення її батьківських праві відносно дочки [PERSON] . Представник служби у справах дітей Бершадської міської ради, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] ,[INFO], оскільки відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, життям дитини не цікавиться та участі у вихованні і утриманні дитини не приймає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю позивача [PERSON] . З часу мобілізації сина до ЗСУ відповідачка [PERSON] почала зловживати спиртними напоями та перестала належним чином виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей. З квітня 2024 року [PERSON] постійно проживає з нею. Син пересилає гроші на утримання дитини, а вона самостійно займається її доглядом та вихованням. Відповідачка жодної участі в житі дитини не приймає. Більше року дитину не навідувала, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою [PERSON] , з якою постійно проживає її онука [PERSON] , [INFO] Мати дівчинки - [PERSON] більше року дитину не відвідувала. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали аналогічні покази. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] повторно виданого Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.03.2024 позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 04.04.2023 № 641/РВЗ солдат призваний по мобілізації [PERSON] , перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Стороною позивача стверджується та не заперечується відповідачкою, що з квітня 2024 року дочка сторін - [PERSON] , [INFO] постійно проживає з матір`ю позивача [PERSON] , відповідачка участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, життям дитини не цікавиться, не провідує її за місцем проживання. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 20.03.2024, остання проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Разом з [PERSON] проживають без реєстрації онука [PERSON] , [INFO] та син і батько дитини [PERSON] , який служить в лавах ЗСУ. На момент обстеження дитина була одягнена в чистий одяг та була доглянута. В будинку чисто і тепло, є дитяча кімната та багато дитячих іграшок . Дитина [PERSON] перебуває повністю на утриманні батька [PERSON] та бабусі [PERSON] . Мати [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї доньки [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується постановами Бершадського районного суду Вінницької області № 126/519/23 від 29.03.2023, №126/2650/23 від 28.11.2023, №126/361/24 від 18.03.2024. Також в провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області № 126/80/15-ц від 25.02.2015 відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Бершадської міської ради 26.11.2024 № 320 орган опіки та піклування Бершадської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Висновок обґрунтовано тим, що Комунальною установою «Центр соціальних служб Бершадської міської ради» з 03.03.2023 (наказ № 01-06/59) по 23.01.2024 (наказ № 01-06/30) сім`ї [PERSON] , в якій виховувались двоє малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надавалася послуга соціального супроводу як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. У ході супроводу [PERSON] частково виконувала план соціального супроводу, не завжди реагувала на зауваження та поради фахівця із соціальної роботи ЦСС Бершадської міської ради. Часто зникала з дому зі старшою донькою [PERSON] , залишаючи меншу доньку [PERSON] на матір [PERSON] , який знаходиться в лавах ЗСУ. [PERSON] неодноразово запрошувалася до ЦСС Бершадської міської ради, де проводилася з нею робота щодо наслідків та відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Під час однієї із зустрічей вона повідомила, що змінила місце проживання та на даний час проживає у Джулинській сільській територіальній громаді, в с. Берізки- Бершадські. [PERSON] залишила дитину на [PERSON] , 1966 р.н., жительку [ADDRESS] . Службою у справах дітей Бершадської міської ради 02.05.2024 обстежено умови проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , за вищезазначеною адресою. На час обстеження виявлено, що дитина дійсно проживає зі своєю бабусею, [PERSON] , яка за нею належним чином доглядає та знаходиться на повному утримання батька, [PERSON] , який надсилає кошти своїй матері на утримання дочки. Мати долею дитини не цікавиться. Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Осіївським старостинським округом від 29.05.2024 № 375, [PERSON] , 1993 р.н., яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою фактично не проживає з 2011 року. За час проживання в с. Мала Киріївка зарекомендувала себе з негативної сторони, вела аморальний спосіб життя, помічалась у зловживанні алкогольними напоями. Відповідно до акта обстеження умов проживання гр. [PERSON] від 21.06.2024 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживає в будинку знайомого разом зі своєю донькою, [PERSON] , [INFO] , яка навчається в КНП «Джулинський навчально-реабілітаційний центр». 27.05.2024 [PERSON] в приміщенні служби у справа дітей Бершадської міської ради, в присутності начальника служби написала заяву, в якій зазначила, що не погоджується із позбавленням її батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та скаржиться, що бабуся дитини не віддає їй дочку. Обіцяла створити належні умови для утримання та виховання дитини, не зловживати алкоголем. Разом з тим, зі слів [PERSON] , [PERSON] свої зобов`язання не виконувала - жодного разу, з дня, коли виїхала з с. П`ятківки не відвідала дитину за місцем проживання та не телефонувала їй, щоб запитати про дитину. Крім цього, [PERSON] не зверталась до служби у справах дітей Бершадської міської ради із заявою про усунення перешкоди у спілкуванні з донькою, [PERSON] . Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідачкою відносно їх малолітнього сина. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.164 ч.1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтуванням ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень п.15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду справи судом встановлено саме свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками та винну поведінку відповідачки по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , яка проявляється в небажанні відповідачки виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання та виховання дитини, про що свідчить відсутність інтересу до життя дочки, її здоров`я, розвитку, не забезпечення будь-якими продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, лікування тощо. У діях відповідачки проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дочки [PERSON] , не приймається будь-яких дій щодо спілкування з дитиною. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. ВС в постанові від 24.10.2018 по справі № 761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання сина, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, дійшов висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати дочку [PERSON] , її свідому винну поведінку, а тому суд приходить до висновку, що відповідачку належить позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved