Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У липні 2021 року ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути основний борг за житлово-комунальні послуги в розмірі 44 959,88 грн., інфляційну складову боргу за час прострочення в розмірі 9901,55 грн., три відсотки річних за час прострочення у розмірі 2 394,66 грн., та судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Даний будинок з 31 жовтня 2014 року перебуває на утриманні ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ». Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для вказаного будинку з червня 2018 року по червень 2023 року склав у розмірі 8,50 грн. за 1 кв.м. Позивач, який здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території на підставі договору про передачу в управління багатоквартирного житлового будинку та додаткової угоди до нього, зобов`язання виконує належним чином. Представник позивача зазначає, що 11.02.2015 року між ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ» та [PERSON] укладено договір №109 про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території та відкрито особовий рахунок, згідно якого позивач забезпечує надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги. Також, позивач зазначає, що 03.10.2017 року між ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №109 від 11.02.2015 року про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території, відповідно якої позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з технічного обслуговування систем відеоспостереження та обслуговування домофонної системи в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] , а також послуги із забезпеченням охоронного обслуговування житлового будинку, а відповідач зобов`язалась сплачувати за надані послуги. Натомість, відповідач свої зобов`язання не виконує у повному обсязі, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2024 року становить 44 959,88 грн., та яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у позовній заяві, після оголошеної перерви подала заяву про завершення розгляду справи за її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову вказуючи про безпідставність розрахунків заборгованості. Крім іншого, просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строків позовної давності. Після оголошеної в судовому засіданні перерви подала заяву про завершення розгляду справи за її відсутності. Вислухавши пояснення та обґрунтування представників сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності судом встановлено наступне. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 15.02.2024 року [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Будинок у якому знаходиться квартира відповідача з 31 жовтня 2014 року перебуває на утриманні ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ». Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для вказаного будинку з червня 2018 року по червень 2023 року склав у розмірі 8,50 грн. за 1 кв.м. 11.02.2015 року між ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ» та [PERSON] укладено договір №109 про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території та відкрито особовий рахунок, згідно якого позивач забезпечує надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги. 03.10.2017 року між ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №109 від 11.02.2015 року про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території, відповідно якої позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з технічного обслуговування систем відеоспостереження та обслуговування домофонної системи в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] , а також послуги із забезпеченням охоронного обслуговування житлового будинку, а відповідач зобов`язалась сплачувати за надані послуги. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений ч. 1 ст. 9 Закону обов`язок споживача щомісяця здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За приписами п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ» надавались власнику квартири послуги з утримання будинку і прибудинкової території, яка, у свою чергу отримувала вказані послуги і користувався ними, а отже, у відповідача виник обов`язок оплатити ці послуги. При цьому, заперечуючи проти позову відповідач не надала суду жодного належного та допустимого доказу на спростування обов`язку, як мешканця вказаного помешкання та споживача послуг, якими забезпечується будинок, щодо їх належної оплати. З огляду на зазначене, суд вважає доведеною заборгованість відповідача за наданні послуги з утримання будинків та прибудинкової території перед позивачем за період з 11.02.2015 по 30.06.2024 року у сумі 44 959,88 грн. За правилами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З штампу вхідної кореспонденції Оболонського районного суду м. Києва вбачається, що позовна заява про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги подана до суду 31.07.2024 року тоді як заборгованість обраховується з 11.02.2015 року. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі №990/115/22 виснувала, що запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Отже, лише посилання учасників справи на введений в Україні воєнний стан, безумовно, не свідчить про поважність причин пропуску процесуального строку. Фактично, обґрунтовуючи поважність причин пропуску відповідного процесуального строку, посилаючись на обставини воєнного стану, учасник справи має довести належними та допустимими доказами саме наслідки, спричинені таким станом, що об`єктивно унеможливили реалізацію учасником своїх процесуальних прав у строк, встановлений законом. При цьому, позивачем не обґрунтовано поважності причин пропуску строку позовної давності та не зазначено належних та допустимих доказів на його поновлення. Згідно наданого позивачем розрахунку з жовтня 2020 року відповідачем не здійснювалась будь-яка сплата на погашення заборгованості, а відтак позовна давність з жовтня 2020 року до 30.06 2024 року не переривалась. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ТОВ «Експлуатаційна Служба «РЕСПЕКТ» у задоволенні позову про стягнення заборгованості нарахованої до липня 2021 року, тобто за межами трирічного строку від дня подання позовної заяви. При цьому, застосовуючи наслідки спливу строків позовної давності суд, вважає законними та обґрунтованими вимоги про стягнення заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за період з серпня 2021 року по червень 2024 року, що складає 33 583,54 грн. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, за період з серпня 2021 року по червень 2024 року із суми заборгованості підлягає стягненню 3% річних у розмірі 1 429,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 938,69 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. є неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог частково з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 084,31 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial