Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

У лютому 2025 року до суду надійшов вищезазначений позов, вимоги якого обґрунтовані тим, що 15 липня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. З листопада 2023 року сторони припинили підтримувати шлюбні стосунки, проживають окремо, мають свої особисті інтереси та різні погляди на життя. Сторони не мають спільних дітей. Спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна не мають. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивачка звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Просить повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 14 лютого 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 11 березня 2025 року, яке було відкладене на 04 квітня 2025 року. У судове засідання 04 квітня 2025 року учасники процесу не з`явилися. 11 березня 2025 року позивачка подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 17). Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду повернулися повістка без вручення з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 21). Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, з огляду на положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що 15 липня 2022 року між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно з довідкою, виданою 27 січня 2025 року Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Виконавчого комітету Решетилівської міської ради на запит суду (а.с. 11). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі\~статтею 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні та вони про це не просили суд. Шлюб розпався у зв`язку з різними поглядами на життя. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому є підстави для розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивачка [PERSON] скористалась правом, передбаченим ст. 113 СК України, на вибір прізвища після розірвання шлюбу та просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 95 від 07 лютого 2025 року, [PERSON] сплатила 1211,20 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 10). З огляду на зазначене, враховуючи ставки судового збору, та у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 1211,20 грн на користь позивачки. На підставі викладеного, та

Outcome: approved