Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 26 квітня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики № 3817170424, за яким останньому в позику були надані грошові кошти в сумі 10000 грн. на строк 360 днів із зниженою процентною ставкою в розмірі 1,12% на день та стандартною процентною ставкою в розмірі 1,5% на день. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов`язана була у встановлений у договорі позики термін повернути грошові кошти та щомісячно сплачувати відсотки за користування позикою. Однак, в порушення умов вказаного договору позики відповідач [PERSON] належно не виконав взятого на себе зобов`язання. Станом на день подачі позову до суду він має заборгованість за договором позики № 3817170424 від 26.04.2024 на загальну суму 49641,00 грн. (10000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 33300 грн. заборгованість за процентами, 6341,00 грн. пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної ставки НБУ), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу позивачем була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 14 січня 2025 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви разом з додатками. У встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Так, судом встановлено, що 26 квітня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики № 3817170424, за яким останньому в позику були надані грошові кошти в сумі 10000 грн. на строк 360 днів із зниженою процентною ставкою в розмірі 1,12% на день та стандартною процентною ставкою в розмірі 1,5% на день. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов`язана була у встановлений у договорі позики термін повернути грошові кошти та щомісячно сплачувати відсотки за користування позикою. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~ Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного договору позики, відповідач [PERSON] належно не виконав взятого на себе зобов`язання. Станом на день подачі позову до суду він має заборгованість за договором позики № 3817170424 від 26.04.2024 на загальну суму 49641,00 грн. (10000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 33300 грн. заборгованість за процентами, 6341,00 грн. пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної ставки НБУ). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А згідно приписів ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Крім того, у відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів, а також зважаючи на те, що відповідач не скористалася своїм правом подати відзив на позов та заперечити проти нього, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути заборгованість за договором позики з відповідача на користь позивача в загальній сумі 49641,00 грн. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved