Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] від якого мають спільного сина [PERSON] . До липня 2022 року вони всі разом проживали за адресою [ADDRESS] . Через непорозуміння у сім`ї він залишив [PERSON] з сином. У жовтні 2022 року у дитини почалися проблеми зі здоров`ям. Вона проходила лікування у Бахмацькій ЦРЛ, КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» та НДСЛ «Охматдит», де 05.11.2022 дитину прооперували. До 13.03.2023 з [PERSON] перебувала мати. [PERSON] перебуваючи з дитиною у лікувальному закладі не здійснювала належний догляд з нею, порушувала порядок перебування пацієнтів в лікарняному закладі, постійно влаштовувала сварки. Неодноразово збирався медико-психологічний консиліум, де розглядалось питання поведінки матері. З цього приводу на [PERSON] був складений протокол за ч. 1 ст.184 КУпАП. З 13.03.2023 по 26.07.2023 позивач перебував із сином на лікуванні в НДСЛ «Охматдит», нарікань зі сторони медичного персоналу не було. Він виконував всі рекомендації, не порушував порядок перебування пацієнтів в лікарняному закладі. Після повернення з лікарні син проживає з позивачем в [ADDRESS] . Позивач займається вихованням дитини та утримує її матеріально. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується із сином, не піклується про нього, не виявляє материнської турботи, не турбується про його фізичний та духовний стан, не бере участі у його вихованні та утриманні. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Також, позивач пояснив, що [PERSON] почала йому зраджувати і вони розійшлися. Син [PERSON] залишився проживати з нею. Вони домовились, що будуть з дитиною кожен по два дні. Через декілька місяців вона забрала сина та поїхала у невідомому напрямку. Одного дня йому зателефонували з лікарні та повідомили, про тяжку хворобу сина, і що мати відмовляється від госпіталізації. Коли [PERSON] прооперували з ним у лікарні була мати, потім вона поїхала, а він доглядав за сином. Після того, повернення з лікарні син постійно проживає з ним та його батьками, які і допомагають у вихованні. Останній раз відповідачка приїздила до [PERSON] у 2024 році на день народження. Наразі вона не цікавилася життям та здоров`ям дитини, не допомагає матеріально. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем реєстраційного обліку (поштове відправлення повернулось із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою). Крім того, була повідомлена про судовий розгляд шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-порталі судової влади України, проте, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі чи про відкладення розгляду справи до суду не подала, відзиву на позов не подавала. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що вихованням та матеріальним забезпеченням [PERSON] займається його батько. З липня 2023 року саме він перебував з дитиною у лікарняних закладах. До того часу з хлопчиком була мати і від їх адміністрації постійно надходили скарги на відповідачку. Після повернення з лікарні, мати з дитиною не спілкується, не бере участі у її вихованні, матеріально не забезпечує. Після того, як [PERSON] залишила сина, було визначене місце проживання дитини з батьком, щоб він міг отримувати соціальні виплати, на дитину, оскільки, відповідачка їх отримувала та використовувала на власні потреби. Вона уникала спілкування з працівниками Служби, постійно змінювала номери телефону, її доводилось розшукувати. [PERSON] була присутня на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Намагалась виправдати свою поведінку та говорила, що сім`я батька дитини чинить їй перешкоди у спілкуванні. Водночас, пояснити чому не може виховувати та утримувати сина не змогла. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20 березня 2025 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. За наявності до того підстав, зі згоди позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом з батьком. Відповідно до медичного висновку №1 КЗ БРР ЦПМСД Борзнянського району про дитину - інваліда віком до 18 років (направляється в районне (міське) управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, опікуна) від 13.02.2023, у [PERSON] наявне захворювання, яке дає право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. (а.с. 12). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2023 [PERSON] визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Постановою суду встановлено, що [PERSON] , 13 березня 2023 року по [ADDRESS] , неналежним чином виконувала батьківські обов`язки по догляду за малолітньою дитиною [PERSON] 2021 р.н., що виразилось у неналежному догляді за дитиною під час проходження лікування у НДСЛ «Охматдит». (а.с. 11). За змістом повідомлень НДСЛ «Охматдит» № 1125/02.1-10/-23 від 26.04.2023 та №1485/02.1-10/-23 від 07.06.2023 Службі у справах дітей та сім`ї Борзнянської міської ради Чернігівської області, на стаціонарному лікуванні у відділенні онкології з 04.11.2022 перебуває дитина [PERSON] . За запитом лікарів відділення відомо, що на лікування дитину було направлено Чернігівською обласною дитячою КЛ. У відділення екстренної медичної допомоги і планового прийому хірургічних хворих НДСЛ «Охматдит». Дитину привіз батько [PERSON] . Мати дитини [PERSON] перебуваючи з хлопчиком на лікуванні у відділенні не виконувала належний догляд за дитиною, порушувала порядок перебування пацієнтів в лікарняному закладі, курила електронні сигарети у палаті відділення, постійно влаштовувала сварки сусідки по її палаті писали скарги. Неодноразово був медико-психологічний консиліум щодо поведінки матері. 13.03.2023 на матір дитини був виклик ювенальної поліції Шевченківського району м. Києва. З 13.03.2023 під час стаціонарного лікування по догляду за дитиною перебував його батько [PERSON] , який турбувався про дитину, виконував рекомендації лікарів, не порушував порядок перебування пацієнтів в лікарняному закладі, виконував всі свої батьківськи обов`язки. Зі слів батька дитини, виплати на дитину отримує мати та всі гроші залишаються у неї. Просили здійснити інспектування родини для з`ясування даних обставин та перевірити, чи належним чином виконуються батьківськи обов`язки. (а.с. 15-16). Згідно з випискою № 11060 від 26.07.2023 із медичної картки стаціонарного хворого НДСЛ «Охматдит» на [PERSON] , він знаходився у закладі на стаціонарному лікуванні з 04.11.2022 по 26.07.2023. Де був прооперований (а.с. 13-14). Рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області № 105 від 29.08.2023, затверджений висновок про визначення місця проживання малілітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Вказане питання було вирішене на підставі заяви батька. (а.с. 17-18). У своїх письмових поясненнях адресованих Службі у справах дітей Борзнянської міської ради від 10.01.2025 [PERSON] заперечує факт невиконання нею батьківських обов`язків, зазначивши, що батько дитини за допомогою працівників соціальних служб перешкоджає їй у спілкуванні з дитиною. Зазначає, що наразі немає можливості надавати матеріальну допомогу сину. Зобов`язується приймати участь у його вихованні. Вважає, що чоловік хоче відібрати у неї сина, щоб уникнути мобілізації. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Борзнянської міської ради 21.01.2025, [PERSON] дала аналогічні пояснення та пояснила, що останній раз вона бачила сина на його день народження, пояснити причини через які вона не приймає участі у житті дитини не змогла. З питання встановлення їй порядку участі у виховання сина та усунення перешкод у спілкування з ним, вона не зверталась. Їй не відомо про стан здоров`я дитини, з лікарями вона не спілкується, причини цього не пояснила. Староста Ядутинського старостинського округу [PERSON] на вказаному засіданні, повідомила, що вихованням, лікуванням та матеріальним забезпеченням [PERSON] займається його батько, баба та дід. [PERSON] за місцем роботи та проживання має позитивні характеристики. За характеристикою Ядутинського старостинського округу Борзнянської міської ради, від 09.12.2024 саме позивач займається вихованням сина. У цьому йому допомагають його батьки. При цьому мати дитини [PERSON] , не відвідує сина, не допомагає матеріально, не цікавиться його життям та здоров`ям. Відповідно до Акту обстеження умов проживання позивача, яке проводилось 17.01.2025 за адресою [ADDRESS] , у домоволодінні проживає позивач з дитиною та батьки позивача, умови проживання задовільні, дитина виглядає життєрадісно. Відповідно до довідки Ядутинської лабораторії ЗПСМ від 10.12.2024, [PERSON] постійно звертається до медичного закладу для проведення медичного огляду, обстежень та медичною допомогою для сина [PERSON] . З кінця 2022 року мати дитини присутня не була. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома із сім`єю позивача, працює медсестрою у місцевій амбулаторії та їй відомо, що коли сторони у справі розійшлися, мати забрала дитину з собою. Коли хлопчик захворів, баба та батько здійснювали його догляд у лікарні. Наразі дитина проживає з батьком. [PERSON] вона давно не бачила в селі і їй відомо, що дитину вона не відвідує. Свідок [PERSON] повідомив, що він товаришує з позивачем, доводиться хрещеним батьком [PERSON] і йому відомо, що сторони у справі розійшлися через те, що відповідачка вела аморальний спосіб життя. Вона забрала дитину та поїхала з військовими, хлопця всюди возила за собою. Коли дитині діагностували хворобу, деякий час з нею була мати, потім весь час батько, з яким дитина наразі і проживає. Відповідачці не перешкоджають спілкуватись із сином, проте він вже тривалий час не бачив її у селі або щоб вона приїздила відвідати [PERSON] . Під час спілкування, [PERSON] ніколи не згадує матір. Рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області № 9 від 22.01.2025, затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . (а.с. 19-20). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Статтею 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.07.2017р. у справі «М. С. проти України» вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»(далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За змістом п. 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлені в процесі судового розгляду обставини свідчать про винну поведінку та свідоме ухилення [PERSON] від виконання свої батьківських обов`язків щодо свого сина [PERSON] . Відповідачка усвідомлено нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, не бере участі у його вихованні, не цікавиться навчанням, не забезпечує дитину матеріально у добровільному порядку. [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо [PERSON] , фактично переклавши їх на батька - [PERSON] . Висновок виконавчого комітету Борзнянської міської ради Чернігівської області про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її дитини, узгоджується з обставинами встановленими під час судового розгляду. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки [PERSON] протягом тривалого часу безпричинно та свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо сина [PERSON] , а тому є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо нього. Також, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини [PERSON] , оскільки, не дивлячись на те, що з огляду на вік та стан здоров`я, дитина потребує материнської турботи, любові та ретельного догляду, мати не виявляє бажання виправити ситуацію, не переймається здоров`ям, розвитком та майбутнім своєї дитини. У судове засідання відповідачка не з`явилась, будь яких доказів на спростування позовних вимог та підтвердження того, що їй чинять перешкоди у спілкуванні з дитиною не надала. Відомості про те, що відповідачка зверталася до уповноважених служб із заявами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною чи у визначенні способу її участі у вихованні дитини у процесі судового розгляду не здобуто. Водночас, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що відповідно до ст. 169 СК України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved