Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

04.02.2025 від ТОВ "Кошельок" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3370801846-523243 від 21.11.2021 у розмірі 40\~177\~грн 82\~коп., що складається з: заборгованості за сумою кредиту - 8 000 грн 00 коп.; заборгованості за відсотками за користування позикою - 18 216 грн 00 коп.; інфляційних збитків за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 - 11 731 грн 66 коп.; 3% річних за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 - 2 230 грн 16 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2\~422\~грн 40 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.11.2021 між [PERSON] та ТОВ\~"Кошельок" було укладено договір № 3370801846-523243 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ "Кошельок" взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 8 000 грн 00 коп. ( п. 1.1. договору); початковий строк кредитування - 27 днів ( п. 2.1. договору); відсоткова ставка - 1,10% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору; сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою, на 27 днів, становить 10 376 грн 00 коп. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку [PERSON] вказала в особистому кабінеті як банківську картку, на яку кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3370801846-523243 від 21.11.2021. Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком продовження строку користування кредитом на умовах, визначених п. п. 3.7, 3.8 Договору. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 18.12.2021 до 17.03.2022, за ставкою 2,2% на добу. На час подання даної позовної заяви у відповідача виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 8 000 грн 00 коп. - тіло кредиту, 2\~376 грн 00 коп. - відсотки за початковий строк користування позикою, 15 840 грн 00 коп. - відсотки за продовжений строк користування позикою, а всього 26 216 грн 00 коп. Тобто, основна сума заборгованості за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 складає 26\~216\~грн 00 коп. Відповідно до розрахунку інфляційних збитків та 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України, який є додатком до даної позовної заяви: інфляційні збитки за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 складають 11 731 грн 66 коп., 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 складає 2 230 грн 16 коп. Враховуючи вище викладене загальна сума боргу, що підлягає стягненню за договором № 3370801846-523243 від 21.11.2021, станом на 15.01.2025, становить 40 177 грн 82 коп., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 8 000 грн 00 коп.; заборгованість за відсотками за користування позикою - 18 216 грн 00 коп.; інфляційні збитки за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 - 11 731 грн 66 коп.; 3% річних за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 - 2 230 грн 16 коп. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.02.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 13.03.2025. 13.03.2025 у зв`язку з неявкою відповідача відкладено судовий розгляд. 07.04.2025 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Крилов С. С. у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Свідоцтві про реєстрацію фінансової установи ТОВ\~"Кошельок", Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а. с. 31-35). Даними Паспорту споживчого кредиту до договору № 3370801846-523243 від 21.11.2021, Договору № 3370801846-523243 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, графіка розрахунків, листа № 04/642-04/119 від 09.01.2025, повідомлення щодо трансакції, Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Кошельок" підтверджується що 21.11.2021 між ТОВ "Кошельок" та [PERSON] був укладений\~кредитний договір\~№ 3370801846-523243,\~на підставі\~якого [PERSON] \~отримала кредит\~в розмірі\~8\~000\~грн\~00\~коп.\~на строк\~28\~днів (а. с. 9-16, 20-30). Згідно розрахунку\~заборгованості за\~кредитним договором № 3370801846-523243 від 21.11.2021 наявна заборгованість, станом на 15.01.2025, у розмірі 40 177 грн 82 коп., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 8 000 грн 00 коп.; заборгованість за відсотками за користування позикою - 18 216 грн 00 коп.; інфляційні збитки за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 - 11 731 грн 66 коп.; 3% річних за період з 17.03.2022 по 15.01.2025 - 2 230 грн 16 коп. (а. с. 17-19). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення відсотків, кредиту, комісії та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивачем надано докази існування правовідносин між сторонами у зв`язку з укладанням кредитного договору та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Відповідачем не надано будь-яких заперечень, підтверджених відповідними доказами, якими б спростовувався розрахунок заборгованості чи обов`язок щодо її сплати. За таких обставин, позовна заява ТОВ "Кошельок" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 8).

Outcome: approved