Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Демидів в особі Ходорівської міської ради, в якій просить: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бортниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,9583 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №735812 від 27.12.2012; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бортниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,9583 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №735812 від 27.12.2012. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла тітка позивачки по батьковій лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бортниківської сільської ради, загальною площею 0,9583 га, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЯА №735812 від 27.12.2012. [PERSON] власної сім`ї не мала, а тому найближчою її родичкою була сестра [PERSON] , яка постійно проживала з нею на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалася такою, що її прийняла, проте юридично спадщину не оформляла. [INFO] померла тітка позивачки по батьковій лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входили зазначені земельні ділянки, що вона фактично успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON] , однак юридично не оформила. У виконкомі Бортниківській сільської ради від імені [PERSON] посвідчувався заповіт, зареєстрований у реєстрі за №10/1 від 01.12.2003, згідно з яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно в рівних частинах позивачці, а також дружині брата позивачки (братовій) [PERSON] , яка спадщину після смерті [PERSON] не прийняла у жоден із передбачених законом способів. Натомість, позивачка у визначений законом термін звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №164/2024. Позивачка, окрім того, що є спадкоємцем за заповітом, одночасно є племінницею [PERSON] , а тому частину спадкового майна, що не прийняла [PERSON] , вона успадкувала за законом. 23.10.2024 позивачка звернулася в Жидачівську Державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Бортниківської сільської ради, що належали сестрі [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її сестра [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав і є спадковим майном. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоч повідомлена про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення за наявними в ній матеріалами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с.33), заяву про розгляд підготовчого засідання за його відсутності і позивача та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.63), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі, незаперечення проти ухвалення заочного рішення (а.с.72-73). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення за наявними в ній матеріалами (а.с.32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23). Ухвалою підготовчого засідання від 09.01.2025 витребувано докази та оголошено перерву у підготовчому засіданні (а.с.34-35). Ухвалою підготовчого засідання від 07.02.2025 закрито підготовче провадження у справі і призначено її до судового розгляду по суті (а.с.64-65). Ухвалою судового засідання від 28.02.2025 відкладено розгляд справи (а.с.77). Ухвалою судового засідання від 04.04.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.84). З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 09.12.1980, видане повторно (а.с.9). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується архівною довідкою Центрального державного історичного архіву України м. Львів від 21.01.2025 №Т-25 (а.с.48-52). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.10.1981 у с.Бортники Жидачівського району Львівської області, актовий запис №16, і після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради № 449 від 06.11.2023 [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . У виконкомі Бортниківської сільської ради від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. До дня смерті та на день смерті [PERSON] разом з нею в житловому будинку по [ADDRESS] проживала сестра [PERSON] [INFO] (а.с.12). Відповідно до актового запису про смерть №20 від 04.11.2014 [PERSON] померла [INFO] у с. Демидів Жидачівського району Львівської області (а.с.47). Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру №78765001 від 16.10.2024 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13). За змістом заповіту від 01.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за №10, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і за що вона за законом буде мати право заповіла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть від 05.12.2023 [PERSON] померла [INFO] у с. Демидів Стрийського району Львівської області (а.с.14). Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру №78764962 від 16.10.2024 після смерті [PERSON] 11.04.2024 заведена спадкова справа за номер у спадковому реєстрі 72286976, номер у нотаріуса 164/2024 (а.с.16). З матеріалів спадкової справи №164/2024 вбачається, зокрема, що [PERSON] подала нотаріусу 11.04.2024 заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.53-62). Довідкою відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.07.2024 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 31.01.2005 №48 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА №735812 від 27.12.2012. Реєстраційний номер 462150001006249. Загальна площа земельних ділянок 0,9583 га. Кадастровий номер земельної ділянки №1 4621581200:01:000:0104; кадастровий номер земельної ділянки №2-4621581200:01:000:0494 (а.с.17). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 23.10.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бортниківської сільської ради Стрийського району Львівської області, що належала сестрі [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її сестра [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав і є спадковим майном (а.с.19). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування (за заповітом та законом) і перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Нормою частини 1 статті 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1254, 1296 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку, поняття заповіту, право заповідача на скасування та зміну заповіту та право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельні ділянки на території Бортниківської сільської ради, загальною площею 0,9583 га, що вона успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON] , якій, у свою чергу, ці земельні ділянки належали на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії ЯА №735812 від 27.12.2012. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] після смерті тітки [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. Єдиними спадкоємцями за заповітом визначено [PERSON] та [PERSON] . Матеріали справи не містять жодних фактичних даних на підтвердження того, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] як за заповітом, так і за законом, або ж вважається такою в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України. Натомість, позивач [PERSON] у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Також, матеріали справи не містять жодних фактичних даних і судом не встановлено наявність інших спадкоємців за законом, які також мають право на спадщину (обов`язкову частку) і прийняли її у встановленому законом порядку. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що [PERSON] має обґрунтоване право на земельні ділянки, яке набула у порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення). На підставі статей 392, 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1254, 1296 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved