Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 25 жовтня 2017 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір №26256057139102, на підставі якого він отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитом із строком кредитування до 30 жовтня 2020 року. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором. На дату звернення з позовом до суду заборгованість відповідача за кредитним договором №26256057139102 становить 81 983,98 грн, що складається із суми боргу по тілу кредиту, відсоткам і комісії. У відповідності до ст. 625 ЦК України позивачем також нараховано інфляційні втрати в розмірі 1\~378,44 грн та 3% річних 224,14 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 7 570,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі. 07 лютого 2025 року позовна заява надійшла до суду. 13 лютого 2025 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача. 14\~лютого 2025\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Будь-яких заяв (клопотань) від сторін не надходило. Відповідач відзив на позов не подав. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд приходить до висновку про вирішення справи за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. 30 серпня 2017 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено комплексний договір про надання батьківських послуг №26256057139102, за умовами якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок та видав кредитну картку. Згідно з розділами 9, 10 договору в частині надання кредиту договір є укладеним в дату отримання повідомлення від банку про встановлення ліміту кредиту; право на отримання кредиту з`являється після отримання відповідного повідомлення банку про встановлення ліміту кредиту. Розділ 10 (відмітки банку) не заповнено. На підтвердження укладення кредитного договору та користування відповідачем кредитними коштами позивачем надано виписку по особовому рахунку відповідача. Датою кредитного договору у виписці зазначено 25 жовтня 2017 року. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/21, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передав ТОВ «Цикл Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №26256057139102 від 25 жовтня 2017 року на суму 81 983,98 грн. Позивачем надано розрахунок заборгованості, складений АТ «Банк Кредит Дніпро» 14 грудня 2021 року, за кредитним договором №26256057139102 від 25 жовтня 2017 року. Згідно з\~розрахунком заборгованість\~за кредитним\~договором №26256057139102 від 25 жовтня 2017 року становить 81 983,98 грн, з яких: 38 957,78 грн заборгованість по тілу кредиту, 36 641,04 грн заборгованість по відсоткам, 6 385,16 грн заборгованість по комісії. За кредитним договором №26256057139102 від 25 жовтня 2017 року розраховані позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України збитки від інфляції становлять 125,36 грн, 3% річних 20,38 грн. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Норми права, які застосовує суд. За нормами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається\~шляхом пропозиції однієї сторони\~укласти договір\~(оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною. Згідно\~ст.640\~ЦК України\~-\~договір є\~укладеним з\~моменту одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~договір,\~відповіді про\~прийняття цієї пропозиції. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України\~передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем не підтверджений факт укладення первісним кредитором кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Частина перша статті\~81\~ЦПК\~України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття\~77\~ЦПК\~України). Позивач, посилаючись на те, що набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №№26256057139102 від 25\~жовтня 2017\~року, просить стягнути з нього заборгованість за цим кредитним договором, проте доказів укладення такого договору та самого кредитного договору від 25 жовтня 2017 року позивачем не надано. Договір від 30\~серпня 2017\~року не містить відомостей про встановлення відповідачу кредитного ліміту, умов кредитування, зокрема суми кредиту, строку, порядку нарахування процентів та комісії, ознайомлення позичальника з умовами договору, його згода з ними тощо. Доказів встановлення [PERSON] кредитного ліміту 25 жовтня 2017 року позивачем не надано. Надані на підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, виписка з особового рахунку, розрахунок заборгованості, довідка про розмір заборгованості, витяг з реєстру боржників до договору факторингу стосуються кредитного договору від 25 жовтня 2017 року, факт укладення якого судом не встановлено. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого\~ст.12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, в сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. У зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed