Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернувся представник [PERSON] - адвокат Рощина Марія Олексіївна з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 16 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 110. В обґрунтування позову зазначено, що 16 лютого 2007 сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, з причин, що відносини переросли у відносини байдужих один до одного людей, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство сторони не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків, не мають спільного бюджету, не поєднані спільним дозвіллям та побутом. 03 січня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явився. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, також зазначили, що примирення з відповідачем не відбулось. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 лютого 2007 року був укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції міста Києва, про що складено відповідний актовий запис № 110, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що сторони не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, відносини переросли як байдужих один до одного людей. Сторони не мають притаманних подружжю рис, не ведуть спільне господарство, не мають взаємних прав та обов`язків, не ведуть спільний бюджет, сторони не поєднані спільним дозвіллям та побутом, а також проживають окремо і будують окремо один від одного своє особисте життя. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки з чоловіком. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, примирення не відбулося, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Також стаття 112 Сімейного кодексу України визначає підстави для того, щоб можна було розірвати шлюб між подружжям в односторонньому порядку. Згідно ч.1 суд визначає фактичні взаємини подружжя між один одним, дійсні причини заяви про розлучення, бере до уваги інші обставини, які мають істотне значення при ухваленні рішення суду, наприклад: наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя, згідно ч. 2 цієї статті суд виносить рішення про розлучення у тому випадку, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в заяві зазначила, що бажає і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », відновити дошлюбне прізвище не планує. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки позивачка не заявив вимогу про стягнення з відповідача на свою користь понесені судові витрати по справі, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу.

Outcome: approved