Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обгрунтування вимог заявник посилається на те, що [PERSON] , народився [INFO] в Україні, Запорізька область, Вільнянський район, с. Скелювате, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 19.04.2024, № витягу 00047058403. Паспорт [PERSON] отримував ще у 16 років, паспорт колишнього СРСР. Протягом свого життя територію України я не залишав. На сьогоднішній день не має паспорту(копії) громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік та паспорта громадянина України. 04.10.2024року [PERSON] звернувся до Вільнянського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області з письмовою заявою щодо перевірки належності до громадянства України та документуванням паспортом громадянина України вперше Вільнянським відділом УДМС у Запорізькій області. На звернення [PERSON] отримав відповідь від 01.11.2024 року, згідно якої проведено перевірку. Перевіркою встановлено, що за даними ІП Заява про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР- зразка 1974 рокуЄІАС УМП бази ДМС гр. [PERSON] , [INFO] був документований паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданий Вільнянським РВВС в Запорізькій області. На даний час заявник проживає на території Вільнянського (нині\~Запорізького) району Запорізької області. Із даною заявою звернувся до суду з метою підтвердження громадянства для отримання паспорта громадянина України. В судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечувал проти задоволення заяви заявника. Заслухавши учаників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України "Про громадянство України"\~і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно п. 7 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого\~Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 вищевказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Суд зазначає, що, відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. А\~стаття 1 цього Закону\~дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України\~проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік\~180 днів. Проживання на території України на законних підставах\~проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Так, відповідно до положень\~Закону України "Про громадянство України"\~і Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в Україні, Запорізька область, Вільнянський район, с. Скелювате, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 19.04.2024, № витягу 00047058403. Паспорт [PERSON] отримував ще у 16 років, паспорт колишнього СРСР. Протягом свого життя територію України не залишав. На сьогоднішній день не має паспорту (копії) громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік та паспорта громадянина України. 04.10.2025року [PERSON] звернувся до Вільнянського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області з письмовою заявою щодо перевірки належності до громадянства України та документуванням паспортом громадянина України вперше Вільнянським відділом УДМС у Запорізькій області. На звернення [PERSON] отримав відповідь від 01.11.2024 року, згідно якої проведено перевірку. Перевіркою встановлено, що за даними ІП Заява про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР- зразка 1974 рокуЄІАС УМП бази ДМС гр. [PERSON] , [INFO] був документований паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданий Вільнянським РВВС в Запорізькій області. Згідно довідки з виконкому виконкому Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району, Запорізької області від 26.09.2024 року №474 [PERSON] проживає на території Петро- Михайлівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2017 року і по теперішній час. Відповідно до архівної довідки з Вільнянського місцевого архіву від 30.09 2024 року №01-31/Г-1615 "Про підтвердження трудового стажу за період 1986-1992р.р. в колгоспі ім. Дзержинського с. Любимівка Вільнянського району Запорізької області" встановлено, що [PERSON] працював в колгоспі та проживав на території України. Отже, досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, свідчать про те, що заявник проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та іншого місця проживання у нього не було. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України, і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved