Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

26.01.2024 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2023 року (справа № 404/3643/23, провадження № 3/404/1317/23) [PERSON] визнано винним у тому, що він 04.05.2023 року о 20 год. 20 хв., рухаючись в м. Кропивницькому на перехресті вул. Героїв України, 26, керуючи транспортним засобом Hуundai Tucson (д.н.з. № [NUMBER] ), не був уважним при зміні напрямку руху (розворот), не переконався у безпеці, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Кіа Sorento (д.н.з. № [NUMBER] ), який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого транспортні засоби та контейнери для сміття отримали механічні пошкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Одразу після ДТП позивач звернувся до АТ СК «Країна», яка є страховиком автомобіля відповідача. Страховиком були оформлені всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн. У зв`язку з тим, що вищезазначена сума страхового відшкодування не покриває в повному обсязі ремонт по відновленню автомобіля КТЗ Кіа Sorento (д.н.з. № [NUMBER] ) та оплату робіт спеціалістів, позивач звернувся до відповідача [PERSON] з проханням сплатити завдану шкоду. Позивач заявляє вимогу щодо відшкодування моральної шкоди, зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав сильний шок, має постійне відчуття напруження, нервовості, психологічних страждань, які призвели до негативних наслідків його самопочуття і здоров`я. Вказує,що після ДТП автомобіль втратив товарний вигляд. Крім того, через вчинену шкоду його неповнолітні діти часто запізнювались на тренування. Також просить стягнути з відповідача витрати за користування автостоянкою, де перебував автомобіль КТЗ Кіа Sorento (д.н.з. № [NUMBER] ), у зв`язку із неможливістю його експлуатації через пошкодження з вини відповідача. Вказує, що відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано завданої шкоди. Враховуючи викладене [PERSON] заявляє вимогу щодо стягнення з [PERSON] вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП в розмірі 346 936 грн. 58 коп., моральної шкоди - 35 000 грн., витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 7169 грн. 40 коп., витрат за користування автостоянкою у розмірі 3120 грн. Ухвалами від 30.01.2024 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 26.03.2024 року відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву. Вважає, що позовні вимоги заявлені [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, є безпідставними, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, і не підлягають задоволенню в повному обсязі. 07.05.2024 року позивачем [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, яким заперечує твердження відповідача. Ухвалою від 15.05.2024 року за клопотанням позивача до участі у справі залучено АТ СК «Країна», як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору. 18.06.2024 року третьою особою надані пояснення, згідно яких зазначено, що АТ СК «Країна» виконано свої зобов`язання перед позивачем в строк та в повному обсязі. Позивачем 05.07.2024 року подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, якою просить стягнути з відповідача вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП в розмірі 186 936 грн. 58 коп., моральної шкоди - 35 000 грн., витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 7169 грн. 40 коп., витрат за користування автостоянкою у розмірі 3120 грн. 09.07.2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, надали до суду заяви про проведення розгляду справи без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 05.01.2023 року між АТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/6815574, за яким забезпеченим є транспортний засіб «Hуundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER] . 04.05.2023 року о 20 год. 20 хв., рухаючись в м. Кропивницькому на перехресті вул. Героїв України, 26, керуючи транспортним засобом Hуundai Tucson (д.н.з. № [NUMBER] ), [PERSON] не був уважним при зміні напрямку руху (розворот), не переконався у безпеці, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Кіа Sorento (д.н.з. № [NUMBER] ), який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого транспортні засоби та контейнери для сміття отримали механічні пошкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. За постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Судове рішення залишено без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 13.09.2023 року, що не оспорюється сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 05.05.2023 року [PERSON] звернулась до АТ СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 09.10.2023 року подала заяву про страхове відшкодування. Суму страхового відшкодування було розраховано та погоджено з позивачем у розмірі 160000,00 грн., на підставі заяви погодження № 11158/23 від 09.10.2023 року. Відповідно до платіжної інструкції № 7930 від 10.01.2024 р. АТ «СК» Країна» перерахувала [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 160000, 00 грн. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової траспортно-товарознавчої експертизи від 31.10.2023 року № 3357/23-27 ринкова вартість КТЗ Кіа Sorento, реєстраційний № [NUMBER] , станом на 04.05.2023 складає: 777558 грн. 60 коп. (cімсот сімдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім грн. 60 коп.). Вартість відновлювального ремонту КТЗ Кіа Sorento, реєстраційний № [NUMBER] , станом на 04.05.2023 складає: 557150 грн. 94 коп. (п`ятсот п`ятдесят сім тисяч сто п`ятдесят грн. 94 коп.). Вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ Кіа Sorento, реєстраційний № [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 04.05.2023 складає: 346936 грн. 58 коп. (триста сорок шість тисяч) (а.с.12-17) Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1194 особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) Статтею 27\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів», визначено, що страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї\~статті; евакуацією\~(доставкою)\~транспортного засобу\~в межах\~150\~кілометрів (якщо\~інша відстань\~не погоджена\~між страховиком\~(МТСБУ)\~та потерпілою\~особою)\~від місця\~дорожньо-транспортної\~пригоди на\~території України\~до місця\~проживання потерпілої\~особи або\~до місця\~стоянки на\~території України,\~або до\~місця здійснення\~відновлювального ремонту\~на території\~України,\~а також\~від місця\~проживання потерпілої\~особи або\~місця стоянки\~на території\~України до\~місця здійснення\~відновлювального ремонту\~на території\~України; оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Виходячи з п.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати за користування автостоянкою з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають. З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 186 936 грн. 58 коп. підлягають задоволенню. Згідно з нормами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Разом з тим, слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Аналогічну позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 19.09.2018 року по справі №815/7401/16. Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верхового Суду. Для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити: наявність шкоди, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача. Кожна із цих складових є обов`язковою умовою для відшкодування завданої шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди суд керується засадами розумності та справедливості і вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача становить 15 000 грн. Щодо заперечень відповідача, що [PERSON] не може бути позивачем у справі так як власником автомобіля КТЗ Кіа Sorento, реєстраційний № [NUMBER] є ТОВ «Авентус Лізинг», а особа яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах є [PERSON] , з якою укладений договір фінансового лізингу № 2\~699, суд зазнача наступне-. Положеннями ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Положеннями Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» було спрощено порядок керування транспортними засобами, у тому числі визначено, що водієві, який не є власником автомобіля, для керування транспортним засобом не потрібно оформляти нотаріально посвідчену довіреність на право керування автомобілем та тимчасовий реєстраційний талон, а достатньо отримати у власника такого майна технічний паспорт на нього. Такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 14.03.2018 № 635/4944/14-ц. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України на\~користь позивача\~підлягають стягненню\~2\~019,37\~грн.\~сплаченого судового\~збору, 7 169,40 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Outcome: partial