Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Іванов С.І. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1035314 від 20.03.2023 року) в інтересах позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому (позові) просить: визнати, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить ; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на 1/6 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як на майно спільної сумісної власності, зазначивши на обґрунтування заявлених позовних вимог, що 28.07.1973 року між батьком позивача [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » був зареєстрований шлюб (актовий запис № 1286). 26 грудня 1995 року за час перебування в зареєстрованому шлюбі, батько позивача [PERSON] придбав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . Крім того, представник позивача зазначив, що [INFO] мати позивача [PERSON] померла та після її смерті позивач [PERSON] 06.07.2022 року звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєвода-Брегей М.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, якою було заведено спадкову справу та 01.03.2023 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на його частку у праві спільної сумісної власності подружжя. При цьому, в зазначеній постанові, вказано, що згідно з витягом з реєстру мешканців міста Кропивницького від 06.07.2022 року, станом на 24.02.2016 року, тобто дату смерті спадкодавця, за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , 1952 року народження, [PERSON] , 1954 року народження, [PERSON] , 1974 року народження, [PERSON] , 1982 року народження. Таким чином, позивач вважає, що у нього є всі належні та законні права на спадкування 1/6 частини будинку спадкодавця [PERSON] , так як він мав право на рівну частку співвласників у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності. Ухвалою суду від 21 серпня 2023 року за зазначеним позовм відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Іващенком О.П. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1064144 від 10.10.2023 року) подано відзив на позовну заяву, зареєстрований в суді 25.10.2023 року, за вх. № 27352, на обґрунтування\~якого зазначено, шо позивачем не надано доказів, що він має право на 1/6 частину будинку, як на майно спільної сумісної власності, на підставі чого просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Під час проведення підготовчого провадження у справі ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводи Брегей М.П. належним чином завірену копію спадкової справи №17/2022 (номер у Спадковому реєстрі:69444788) до майна [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . 20 листопада 2023 року на виконання ухвали суду від 25 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою Брегей М.П. подано до суду, та зареєстровано судом за вх.\~№ 29806 належним чином завірену копію спадкової справи № 17/2022, заведену після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 24 січня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Іванова С.І. про повернення до розгляду справи в підготовчому провадженні в цивільній справі №405/4539/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно,- залишено без задоволення. Під час судового розгляду справи по суті позивач [PERSON] та в його інтересах представник адвокат Іванов С.І. в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та в його інтересах представник адвокат Іващенко О.П. в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги не визнали, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, зареєстрованих судом 21.10.2024 року за вх. № 27816, на обґрунтування яких зазначили, що позивач має довести, що на час смерті матері він проживав з нею, а також позивачем не враховано, що його брат - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] також має законні права на спадкове майно, у зв`язку з чим, просили відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не відомо, при цьому, засобами електронної пошти направив до суду письмові пояснення, зареєстровані судом 23.08.2024 року за вх. № 6381/24, за якими зазначив, що коли мати [PERSON] захворіла, то лише він ( [PERSON] ) допомагав фінансово у лікуванні матері, в свою чергу, позивач [PERSON] не допомагав фінансово, та не підтримував морально. Після смерті матері він ( [PERSON] ) займався похованням, допомагав батькові з оплатою комунальних послуг, в свою чергу, позивач [PERSON] не допомагав у підтримці батька, та, більш того, теперішній судовий спір негативно відобразився на стані здоров`я їх батька [PERSON] . Заслухавши позивача [PERSON] та в його інтересах представника адвоката Іванова С.І., відповідача [PERSON] та в його інтересах представника адвоката Іващенка О.П., зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно з ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 15 червня 1982 року Ленінським відділом ЗАГС м. Кіровограда, за яким позивач [PERSON] , народився [INFO] , про що 15 червня 1982 року в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 799, його батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Судом також встановлено, що матір позивача [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06 липня 2022 року повторно, актовий запис за № 591, складений 26 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Воєводою-Брегей М.П. 06 липня 2022 року заведено спадкову справу № 17/2022, з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся позивач [PERSON] (заява від 06.07.2022 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 51), який в своїй заяві зазначив, що спадщину після смерті матері він прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначив, що крім нього є спадкоємці, передбачені ст. 1261 ЦК України: чоловік спадкодавця [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] та син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . 01 березня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою, яка зареєстрована в реєстрі за № 7, за якою на підставі ст. 1296 ЦК України просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2023 року № 16/02-31, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Воєводою-Брегей М.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та в обґрунтування підстав відмови в постанові зазначено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] заявником надана архівна довідка, видана обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 08.07.2022 року, відповідно до якої житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою; [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 26.12.1995 року Ленінським райкомунгоспом та зареєстрований в реєстрову книгу № 142 запис № 21946. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину з`ясовано, що за даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00036185324 від 18.07.2022 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , 28.07.1973 року, а/з № 1286, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». З вищезазначеного вбачається, що вказаний житловий будинок з господарсько побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] набутий [PERSON] , 26.12.1995 року в період перебування у зареєстрованому шлюбі з дружиною [PERSON] та є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно витягу з реєстру мешканців міста Кропивницького від 06.07.2022 року станом на 24.02.2016 року зареєстровані особи за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] , 1952 року народження, [PERSON] , 1954 року народження, [PERSON] , 1974 року народження, [PERSON] , 1982року народження. Документ, що посвідчує право власності спадкодавця на його частку у праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрований у встановленому законом порядку, на майно, яке спадкується після смерті [PERSON] , а саме на частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відсутній та нотаріусу не наданий. З огляду на зазначене, та враховуючи, що у позивача [PERSON] існують перешкоди в оформленні спадщини за законом в нотаріальному порядку, позивач [PERSON] звернувся до суду за захистом порушеного права. За правилами\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220,1222,1270 ЦК України). За змістом ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як це унормовано положеннями\~ст.\~67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно з положеннями п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як це передбачено п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно з положеннями\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог\~статей 1268-1270 ЦК України. Водночас, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Під час здійснення правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Правильне визначення складу сторін у справі є запорукою ухвалення законного і справедливого судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Згідно з вимогами ст.\~50,\~51 ЦПК України\~позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи. При пред`явленні позову до не до того відповідача суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. При цьому, у випадку неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів, у зв`язку з характером спірних правовідносин, суд залучає його чи їх до участі у справі лише за клопотанням позивача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Як вбачається зі змісту наведених норм права, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Так, позов спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визнання права власності на спадкове майно є спадкоємці, які прийняли спадщину. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги: син спадкодавця позивач по справі [PERSON] ; чоловік спадкодавця відповідач по справі [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] , тим самим, [PERSON] , який також має право на спадкування за законом та статус якого, в свою чергу, визначений позивачем, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. При цьому, позивачем не було надано доказів, які б свідчили про усунення іншого спадкоємця [PERSON] від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також його відмови від прийняття спадщини. Враховуючи зазначене, пред`явлені позивачем [PERSON] позовні вимоги стосуються також прав та обов`язків [PERSON] , який також є спадкоємцем за законом першої черги, та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому останнього не було залучено відповідачем (співвідповідачем), оскільки виключно за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. При цьому, без залучення належного кола відповідачів позовні вимоги не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Таким чином, враховуючи визначений позивачем склад учасників справи, та той факт, що суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, оскільки нормами процесуального права не передбачено право суду самостійного здійснення заміни відповідача та залучення до участі у справі іншого відповідача, тим самим встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про відмову з процесуальних підстав в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про визнання, що частка [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить частку та про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на 1/6 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як на майно спільної сумісної власності. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат, судом відзначається, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких, зокрема, належать, і витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові, - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та приймаючи до уваги, що в задоволенні позову позивачу відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі, що складаються з судового збору, - слід залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed