Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 124,7 кв. м., житловою площею 29, 5 кв.м., допоміжною площею 95,2кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до позову батько позивачки - [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 124,7 кв. м., житловою площею 29, 5 кв.м., допоміжною площею 95,2кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцем є лише позивачка. Вона бажає успадкувати майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 124,7 кв. м., житловою площею 29, 5 кв.м., допоміжною площею 95, 2кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим подала заяву про прийняття спадщини на вказану садибу до приватного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті, однак їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, направши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач Благовіщенська міська\~рада Голованівського\~району Кіровоградської\~області в судове засідання не з`явився, направивши клопотання про розгляд справи за відсутності представника, також заявила про визнання позову. Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачами вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: Як вбачається з копії паспорту № [NUMBER] , виданого Ульяновським РВ УМВС України в області 27.05.1997 року, [PERSON] є [INFO] , громадянкою України, місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . З листа 68/01-16 від 15.04.2025 року приватного нотаріуса Кримської Н.П. встановлено, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №50/02-31 від 05.02.2025 року приватного нотаріуса Кримської Н.П. встановлено,\~що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів на нього. З копії архівної довідки № 372 від 26.11.2024 року, виданої КП «БМБТІ» встановлено, що право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Дослідженням копії технічного паспорту житлового будинку за адресою: [ADDRESS] суд дослідив схематичний план садиби з експлікацією, плану, експлікацію приміщень, характеристику об`єкта нерухомого майна. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , З копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] 09.06.1979 року уклала шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] ». Як встановлено з копії виписки №79 від 29.01.2025 року з книги погосподарського обліку за 2021-2025 роки господарство особовий рахунок № [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , містить такі відомості: рік побудови 1980 р., матеріал цегла, матеріал покрівлі шифер. Суд дійшов висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до пункту 1) частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що позивачка є дочкою померлого [PERSON] , і тому за відсутністю інших спадкоємців має право на спадкування вказаного будинку, що є власністю спадкодавця. Щодо підтвердження належності садиби померлому суд керується такими міркуваннями: Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року по справі № 620/480/17: Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості, є необов`язковим. Технічну інвентаризацію нерухомого майна в сільській місцевості розпочато згідно з Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарсько-побутовими книгами сільських рад. Здійснення державної реєстрації права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1970 рік) регулювалося підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Згідно з пунктом 6 цієї Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття об`єкта до експлуатації. Тому, враховуючи дані довідки виписки №79 від 29.01.2025 року з книги погосподарського обліку за 2021-2025 роки за №0251 про те, що будинок був побудований у 1980 році і відповідно до погосподарських книг належить [PERSON] , суд вважає доведеним факт належності жилого будинку батьку позивачки - [PERSON] . Зважаючи на викладене, позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved