Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

29.01.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі № 495/570/25 за позовом ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу призначено до судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.08.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № 5013710824, створений та підписаний відповідно до ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну комерцію». Основні умови договору щодо надання коштів у позику: п.2.4 тип кредиту кредит; п.2.7 мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; п.2.5 строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дати надання кредиту 13.08.2024 року або наступний за ним календарний день; п.2.6.1 стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору. Позивачем своєчасно виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надано відповідачці у розпорядження кредитні кошти в розмірі 5\~000 грн., а відповідачкою свої зобов`язання за договором належно не виконала. Суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Станом на дату підготовки позовної заяви заборгованість відповідачки перед позивачем становить 14\~375 грн., яка складається: 5\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9\~375 грн. заборгованість за процентами, які нараховувалися по 27.01.2025 року включно. Представник позивача - ТОВ «Іннова Фінанс» в судове засідання не з`явився, але у поданій позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлялася судом про час та місце слухання справи. Причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву ТОВ «Іннова Фінанс», відповідачка [PERSON] у встановлений ухвалою суду строк не подавала. Згідно ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачка [PERSON] була належним чином завчасно повідомлена про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідачки, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача та відповідачки, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. До суду не надходили клопотання від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, а тому, відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із чч.4, 5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. 13.08.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № 5013710824, створений та підписаний відповідно до ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну комерцію». Основні умови договору щодо надання коштів у позику: п.2.4 тип кредиту кредит; п.2.7 мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; п.2.5 строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дати надання кредиту 13.08.2024 року або наступний за ним календарний день; п.2.6.1 стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору. Позивачем своєчасно виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надано відповідачці у розпорядження кредитні кошти в розмірі 5\~000 грн., а відповідачкою свої зобов`язання за договором належно не виконала. Суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Станом на дату підготовки позовної заяви заборгованість відповідачки перед позивачем становить 14\~375 грн., яка складається: 5\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9\~375 грн. заборгованість за процентами, які нараховувалися по 27.01.2025 року включно. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, електронним договором № 160523/1, договором надання грошових коштів у позику № 5013710824, паспортом споживчого кредиту та розрахунком заборгованості за договором від 21.03.2017 року). Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволеню. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно із ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно із ст.12 вказаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», норми вказаного Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що відповідачка звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала електронний договір про надання грошових коштів у позику від 13.08.2024 року. Позивач свої зобов`язаня перед відповідачкою виконав та надав відповідачці грошові кошти у розмірі 5\~000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. Відповідно до умов договору про надання грошових коштів у позику, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту (360 днів). Станом на дату підготовки позовної заяви заборгованість відповідачки перед позивачем становить 14\~375 грн., яка складається: 5\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9\~375 грн. заборгованість за процентами, які нараховувалися по 27.01.2025 року включно. Згідно із чч.1, 5-6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою [PERSON] відповідно до ст.81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов договору, а відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також розрахунку заборгованості. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки суми заборгованості за договором від 13.08.2024 року є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved