Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

24.12.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованісті за послуги розподілу природного газу в розмірі 2901,14 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини з відповідачем врегульовано шляхом укладення типового публічного договору розподілу природного газу. За період з червня 2024 до грудня 2024 року утворилась заборгованість за послуги розподілу природного газу у розмірі 2675,94 грн., інфляційних втрат у розмірі 143,61 грн. та 3% річних у розмірі 36,81 грн., пені 44,78 грн. В добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачено, тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги розподілу природного газу в сумі 2901,14 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по газопостачанню, які врегульовані статтею 714 ЦК України, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494. [PERSON] є власником житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 83). За вказаною адресою відбувається споживання природного газу через мережу позивача, що підтверджується наданими доказами. Згідно частини першої статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. За період\~з червня\~2024\~по грудень\~2024\~за відповідачем\~рахується заборгованість\~за послуги\~розподілу природного\~газу у\~розмірі 2901,14 грн. Згідно положень статті 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно частини першої статті договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частини першої статті 509 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України). Власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом (ст.162 ЖК України). Згідно Закону побутовий споживач це фізична особа, яка використовує природний газ для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; споживач це особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості в кількості та порядку, передбаченого договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (ст.12 Закону). Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст.633-634, 641-642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі за текстом Договір) підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Суд вважає за необхідне зазначити, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Як вбачається з доданого позивачем особового рахунку відповідача, останнім здійснювався відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи. Таким чином,\~між сторонами\~існували зобов`язальні\~правовідносини,\~які зі\~свого боку\~відповідач не\~виконував належним\~чином,\~своєчасно не\~вніс кошти\~за надані\~послуги,\~чим порушив\~права позивача\~і допустив\~заборгованість в\~сумі 2901,14 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також наявні підстави згідно ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved