Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. 12.12.2024 через систему «Електронний суд» до суду звернулась представник позивача- адвокат Порхун О.П. із позовною заявою до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, у якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. За життя спадкодавець [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким заповів на ім`я позивача все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Оскільки позивач позбавлена можливості у звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звертатись до суду і просити захистити її невизнане право у заявлений спосіб. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 13). Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.12.2024 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 22.01.2025, витребувано з Тетіївської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №123/2015, що заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 14). 09.01.2025 з Тетіївської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №123/2015, що заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 22-60). 15.01.2025 до суду надійшла заява про участь представника позивача- адвоката Порхун О.П. в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 64). В задоволенні заяви відмовлено ухвалою суду від 15.01.2025 у зв`язку з зайнятістю зали судових засідань (а.с. 64). 20.01.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача- адвоката Порхун О.П. про долучення доказів до матеріалів справи (а.с. 70-78). Ухвалою суду від 22.01.2025 підготовче судове засідання у справі відкладено за заявою представника Погребищенської міської ради Дзюби О.О., визнано обов`язковою явку до суду позивача [PERSON] (а.с. 86). 06.02.2025 судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача- адвоката Порхун О.П., повторно визнано обов`язковою явку до суду позивача [PERSON] (а.с. 94). 27.02.2025 протокольною ухвалою суду продовжено строк для надання доказів та подачі уточнень до позову, заслухано особисті пояснення позивача [PERSON] 18.03.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача- адвоката Порхун О.П. про уточнення позовних вимог, яке задоволено ухвалою суду від 19.03.2025 (а.с. 125). 01.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача- адвоката Порхун О.П. про заміну неналежного доказу у справі (а.с. 131-132). Позивач у судове засідання не з`явилась, 01.04.2025 через систему «Електронний представник позивача- адвокат Порхун О.П. надіслала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог (а.с. 131-132). Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, начальник відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Андрійчук В.В. через канцелярію суду подав заяву розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 134). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.11.2014, актовий запис №172, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 4, на звороті). Згідно з заповітом від 19.02.2014, що посвідчений державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. та зареєстрованим у реєстрі за №1-325 [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно позивачу [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки №5-13 від 21.03.2025, що видана виконавчим комітетом Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області згідно запису по господарських книг Борщагівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за 2010-2015 рр. житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с. 133). Із матеріалів спадкової справи №123/2015 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що позивач [PERSON] подала заяву до Тетіївської державної нотаріальної контори (а.с. 34) та отримала свідоцтво про право на спадщину заповітом на земельну ділянку (а.с. 23, 59). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2024 слідує, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу відмовлено через відсутність правоустановчих документів на спірний житловий будинок (а.с. 9). Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] виготовлений 21.10.2013 (а.с. 6-9). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивачів, як спадкоємців права на це спадкове майно. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог п.4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У п.4.15 Порядку зазначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в Роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, а також той факт, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявність у позивачів права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved