Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №102918409 від 17.10.2020 у розмірі 21879 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.10.2020 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір №102918409. 16.10.2020 [PERSON] подала заявку на отримання кредиту в Особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан». ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, при введені якого [PERSON] підтвердила прийняття умов договору. Відповідно до умов договору, відповідач до укладення договору отримав проект цього договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні кредитного договору. Відповідачу було перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5100 грн., що підтверджується платіжним дорученням. 26.01.2021 ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до відповідача, шляхом укладення договору відступлення прав вимоги №02Т. 24.01.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» уклали договір факторингу №1/15, у відповідно до умов якого та згідно із Додатком №1 до договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №102918409 від 17.10.2020. Згідно додатку №1 до договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «Пінг-Понг» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 21879 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 5100 грн., заборгованість за відсотками 16779 грн. Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Процесуальні дії у справі. З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 18.03.2025 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №1205592 від 18.03.2025 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 18.03.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Доказами у справі встановлено, що 17.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір №102918409. 16.10.2020 [PERSON] подала анкету-заяву на отримання кредиту у розмірі 5100 грн., строком на 29 днів. Відповідно до п.1.1. договору, Позикодавець зобов?язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов?язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно із п.1.2. договору, сума кредиту становить 5100 грн. Відповідно до п.1.3. договору, кредит надається строком на 29 днів з 17.10.2020. Згідно із п.1.5 договору, Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити Позичальник за цим Договором складає 1479 грн. в грошовому виразі та 365 відсотків річних у процентному значенні, і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 6579 гривень. Відповідно до п.1.5.1. договору, комісія за надання кредиту: 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно із п.1.5.2. договору, проценти за користування кредитом: 1479 грн., які нараховуються за ставкою 1 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Згідно із п.1.6. договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.1. договору, кредитні кошти були надані позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно із п.3.3.2 договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені договором. Відповідно до п.7.1. договору, строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно із платіжним дорученням №24436726, ТОВ «Мілоан» перерахували [PERSON] кошти у розмірі 5100 грн. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, загальна заборгованість становить 21879 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 5100 грн., заборгованість за відсотками 16779 грн. 26.01.2021 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір відступлення прав вимоги №02Т. Відповідно до п.1.1. договору, ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «МІЛОАН» і боржниками, в тому числі за договором №102918409 від 17.10.2020. Згідно із п.1.2. Внаслідок передачі Портфеля Заборгованості за цим договором, ТОВ «Діджи Фінанс» заміняє ТОВ «МІЛОАН» у кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «МІЛОАН» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за кредитними договорами. Згідно із п.1.3. договору, ТОВ «Діджи Фінанс» має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників. 24.01.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» уклали договір факторингу №1/15, у відповідно до умов якого та згідно із Додатком №1 до договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №102918409 від 17.10.2020. Відповідно до п.1.1. договору, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язався відступити ТОВ «ФК «Пінг-Понг» свої права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно із п.1.3. договору, Права грошової вимоги вважаються відступленими ТОВ «ФК «Пінг-Понг» в день підписання відповідного реєстру. Після переходу прав вимоги до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» останній стає кредитором по відношенню боржника та набуває відповідна права вимоги. Відповідно до п.1.4. договору, наступне відступлення права грошової вимоги третім особам в рамках цього договору не передбачено. Згідно із п.8.1., цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. З витягу до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 вбачається, що залишок боргу на момент відступлення прав вимоги становить 21879 грн., з них: 5100 грн. сума заборгованості за тілом, 16779 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, право вимоги за кредитним договором №102918409 від 17.10.2020 спочатку перейшло від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс» за договором відступлення прав вимоги №02Т від 26.01.2021, а згодом до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» за договором факторингу №1/15 від 24.01.2022. З Досудової вимоги, яка була надіслана відповідачці, вбачається ,що ТОВ «ФК «Пінг-Понг» наполегливо рекомендувало сплатити заборгованість за кредитним договором у розмірі 21879 грн. в термін до 02.12.2024. Всупереч умовам договору та досудової вимоги, відповідачка не виконала своє зобов`язання щодо сплати заборгованості. Оцінка суду. За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається. Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте боржник [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у вищевказаному розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пінг-Понг» у частині стягнення заборгованості за кредитом, підтверджуються належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору. Судом встановлено,\~що позивач\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Між ТОВ «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено договір про надання правничої допомоги №43657029 від 01.11.2024 року. Відповідно до п.п. 1.1. Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даних договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами. Згідно із п.1 додаткової угоди №102918409 до договору №43657029 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року, Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Відповідно до акту №102918409 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом, було надано такі послуги, як: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Пінг-Понг» вартістю 2250 грн., складання позовної заяви вартістю 3000 грн., формування додатків до позовної заяви вартістю 750 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі: Закон за № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за № 5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року (єдиний унікальний номер справи: 755/9215/15-ц). Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням принципу співмірності позивачу слід відшкодувати 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved