Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позиція позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №102250565 від 26.03.2021 у розмірі 39200,00грн. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача витрати за оплату судового збору у розмірі 2422,40грн та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у даній справі у розмірі 6000,00грн. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 26.03.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», Маринюком А.С. подано заявку на отримання кредиту №102250565 шляхом отримання електронного повідомлення (SMS) одноразового ідентифікатора, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору, який знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов договору, до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. На підставі платіжного доручення, відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000,00грн, однак, ним не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 08.07.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором №102250565 від 26.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 39200,00грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000,00грн; заборгованість за відсотками становить 31200,00грн. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 22.01.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін. Розгляд справи Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подав. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч.1\~ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Встановлені судом обставини 26.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви на кредит №102250565, укладено договір про споживчий кредит №102250565. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.9-12). Також, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту та графік платежів (а.с.12). Предметом вказаного договору є надання кредитодавцем позичальнику грошових коштів у сумі 8000,00грн, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п.1.1.). Згідно п.1.3., 1.4. кредит надається строком на 30 днів з 26.03.2021 (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 25.04.2021. Факт отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] в сумі 8000,00гривень підтверджується платіжним дорученням від 26.03.2021 року за №26261596 (а.с.13). Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН» (а.с.14) вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №102250565 від 26.03.2021, станом на 24.06.2021, складає 39200,00грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000,00грн; заборгованість за відсотками становить 31200,00грн. 08.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»\~укладено договір факторингу №04Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.15-18). Відповідно до Витягу з додатку до договору факторингу №04Т від 08.07.2021 (Реєстру прав вимог) від 09.12.2024 (а.с.19), ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №102250565 від 26.03.2021 на загальну суму 39200,00грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00грн; заборгованість за відсотками становить 31200,00грн Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» скеровано на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу від 27.09.2024, якою повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №102250565 від 26.03.2021 та запропоновано сплатити заборгованість за кредитом в сумі 39200,00грн (а.с.20). Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що було укладено кредитний договір в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши угоду одноразовим електронним ідентифікатором [PERSON] добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1077 ЦКУ України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ Ф1НАНС» наділено правом грошової вимоги до відповідачки, а Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» втратило такі права. Згідно\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідач, не скористався своїм правом, передбаченим статтею 191 ЦПК України, та не надав відзив на позовну заяву із його доводами та доказами, на підтвердження своїх заперечень проти позову, у якому міг би викласти заперечення щодо факту укладення договору, отримання коштів чи розміру заборгованості. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Отже, відповідач не заперечує факту укладення 26.03.2021 кредитного договору із Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» і не виконання своїх грошових зобов`язань. Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Доказів, які б підвереджували неправомірність вимог позивача суду також не надано. Одночасно, згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача перед позивачем становить 39200,00грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000,00грн; заборгованість за відсотками становить 31200,00грн. Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3\~ст.137 ЦПК України). Частиною 4 цієї статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надавалась правнича допомога адвокатом Стародуб Іриною Володимирівною. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано до суду копію договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.08.2024 (а.с.25,26), копію додаткової угоди №102250565 від 01.08.2024 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 (а.с.26), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 30.09.2024 (а.с.27), акт підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024 (а.с.27), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.28), платіжну інструкцію в національній валюті від 20.11.2024 (а.с.28). Аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00грн є співмірними, підтвердженими належними та допустимими доказами, Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує відповідно до\~ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову у розмірі 2422,40грн, оскільки позов задоволений у повному обсязі.

Outcome: approved