Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

ТОВ «ФК «Омега Фінанс» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 11.09.2019 р. між АТ «ЮНЕСК БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №30.247.0919.ФО_К, за умовами якого відповідачу наданий кредит в сумі 29\~998,89 грн. 31.03.2021 року між АТ «ЮНЕСК БАНК» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, у відповідності до умов якого право вимоги за кредитним договором 30.247.0919.ФО_К перейшло до ТОВ «ФК «Омега Фінанс». Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 36\~233,58 грн. Таким чином, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 36\~233,58 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору. Ухвалою суду від 23.08.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про заочний розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позов чи зустрічний позов не подав. При таких обставинах, враховуючи позицію представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2019 року між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та [PERSON] укладено кредитний договір № 30.247.0919.ФО_К. За його умовами, Відповідачу надано кредит у розмірі 29 998,89 грн строком до 11 вересня 2022 року, із зобов`язанням повернення коштів та сплати комісій і процентів. Процентна ставка встановлена на рівні 12% річних, комісія за обслуговування 3,49% щомісяця. Кредитні кошти перераховано на рахунок Позичальника з подальшим використанням частини суми для страхового платежу. 31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) укладено договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до його умов, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо боржників АТ «ЮНЕКС БАНК», зокрема й [PERSON] за кредитним договором № 30.247.0919.ФО_К від 11.09.2019 р. Факт переходу прав вимоги підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до договору факторингу. Відповідно до копії витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 31/03-2021 - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 36 233.58 грн., з яких: - 16 164.62 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 7139,10 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; -167,50 проценти за кредитом; - 2215,85 грн. прострочені проценти за кредитом; - 1046,96 комісія за обслуговування кредиту; - 9499,55 прострочена комісія за обслуговування кредиту. Таким чином, з розрахунків заборгованості ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» вбачається, що загальна сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором становить в загальній сумі 36 233.58 грн. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 6 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до положень статей 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Позивачем доведено факт набуття права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за кредитними договорами зобов`язання, а саме не здійснював виплату належних до сплати сум кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитами. Відповідно до ст.1050,1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаними кредитними договорами в загальній сумі 36 233.58 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved