Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє представник адвокат Сотська С.О. звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить визнати інформацію недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, саме: «01.04.2023 року [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS] здійснила замах на життя [PERSON] ; 07.03.2023 року [PERSON] із автомобіля «MERSEDES» таємно викрала обручку із золота вартістю 12000 грн., телефон «SAMSUNG» вартістю 8000 грн., ключ від автомобіля «LINKOLN» вартістю 5000 грн., військовий квиток, куртку вартістю 2500 грн.; 15.03.2023 року до суду [PERSON] в якості додатку до позовної заяви було подано акт опису майна, який підписаний свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, даний акт був підроблений, так як вище зазначені особи його не підписували; [PERSON] незаконно проникла на чужу територію, де проводила несанкційовану зйомку; [PERSON] не будучи зареєстрована як підприємець протиправно реалізовує на території інституту, в тому числі слухачам, пігулки не зареєстровані в Україні, надає послуги з масажу, не маючи відповідної кваліфікації; [PERSON] неадекватно поводиться із оточуючими людьми, маніпулює із підпорядкованими по роботі працівниками та здобувачами освіти; [PERSON] замінила робочий комп`ютер на домашній, так як на роботі був з кращими параметрами». Крім того, просить стягнути з відповідача 100 000 гривень моральної шкоди та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог вказано, що у листопаді 2023 року відповідачем було надіслано на ім`я Міністра освіти України, ректора Національного університету кораблебудування ім. Адмірала Макарова листа у якому йдеться, що [PERSON] педагогічний працівник Первомайського навчально-наукового інституту, завідувач кафедри, не в повній мірі дотримується законів та Конституції України. Даний лист містить твердження, які не відповідають дійсності і є такими, що порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача. Вказані обставини позивач підтверджує відповідним листом та вказує, що зміст листа містить неправдиву інформацію щодо неї. Інформація, яку просить визнати недостовірною і такою, що порочить її честь, гідність та ділову репутацію є твердженням, а не оціночним судженнням оскільки відповідач звинуватив позивача у злочинних діях, що не відповідає дійсності. Крім того інформація зазначена в листі розповсюджена щоб зганьбити позивачку, цим самим спричинити шкоду її ділової репутації та принизити в очах керівництва інституту, колег. Внаслідок наведених протиправних дій відповідача позивачу було завдано істотної моральної шкоди, розмір компенсації якої позивач оцінює у 100 000 гривень. При визначені розміру компенсації завданої моральної шкоди, позивач виходить з того, що їй спричинено моральні страждання та переживання, оскільки відповідач принизив її серед керівництва учбового закладу, колег, вона була вимушена постійно виправдовуватися перед ними, що вона не скоювала злочини і не порушувала закон. Негативні наслідки, спричинені позивачці вищезазначеними діями відповідача, усвідомлені і сплановані, збільшуються через наступні фактори: [PERSON] є відомою у місті особою, так як тривалий час працює у вищому навчальному закладі, є кандидатом історичних наук, має присвоєне вчене звання доцента кафедри соціально-гуманітарних дисциплін та безпеки життєдіяльності. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Мельничука О.В. від 01.07.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розпорядженням керівника апарату Первомайського міськрайонного суду від 15.01.2025 № 47 у зв`язку із тим, що суддю Мельничука О.В. відраховано зі штату суду, у зв`язку із припиненням повноважень, призначено повторний автоматизований розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Коваленко Н.А. Позивач та її представник адвокат Сотська С.О. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник заперечували проти позовних вимог. Відзив на позов не надано. На думку відповідача та його представника, інформацією яка міститься в листі про який вказує позивач не спричинено негативних наслідків та не завдано шкоди позивачу. З`ясувавши позиції сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] направив Міністру освіти і Ректору УК ІМ. АДМ. МАКАРОВА України (пр.Героїв України, 9, [PERSON] ) лист, який було перенаправлено до Національного Університету Імені Адмірала Макарова та зареєстровано за № 40/486 від 14.11.2023. Ця обставина підтверджується штампом з вхідним номером закладу на вказаному листі, а також не спростовується відповідачем. Зміст вказного листа серед іншого містить наступну інформацію: «01.04.2023 року [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS] здійснила замах на життя [PERSON] ; 07.03.2023 року [PERSON] із автомобіля «MERSEDES» таємно викрала обручку із золота вартістю 12000 грн., телефон «SAMSUNG» вартістю 8000 грн., ключ від автомобіля «LINKOLN» вартістю 5000 грн., військовий квиток, куртку вартістю 2500 грн.; 15.03.2023 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, представником позивача [PERSON] було надано позовну заяву з письмовити доказами. Крім іншого, до позовної заяви залучено акт-опис спільного «сімейного» майна подружжя від 05.02.2023 року. Даний акт - опис нібито складено та підписано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] незаконно проникла на чужу територію, де проводила несанкційовану зйомку; [PERSON] не будучи зареєстрована як підприємець протиправно реалізовує на території інституту, в тому числі слухачам, пігулки не зареєстровані в Україні, надає послуги з масажу, не маючи відповідної кваліфікації; [PERSON] неадекватно поводиться із оточуючими людьми, маніпулює із підпорядкованими по роботі працівниками та здобувачами освіти; [PERSON] замінила робочий комп`ютер на домашній, так як на роботі був з кращими параметрами». Згідно з статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу, своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Положеннями статті 32 Конституції України встановлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 6 постанови N 1 від 27.02.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права. Відповідно до п.15 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Щодо факту поширення інформації, то під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Судом встановлено, що дійсно мало місце розповсюдження - спірної інформації (листа), автором якого є [PERSON] . Вказане не спростовано будь-яким чином ні відповідачем, ані його представником. Згідно зі статтею 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до абзацу 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №753/13197/18 (провадження № 61-7891св21) зазначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною потрібно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Предметом судового захисту не є оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування. Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини сторін, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач щодо недостовірності поширеної відповідачем інформації стосовно позивача, й законними підстави вважати її такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, а саме наступну інформацію: - 01.04.2023 року [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS] здійснила замах на життя [PERSON] » спростовується наданою позивачем постановою від 28.12.2023 про закриття кримінального провадження № 42023152050000035 від 06.06.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України у котрій зазначено, що 01.04.2023 близько 21.30, [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , на грунті раптово виниклих неприязних відносин прийшла до вказаного будинку та погрожувала вбивством [PERSON] , а саме намагалась нанести удар сокирою в голову. Дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку; - " [PERSON] не будучи зареєстрована як підприємець протиправно реалізовує на території інституту, в тому числі слухачам, пігулки не зареєстровані в Україні, надає послуги з масажу, не маючи відповідної кваліфікації." На підтвердження того, що [PERSON] є підприємцем позивачем надано до суду витяг № 5711 з реєстру платників єдиного податку, що сформований 03.11.2023 Головним Управління ДПС у Миколаївській області, Первомайської ДПІ (м.Первомайськ), а свідоцтвом серії [NUMBER] , виданого [PERSON] спростовується інформація вказана в листі, що [PERSON] не має кваліфікації з масажу. З вказаного свідоцтва вбачається, що [PERSON] пройшла курс навчання за програмою «Масаж»; -" [PERSON] \~неадекватно поводиться\~з оточуючими\~людьми,\~маніпулює із\~підпорядкованими по\~роботі працівниками\~та здобувачами\~освіти".\~Дана інформація\~містить негативний\~характер щодо\~діяльності позивача,\~має стверджувальну\~форму та\~не знайшла\~свого підтвердження\~в ході\~розгляду справи,\~а тому\~суд розцінює вказану інформацію, як недостовірну. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На спростування інформації «07.03.2023 року [PERSON] із автомобіля «MERSEDES» таємно викрала обручку із золота вартістю 12000 грн., телефон «SAMSUNG» вартістю 8000 грн., ключ від автомобіля «LINKOLN» вартістю 5000 грн., військовий квиток, куртку вартістю 2500 грн.» позивачем доказів не надано. Інформація щодо «15.03.2023 року до суду [PERSON] в якості додатку до позовної заяви було подано акт опису майна, який підписаний свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, даний акт був підроблений, так як вище зазначені особи його не підписували» при цьому інформація в листі містить наступний зміст «15.03.2023 …. Крім іншого, до позовної заяви залучено акт-опис спільного «сімейного» майна подружжя від 05.02.2023 року. Даний акт - опис нібито складено та підписано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до пояснень [PERSON] та [PERSON] , вони участі в описі майна [PERSON] та [PERSON] 05.02.2023 року не приймали. Крім цього, [PERSON] пояснив, що акт-опис не підписував, а підпис в акті йому не належить, тобто підробний», тобто дана інформація \~стосується інших осіб, а не позивача безпосередньо, а тому суд не вирішує питання про її достовірність. Крім того, суд не вирішує питання про достовірність даної інформації « [PERSON] незаконно проникла на чужу територію, де проводила несанкційовану зйомку», оскільки в ній не міститься жодної конкретизації (не містить часу, дати, адреси або місця). З аналогічних підстав суд не вирішує достовірність інформації " [PERSON] замінила робочий комп`ютер на домашній, так як на роботі був кращим параметрами". Дана інформація не містить конкретизації та на спростування якої позивачем не надано відповідних доказів. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, сам факт поширення відповідачем недостовірної інформації, яка є негативною, вже є достатнім свідченням завдання шкоди відповідним немайновим правам позивача, як особи, по відношенню до якої така інформація поширена. Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач вказує на те, якому широкому колу осіб з професійного оточення позивача було скеровано лист з недостовірною інформацією, що призвело до необхідності докласти зусилля для спростування недостовірної інформації у розмовах із колегами по роботі, керівництвом. Позивач має високу репутацію серед колег у освітній сфері. Проте, поширена відповідачами недостовірна інформація поставила честь, гідність та ділову репутацію позивача під сумнів. Враховуючи доведеність поширення відповідачем недостовірної інформації щодо позивача, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, та відповідно призвела до порушення особистих немайнових прав позивача, суд, з урахуванням вимог розумності і справедливості, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 4239,20 гривень та суд дійшов висновку про необхідність задоволення майнової позовної вимоги частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 819 грн. Крім того, у своїй позовній заяві позивач просить стягнути витрати пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 30 000 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. До позовної заяви долучено копію договору-доручення про надання правової допомоги від 05.06.2024 та додаток до договору про надання правової допомоги від 15.12.2024, укладеного між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Сотською С.О, опис робіт (наданих послуг) та платіжну квитанцію від 15.12.2024 на суму 30\~000 грн. 00 к (платник [PERSON] , отримувач [PERSON] ) призначення платежу «оплата за правничу допомогу». Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК). У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд вважає можливим стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача у розмірі 15 000 грн 00 к.

Outcome: partial