Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Свою позовну вимогу мотивує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження сина [PERSON] прізвище позивача зазначено [PERSON] , але 09.08.2013 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . На підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24.02.2010 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повноліття, вона звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 року з відповідача на її користь до 04.05.2024 року стягувалися аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжувала навчання [PERSON] , [INFO] . Зараз з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Отже, на даний час змінився матеріальний стан платника аліментів, а саме: припинено стягнення аліментів на користь повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Інших осіб крім сина [PERSON] , на яких стягуються аліменти з відповідача за рішенням суду не має. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області по справі № 2-271/10, відкликати з виконання. Позивач у судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 20.01.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 11., та позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Крім цього, позивач на підставі свідоцтва про шлюб від 09.08.2013 року зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 108, змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 року по справі № 194/1109/23 стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісяця на користь [PERSON] , у зв`язку з продовженням ним навчання, починаючи з 20 липня 2023 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 15.05.2001 року складено відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 09 червня 2008 року складено відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, відповідно до виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24.02.2010 року по справі № 2-271/10 з [PERSON] , [INFO] , стягується на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15.01.2010 року та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності зі ст. 182 Сімейного кодексу України про визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач позовні вимоги визнає та у нього змінилося матеріальне становище, бо з нього припинено стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , який досяг повноліття, та на утримання якого було стягнуто аліменти по [INFO] , а тому необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved