Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.02.2021 у розмірі 8 272 грн 50 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.02.2021 відповідач [PERSON] встановив мобільний додаток monobank, який є мобільним банком, що функціонує без відділень і в межах якого відкриваються поточні рахунки, а спеціальним платіжним засобом є платіжна картка monobank. Пройшовши реєстрацію та надавши необхідні документи, відповідач підписав Анкету-заяву клієнта до Договору про надання банківських послуг шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Відповідно до положень Анкети-заяви, вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить єдиний Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив факт ознайомлення з вищезазначеними документами, їх отримання в мобільному додатку, а також зобов`язався виконувати умови договору. На підставі укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 7 000 грн у вигляді ліміту на поточному рахунку, платіжним засобом якого є картка № [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» виконало свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами відповідно до умов договору та в межах встановленого ліміту. Водночас відповідач не забезпечив своєчасного погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами, передбаченими договором, зокрема не вносив щомісячні мінімальні платежі, що підтверджується розрахунком заборгованості. У порушення умов кредитного договору та вимог статей 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідач не виконав зобов`язання за договором. При цьому стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Станом на 27.12.2023 у відповідача виникло прострочення сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів. Відповідно до підпункту 5.17 пункту 5 розділу ІІ Умов обслуговування, це є істотним порушенням зобов`язань за договором, у зв`язку з чим уся заборгованість була визнана простроченою. У цей же день банк направив відповідачу push-повідомлення про істотне порушення умов договору та необхідність погашення заборгованості. Проте відповідач не відреагував, не вийшов на зв`язок і не вжив жодних дій щодо погашення заборгованості. Відповідно до пунктів 5.18, 5.19 Умов обслуговування кредит було переведено у форму «на вимогу». На суму залишку заборгованості банк нарахував неустойку згідно з тарифами. Станом на 20.11.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» становить 8 272 грн 50 коп. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8 272 грн 50 коп., а також судові витрати, що включають судовий збір у сумі 3 028 грн 00 коп. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подавав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою суд постановив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 02 квітня 2025 року. Відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву. Відповідач не\~подав відзиву\~чи інших\~письмових пояснень,\~а також\~не повідомив\~суду про\~зміну своєї\~адреси.\~Водночас він\~був належним\~чином повідомлений\~про розгляд\~справи через оголошення\~на офіційному\~вебпорталі Судової\~влади України\~в мережі\~Інтернет за\~веб-адресою https://court.gov.ua/sud0211//. Отже, суд вжив усіх належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи та надання йому можливості реалізувати своє право на захист. За таких\~обставин справа\~може бути\~розглянута за\~відсутності відповідача\~на підставі\~наявних у\~справі матеріалів,\~оскільки суд\~дотримався вимог\~ЦПК України\~щодо належного\~повідомлення сторін. IV. Підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення за наявності таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки; відповідач не подав відзиву на позов; позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. З огляду на встановлені обставини та наявність усіх зазначених підстав, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до статей 280281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. V. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 15.02.2021 [PERSON] підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг з метою відкриття поточного рахунку у національній валюті (гривні) з встановленням кредитного ліміту, зазначеного у додатку (а.с. 14). В анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з вказаними документами, а також що отримав їх примірники у мобільному додатку. На підставі цього договору відповідачу було надано кредитний ліміт у розмірі 7 000 грн шляхом встановлення відповідного ліміту на поточному рахунку, спеціальним платіжним засобом до якого є платіжна картка № [NUMBER] , що підтверджується довідкою від 20.11.2024 (а.с. 15). Згідно з анкетою-заявою до договору від 15.02.2021 АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок на ім`я відповідача [NUMBER] , що підтверджується відповідною довідкою від 20.11.2024 (а.с. 13). Факт отримання та використання кредитних коштів підтверджується випискою по картковому рахунку [NUMBER] за період з 15.02.2021 до 20.11.2024 (а.с. 1112). Згідно з наведеною випискою: сума витрат за вказаний період становить 20 483,57 грн, сума зарахувань 12 211,08 грн, залишок кредитного ліміту станом на 20.11.2024 7 000 грн, заборгованість за кредитом 8 272,50 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою, зокрема: здійснював розрахунки в торговельних мережах, поповнював мобільний рахунок, отримував готівку в банкоматах, поповнював картку з інших рахунків, а також здійснював перекази на інші карткові рахунки. Такі дії підтверджують прийняття ним умов банку щодо встановленого кредитного ліміту. Згідно з наданим АТ «Універсал Банк» розрахунком заборгованості за договором б/н від 15.02.2021, станом на 20.11.2024 загальна заборгованість відповідача становить 8 272 грн 50 коп., з яких: 8 272 грн 50 коп. залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 0 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с. 79). VІ. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Між сторонами виник спір щодо повернення грошових коштів, отриманих у кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України, правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного чи іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені за домовленістю сторін, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони можуть укласти змішаний договір, який містить елементи різних договорів. До відносин сторін за таким договором застосовуються положення актів цивільного законодавства щодо відповідних типів договорів. Ураховуючи положення підпункту 2.2 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, укладений між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , є змішаним договором, що містить елементи договору банківського рахунку та договору про споживчий кредит. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України встановлює презумпцію правомірності правочину. Це означає, що правочин вважається таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки не буде спростований на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Згідно зі статтею 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає правові засади здійснення електронних правочинів із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Відповідно до статті 3 цього Закону, електронний договір це домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як убачається з матеріалів справи, для відповідача [PERSON] була згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку банку, що підтверджує його дії у межах договору про надання банківських послуг. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем надано виписку по рахунку, з якої вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти, активно користувався ними для оплати товарів, послуг, а також частково погашав заборгованість. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором від 15.02.2021 № б/н є належним та допустимим доказом відповідно до ЦПК України. Він підтверджує факт надання кредитних коштів, їх використання, нарахування відсотків, а також часткове погашення заборгованості позичальником. Також підтверджено, що відповідач активував платіжну картку, здійснював операції з використанням кредитних коштів та періодично здійснював платежі для погашення заборгованості. Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною першою\~статті 95 ЦПК України\~встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті\~12,\~13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Суд, з урахуванням наданих письмових доказів і змісту позовної заяви, доходить висновку про доведеність факту отримання відповідачем кредитних коштів та їх використання. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, у разі заперечення проти позову, відповідач зобов`язаний надати докази на підтвердження таких заперечень. Проте відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав і не надав жодних доказів, які б спростовували факт укладення договору, використання кредитних коштів чи розмір заборгованості. З урахуванням викладеного, а також положень частини другої статті 530 ЦК України, згідно з якою, якщо строк виконання зобов`язання визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов`язань. Отже, оскільки АТ «Універсал Банк» надало належні докази укладення договору з [PERSON] та наявності заборгованості за кредитним договором, а відповідач не спростував ці обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 8 272 грн 50 коп. VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3028 грн 00 коп., що підтверджується платіжним документом від 03.03.2025. (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд в даному\~випадку дійшов\~до висновку\~про задоволення\~позову,\~а тому\~враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved