Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Представник ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором №26.04.2023-100001795 від 26.04.2023 року у розмірі 7420,00 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 3920,00 грн - сума заборгованості за процентами. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 26.04.2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладений Кредитний договір №26.04.2023-100001795. Відповідно до умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 3500 грн., строком на 42 дні. Відповідачем електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтвердження кредитного договору, додаток до Анкети позичальника, таблицю обчислення загальної вартості кредиту, а отже акцептовано умови договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість станом на 16.06.2024 року у розмірі 7420,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3500,00 грн. заборгованості за відсотками у розмірі 3920,00 грн.. Оскільки відповідач має непогашену кредитну заборгованість перед позивачем представник звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового розгляду повідомлена судом завчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не подала, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. За таких\~обставин суд\~вважає за\~можливе справу\~розглянути за\~відсутності сторін\~у порядку\~визначеному ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України\~-\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.04.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №26.04.2023-100001795, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору, заявкою та відповіддю про прийняття пропозиції від 26.04.2023 року, які містять електронний підпис відповідача, який здійснений за допомогою одноразового ідентифікатора Р226 (а.с. 1011, 12-15, 16, 17 ). Відповідачем підписано електронним підписом Таблицю обчислення загальної вартості кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування, інформація щодо відсоткової ставки та порядок повернення кредиту ( а.с11). Відповідно до умов договору та заявки відповідачці надано кредит у розмірі 3500, 00 грн. на 42 дні, первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, загальні витрати за споживчим кредитом 6440,00 грн., процентна ставка протягом первинного періоду користування кредитом 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду, на який надається кредит, та 3% протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду (а.с. 15-17) . Дійсно, п. 3.1. договору передбачено, що за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Відповідно до п. 6.1 договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. . У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що заявка до кредитного договору та підтвердження кредитного договору підписана відповідачкою одноразовим ідентифікатором Р226. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки, у наявних в матеріалах справи копії заявки відповідача та підтвердження кредитного договору наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка та підтвердження кредитного договору підписані власноручним електронним підписом відповідача, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови кредитного договору. На виконання умов договору від 26.04.2023 року відповідачці було надано кредитні кошти в розмірі 3500 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY електронного переказу, що підтверджується квитанцією про електронний переказ №2291303370 (а.с.22). Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти на загальну суму 3500 грн. Натомість, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.04.2023-100001795 від 26.04.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 7420,00 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 3920,00 грн - сума заборгованості за процентами ( а.с.9). Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідач будь яких доказів не надала. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою. При цьому, ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідачка отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором. Враховуючи те, що відповідачка, будучи ознайомлена з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 7420,00 грн. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн., оскільки при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України\~Про судовий збір, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved