Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У березні 2025 року позивачка звернулася з вказаним вище позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири, яка належала її чоловіку [PERSON] , що помер [INFO] . Квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,9\~кв.м., житловою площею 25,1\~кв.м. Позов мотивовано тим, що після смерті її чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки у квартирі, яка знаходиться за вказаною вище адресою. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.06.1999 спадкодавцю на праві приватної спільної власності належала частка квартири. Власниками іншої частини квартири на праві спільної власності є позивачка і дочки спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] . Позивачка зареєстрована та постійно проживала за вказаною вище адресою разом із чоловіком до його смерті. Заяви до нотаріального органу про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка позивачка не подавала. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не виявили бажання успадковувати майно після смерті спадкодавця, із заявами до нотаріального органу, у передбачений законом строк, не зверталися. На день смерті спадкодавця разом з ним не проживали, тому є такими, що не прийняли спадщину. При зверненні до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ видано на квартиру [ADDRESS] , тоді як в бюро технічної інвентаризації помилково внесли запис «Будинок (будинковолодіння) № 17/2» Водночас їй було роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №\~296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, [PERSON] звернулася з цим позовом до суду. Посилаючись на вказані вище обставини, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири, яка за життя належала її чоловіку [PERSON] . Ухвалою судді від 20.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження (а.\~с.\~21). Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити (а.\~с.\~17). Представник відповідача Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився, однак, 08.04.2025 від головного спеціаліста юриста відділу правового забезпечення [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення (а.\~с.\~25-30). Оскільки від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання представником відповідача позову слід прийняти, позовну заяву задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 1 ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області 12.05.2015 (а.\~с.\~7). До дня смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Погребищенської міської ради від 16.09.2016 №\~4901 (а.\~с.\~13), та копією домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд.\~ [ADDRESS] (а.\~с.\~15,\~16). Факт шлюбних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Погребищенським райвідділом ЗАГС Вінницької області 18.05.1974 (а.\~с.\~6). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 15.06.1999, виданого Погребищенським маслосирзаводом Вінницької області згідно наказу №\~15 від 14.06.1999, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] голові сім`ї та членам її сім`ї: [PERSON] чоловікові, [PERSON] дочці, [PERSON] дочці (а.\~с.\~14). Право власності на вказану вище квартиру в бюро технічної інвентаризації (ВООБТІ) зареєстровано 30.08.1999 як на будинок [ADDRESS] (а.\~с.\~14 на звороті). Відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, квартира [ADDRESS] складається з двох кімнат, загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м. (а.\~с.\~10,\~11). Після звернення позивачки до Погребищенської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину за законом, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на квартиру, видане з порушенням чинного законодавства, а саме при реєстрації Вінницького ОБТІ не визначена частка померлого в квартирі під [ADDRESS] (лист від 03.09.2016 №\~489/01-16) (а.\~с.\~8). Згідно з копією Інформаційної зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за вказаними параметрами запиту [PERSON] , який помер [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.\~с.\~9). За змістом статей 1216, 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1226 ЦК України унормовано, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. В ч.1 ст.\~368\~ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 2 ст.\~370\~ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За ч. 1 ст.181\~ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. В ст.\~382\~ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Наявні в матеріалах справи копії документів свідчать про те, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] об`єктом права спільної сумісної власності була саме квартира, як індивідуально визначене нерухоме майно в розумінні приписів ч.1 ст.181 ЦК України, а не частина домоволодіння (багатоквартирного житлового будинку). Отже, виходячи із встановлених судом обставин справи, та зважаючи на презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, до складу спадкової маси після смерті [PERSON] ввійшло право на 1/4 частки у праві власності на вказану вище квартиру. За змістом статті 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин 1, 3-5 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В свою чергу позивачка в силу приписів ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.\~с.\~15,\~16). Відомостей про те, що інші особи, а саме дочки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги, приймали спадщину, або вважаються такими, що фактично прийняли її після смерті [PERSON] , матеріали справи не містять. В ч. 1 ст. 328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статей 55, 124\~Конституції України та ст.\~13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч. 2 ст.16\~ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Отже, зважаючи на те, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд дійшов висновку, що з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на 1/4 частину спірної квартири. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи на те, що позивачка бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на її користь.

Outcome: approved