Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог представником позивача [PERSON] зазначено наступне. Сторони перебували у шлюбі з 16.06.2000 року, що підтверджується актовим записом №586 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м.Києва. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.04.2024р., яке набуло чинності 20.05.2024р.- шлюб між сторонами було розірвано. За час спільного проживання, сторони придбали земельну ділянку площею 0,053 га, кадастровий номер: 3221284001:01:013:0150, розташовану за адресою: [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. 24.11.2015р., зареєстрованого в реєстрі за №1-3933. Посилаючись на ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України, представник позивача просить суд визнати земельну ділянку площею 0,053 га, кадастровий номер: 3221284001:01:013:0150, розташовану за адресою: [ADDRESS] - спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Також просить суд поділити майно подружжя та визнати за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 0,053 га, кадастровий номер: 3221284001:01:013:0150, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Сповіщений належним чином про час та дату розгляду справи позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до зали суду не з`явились, направили заяву про розгляд справи за їх відсутності. Належним чином сповіщений про час та дату розгляду справи відповідач [PERSON] до зали суду не з`явився, направив до суду відзив. За змістом відзиву, відповідач зазначає, що не заперечує проти поділу вказаного майна подружжя та виплату йому зі сторони позивача вартості частини земельної ділянки у сумі 13054,47 грн., яка визначена у довідці про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 02.02.2024р. Просить суд врахувати, що його позиція щодо виплати йому компенсації обумовлена тим, що на спірній земельній ділянці раніше був розташований дачний будинок, в якому мешкала вся сім`я сторін разом з дітьми. 17.11.2023р. будинок був знищений внаслідок пожежі та з того часу відповідач мешкає у знайомих та не має власного житла. Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Статтями 13,81\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.04.2024р., яке набуло чинності 20.05.2024р. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 364286046 від 02.02.2024р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,053 га, кадастровий номер: 3221284001:01:013:0150, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Підставою державної реєстрації права власності є договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. 24.11.2015р., зареєстрованого в реєстрі за №1-3933. Відповідно до вимог ч. 3\~ст.\~368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 2\~ст.\~372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ст.\~60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч. 1\~ст.\~61СК\~України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Ст.\~163\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ч. 1\~ст.69СК\~України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Ч. 1, 2ст.70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Ст.\~71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшенням, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п.23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Спірна земельна ділянка набута сторонами за час шлюбу, тому у відповідності до чинного законодавства є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про необхідність поділу спільної сумісної власності подружжя між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, при цьому не застосовує грошову компенсацію вартості частки майна, у зв`язку із відсутністю на це згоди позивача та відсутності завчасно внесеної відповідачем відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за пред`явлення позову у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved