Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

10 березня 2025 року АТ «Акцент-Банк» через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101291168 від 20 лютого 2024 року у розмірі 29 963,76 грн, яка складається з: 18 830,23 грн загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 9 132,39 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 2 001,14 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Позивач також просить стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. У обґрунтування позову зазначено, що 20 лютого 2024 року відповідач уклав з банком кредитний договір № ABH0CT155101291168 на суму 20 000 грн строком на 12 місяців (до 19 лютого 2025 року) з процентною ставкою 85% річних та комісією 0 грн. Договір підписано за допомогою електронного підпису, погодженого сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Позивач виконав свої зобов`язання, надавши кредит, але відповідач не виконує обов`язки щодо погашення заборгованості. Станом на 26 лютого 2025 року заборгованість склала 29 963,76 грн. Позивач просить розглянути справу у спрощеному позовному провадженні та не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом направлення позовної заяви з додатками за адресою його реєстрації. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У позовній заяві позивач зазначив, що проводилось інформування відповідача про заборгованість шляхом телефонних дзвінків та SMS-повідомлень, письмові вимоги не направлялись, оскільки договором їх направлення не передбачено. Позивач підтвердив, що інших позовів до цього відповідача з тим самим предметом та підставами не подавалось. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, заперечень на позов не надходило, на підставі ст. 280 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов до наступних висновків. Відповідач звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», погодившись на використання електронного підпису у вигляді OTP-паролю (а.с.). 20 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № ABH0CT155101291168, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн строком на 12 місяців (до 19 лютого 2025 року) з процентною ставкою 85% річних та комісією 0 грн (а.с.). Згідно з умовами договору, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у встановлені строки. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером (а.с.). Однак відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів. Станом на 26 лютого 2025 року заборгованість відповідача склала 29 963,76 грн, з яких: 18 830,23 грн залишок за тілом кредиту; 9 132,39 грн проценти; 2 001,14 грн пеня. Виписка по рахунку підтверджує факт непогашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають, зокрема, з договорів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом (ст. 611 ЦК України). За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути кошти у строк та в порядку, визначеному договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання процентів, якщо це передбачено договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн). Натомість відповідач порушив свої зобов`язання, не повернувши кредит та не сплативши проценти у встановлені строки, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Доказів повного чи часткового погашення заборгованості відповідач не подав. Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 2 001,14 грн, суд враховує положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинні на момент розгляду справи. Відповідно до цієї норми, у період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення позичальник звільняється від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором. Оскільки воєнний стан в Україні триває станом на дату розгляду справи, нарахування пені за прострочення виконання зобов`язань є неправомірним. Таким чином, вимога позивача про стягнення пені у розмірі 2 001,14 грн не підлягає задоволенню. Щодо інших вимог позивача, суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту (18 830,23 грн) та процентами (9 132,39 грн) є обґрунтованою та підтвердженою доказами. Відсутність відзиву від відповідача та доказів погашення боргу свідчить про невиконання ним зобов`язань за договором, що порушує права позивача. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 89 ЦПК України). Наданий позивачем розрахунок заборгованості, виписка по рахунку та копія договору є достатніми для встановлення факту заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково (на суму 27 962,62 грн з 29 963,76 грн, тобто 93,3% від заявлених вимог), судовий збір стягується з відповідача у розмірі 2 260,22 грн (2 422,40 ? 0,933).

Outcome: partial