Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~із заявою\~в порядку\~ст.ст.4,\~174-177\~ЦПК України, ст. 191, 198-201 СК України в якій просить стягнути [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення донькою 23-х років за умови продовження навчання. В обґрунтування позовної заяви позивачка вказала, що перебувала із відповідачем у шлюбі, який було розірвано 09.11.2011 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розлучення проживає із нею. 19.04.2023 вона уклала шлюб та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". За рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти до повноліття доньки. На час\~подання позовної\~заяви донька\~ [PERSON] \~є студенткою\~та навчається\~на денній\~формі навчання\~Міжнародного гуманітарного\~університету на\~контрактній формі\~навчання на\~факультеті права\~та економіки;\~стипендію не\~отримує.\~ \~ Усі обов`язки щодо утримання та виховання доньки вона несе самостійно. Відповідач добровільно приймати участь в утриманні дитини відмовився, матеріальної допомоги не надає, ухиляється від покладених на нього обов`язків утримувати дитину. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.30-31). 25.03.2025 представником відповідача, через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала та просила його задовольнити частково, а саме у розмірі 1/8 частина з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення донькою 23-х років за умови продовження навчання. Вказала, що відповідач з позивачкою дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 09.11.2011. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду з [PERSON] накористь позивачки стягувалися аліменти на утримання доньки до її повноліття. [PERSON] є військовослужбовцем, який перебував у полоні та був звільнений. Після розірвання шлюбу підтримувати здорові родинні стосунки дочці з батьком не вдалося, тому факт перебування батька у полоні, звільнення його з полону та елементарного співпереживання співчуття або поваги з боку дочки не було проявлено. Якби це було інакше, то донька б обов`язково скористалася пільгою щодо навчання, яке гарантоване для дітей військовослужбовців з таким статусом. Держава гарантує колишнім полоненим та їхнім дітям цільову підтримку для здобуття освіти. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо надання державної цільової підтримки окремим категоріям осіб у сферах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти» передбачено державну підтримку для дітей військовослужбовців, зокрема: безкоштовне навчання, соціальна стипендія, першочергове поселення в гуртожитках та безоплатне проживання, безоплатний доступ до інтернету та систем баз даних у державних та комунальних закладах освіти. Отже, дитина мала і має можливість здобувати освіту без залучення додаткових коштів у вигляді аліментів. Попри це, на даний час донька [PERSON] є здобувачкою 1 курсу Факультету права та економіки Міжнародного гуманітарного університету (IV акредитації), спеціальність: 262 "Правоохоронна діяльність", освітнього рівня вищої освіти перший "бакалаврський", контракт, денної форми навчання. Приблизний термін закінчення навчання 30.06.2027. Розмір витрат за надання освітніх послуг 94900 грн. за весь строк навчання. До даних правовідносин підлягають застосуванню вимоги ст. 182, 199, 200 СК України, а також ч.4 ст. 263 ЦПК України та висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 (справа №346/103/17); роз`яснення, викладені у постанові ПВС України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм статей СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Загальна сума витрат на освіту 94900 за три роки навчання, що відповідає щомісячним витратам у розмірі 1318 грн. на кожного з батьків. Згідно з Державним бюджетом на 2025 рік, прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн. Який так само повинен бути розділений між батьками. Тому фактично, сума, яка має бути на задоволення потреб дочки та підлягає стягненню з нього не повинна перевищувати 2832 грн.(1318 грн. +1514 грн.). Таким чином, враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків, з урахуванням всіх наведених обставин, просили задовольнити позов частково, у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення донькою 23-х років за умови продовження навчання, що вважаємо є адекватним та співмірним розміром та буде достатнім для належного утримання доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів (а.с. 93-99). Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з обгрунтувань, зазначених в ньому, просила задовольнити. Також вказала, що відповідач більше 15 років не брав участі у вихованні дитини, лише сплачував аліменти. Зазначені кошти дуже необхідні для дитини. Щоб допомогти дитині, вона змінила професію. Якби батько надав дитині документи учасника бойових дій, можливо б їй надали пільгове місце. Вона не заперечую, щоб відповідач брав участь у житті дитини. Проте, декілька років тому, коли почали вираховувати аліменти з бойових, відповідач написав доньці, що такі як вона взагалі не мають права на їх отримання та щоб вона повертала ці кошти йому на карту. Дитина перестала з ним спілкуватись. Просить стягнути аліменти з метою виконання відповідачем свого батьківського обов`язку та щоб дитина мала змогу навчатися. Відповідач у судове засідання не з?явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.48-52, 72, 75). Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила їх задовольнити у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) відповідача, як зазначено та обгрунтовано у відзиві. Досягти згоди щодо розміру аліментів між батьком та дитиною не вдалося. Розмір аліментів у 1/4 частини від заробітку буде непосильним для відповідача, оскільки він має свої фінансові зобов`язання (зокрема, найм житла). Дитина може скористатися пільгами, що йому надані як військовослужбовцю, який перебував у полоні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримую у повному обсязі; не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.65). Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивачка [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2006 по 09.11.2011 та після розірвання шлюбу з [PERSON] , остання уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 06.10.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області; свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим 11.06.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 19.04.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.10, 11, 12). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження серія [NUMBER] , виданому повторно Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.9). [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади та довідкою Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 20.01.2025 №63. Батько дитини участі у вихованні дочки не приймає (а.с. 5, 8, 14). Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16.02.2010 стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, починаючи з 19.01.2010 та аліменти сплачувати матері - [PERSON] (а.с.13). Довідкою ТОВ "Клініка Ріно" від 08.04.2025 №0000-000001 підтверджується, що [PERSON] працює на посаді молодшої медичної сестри та отримує дохід, який за період з 01.07.2024 по 31.12.2024 склав 32400 грн.; за період з 25.11.2024 по 31.12.2024 - 5964,29 грн. (а.с.15, 16). 14.08.2024 між Міжнародним гуманітарним університетом (виконавець) та [PERSON] (замовник), а також [PERSON] (третя особа - студент) укладено Договір про надання освітніх послуг №262-127-1кбз, за умовами п.1.2 якого Виконавець бере на себе зобов`язання здійснити навчання Студента (надати освітню послугу), а Замовник прийняти зазначену послугу та відшкодувати Виконавцю витрати за надання освітніх послуг, а саме: освітньою послугою - освітні послуги в системі вищої освіти; формою навчання - денна; ступенем вищої освіти (освітньо-кваліфікаційним рівнем) - бакалавр; спеціальністю (напрямом підготовки) - 262 Правоохоронна діяльність; обсяг навчального навантаження здобувача вищої освіти в кредитах ЄКТС - кредитів Європейської кредитної трансерно-накопичувальної системи; строк дії договору - з 14.08.2024 по 30.06.2027. Згідно п.3.2 договору розмір витрат виконавця за надання освітніх послуг, які підлягають відшкодуванню за весь строк навчання для здобуття вищої освіти становить 94900 грн. без врахування пункту 3.4 цього договору. Згідно п.3.4 договору, на початку кожного навчального року Виконавець може змінювати розмір витрат, які підлягають відшкодуванню у разі збільшення розміру зазначених витрат (а.с.17-20). Відповідно до довідки Міжнародного гуманітарного університету №1415/12 від 24.12.2024, [PERSON] є здобувачкою 1 курсу Факультету права та економіки даного університету (IV акредитації), спеціальність: 262 "Правоохоронна діяльність", освітнього рівня вищої освіти перший "бакалаврський", контракт, денної форми навчання. Наказом за №1705 від 14.08.2024 була зарахована на 1 курс. Приблизний термін закінчення навчання - 30.06.2027 (а.с.21). Квитанціями про оплату підтверджується, що [PERSON] були внесені кошти за навчання [PERSON] у сумі 15450,00 грн., 1000,00 грн., 8900,00 грн., 9450,00 грн. (а.с. 22-24, 26). Довідкою Державного підприємства "Український національний центр розбудови миру" №784-22 від 20.06.2022 встановлено, що в ході збройної агресії Російської Федерації проти України [PERSON] , штаб-сержант, в/ч [NUMBER] перебував у полоні (був затриманий, перебував під владою держави-агресора) та був звільнений 14.04.2022. Звільнення відбулось відповідно до Порядку здійснення передачі військовополонених ворогів державі-агресову та звільнення оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2022 №441, в результаті реалізації рішення Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, утвореного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2022 №257. Просять надавати зазначеній особі всіляку підтримку та сприяння (а.с.57, 110). Рішенням комісії [INFO] з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 03.03.2023 №2/1/883, [PERSON] надано статус учасника бойових дій, відповідно до п.19 ч.1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с.108). Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] від 21.04.2023, [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.107). Довідкою від 24.07.2024 №2101-7002077745 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Мукачівською міською територіальною громадою, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; фактичне місце провадження: [ADDRESS] (а.с.58, 111). Довідкою військової частини [NUMBER] [INFO] №08/263 від 17.02.2025, сержант [PERSON] дійсно проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] Державної прикордонної служби України з 28.04.2022 по даний час (а.с.56, 103, 109). Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх доньку (сина) до закінчення навчання. Дані обов`язки регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ст. 182 СК України,\~при визначені\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У постанові Верховного суду у справі № 308/4214/18 від 13 квітня 2021 року зазначено, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки, на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачка надала докази того, що дитина досягла повноліття, дійсно зареєстрована разом з нею та навчається у навчальному закладі з 14.08.2024 по 30.06.2027, на денній формі навчання, за контрактом, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач в ході збройної агресії Російської Федерації проти України перебував у полоні (був затриманий, перебував під владою держави-агресора) та був звільнений 14.04.2022. Також йому надано статус учасника бойових дій, відповідно до п.19 ч.1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Крім того, відповідач є внутрішньопереміщеною особою з 24.07.2024. Відповідач проходить\~військову службу\~за контрактомз 28.04.2022 по даний час. Однак відповідачем не підтверджено належними та достовірними доказами його доходи за період з\~січня 2025\~по даний час, що не дає можливості суду достовірно встановити його матеріальне положення на момент звернення позивачки до суду з позовом по день прийняття рішення у справі. Також, відповідачем не підтверджено належними та допустими доказами наявність у нього інших осіб на утриманні, будь-яких фінансових зобов`язань перед іншими особами та/або організаціями, неможливості утримання себе та щодо його стану здоров`я. Відтак, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що відповідач не взмозі сплачувати визначений позивачем розмір аліментів, суду не надано. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Виходячи з закріплених ч.9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи те, що донька відповідача є повнолітньою, на момент звернення до суду з позовом (24.01.2025)\~з 14.08.2024 по 30.06.2027 навчається на денній формі навчання у Міжнародному гуманітарному університеті, а тому не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги, за відсутності доказів існування особливих обставин щодо матеріального стану відповідача, які підлягають врахуванню судом, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими. Разом з тим, згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та у відповідності до вимог ст. 199 СК України до припинення навчання. А тому, вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення донькою навчання, що відповідає вимогам ст. 199 СК України, оскільки термін навчання доньки становить до 30.06.2027, а 23-х річного віку донька досягне [INFO] . Суд зауважує, що визначений розмір аліментів на користь позивачки на утримання дитини, яка продовжує навчання, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, а також не позбавить відповідача матеріального забезпечення. При цьому\~суд враховує,\~що відповідач\~у разі\~зміни його\~матеріального становища,\~сімейного стану\~чи стану\~його здоров`я,\~має право\~на звернення\~до суду\~з позовом\~про зменшення\~розміру аліментів. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни (до яких належать учасники бойових дій), забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені\~Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У\~статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у\~статті 12 цього Закону. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 зазначено, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей\~12,\~22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Встановлено, що предметом спору у справі є аліментні зобов`язання [PERSON] , які не стосуються пільг, визначених статтями\~12,\~22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Отже, зазначений спір у розумінні вказаних вище положень закону не пов`язаний із захистом порушених прав відповідача саме як учасника бойових дій, а тому пільги передбачені п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~до нього не застосовні. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» становить 1211,20 грн.

Outcome: partial