Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з 14.08.2002 по 10.04.2022 роки, який змінено в ході судового розгляду. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.01.2024 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом [PERSON] до [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Роз`яснено, що спір належить до юрисдикції адміністративного суду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.05.2024 року ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 26.04.2024 року скасовано. Цивільну справу направлено до Автозаводського районного суду м. Кременчука для продовження розгляду. В обґрунтування позову зазначає, що вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 1990 року, який рішенням суду розірвано 14 серпня 2002 року. З 2002 року продовжили проживати у фактично сімейних стосунках, як чоловік та жінка із взаємними правами та обов`язками, із веденням спільного господарства, з наявністю спільного бюджету, із взаємними витратами на благоустрій сімейного життя та взаємною допомогою і піклуванням. Під час проживання разом не перебували у зареєстрованому шлюбі із іншими особами. Квартира, у якій вони проживали, належить [PERSON] , на праві власності. Під час спільного проживання вона та [PERSON] дбали про квартиру, вкладались в її утримання та сплату комунальних послуг, здійснювали спільні вартісні покупки та ремонтували меблі. Вони проживали як подружжя, проводили спільне дозвілля, підтримували одне одного фінансово, вкладалися в сумісне облаштування побуту, зокрема купували побутову та кухонну техніку в квартиру, дбали одне про одного та вели спільне господарство. У лютому 2022 року [PERSON] добровільно пішов на військову службу до лав ЗСУ для захисту України та проходив службу у в/ч [NUMBER] , про свій стан та ситуацію регулярно сповіщав її. [INFO] солдат [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином України [PERSON] необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з чим звернулась до суду та просить позовну заяву задовольнити. Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з 14.08.2022 року по 10.04.2022 року та визнати право [PERSON] на отримання одноразового грошової допомоги по загиблому пі час захисту Батьківщини та територіальної цілісності України 10.04.2022 року [PERSON] відповідно до п.п. 1-3 п. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як одного з подружжя (дружини), яка не одружилась вдруге та проживала з загиблим однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Ухвалою судді від 19.07.2024 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 21.10.2024 у задоволенні клопотання про об`єднання в одне провадження цивільної справи за позовом [PERSON] до [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу зі справою за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Міністерства оборони України, [INFO] , третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Курячий Вячеслав Михайлович про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовлено Ухвалою суду від 16.01.2025 заявупредставника позивача [PERSON] - адвоката Остахова П.В. про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 19.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Остахов П.В., позовні вимоги підтримують, простять задовольнити, з підстав, що зазначені. Представник відповідача у судове засідання не прибув. Відповідач про дату, час та місце розгляду повідомлений. Третя особа [PERSON] , подала суду письмову заяву, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у с. Вірнопілля Ізюмського району Харківської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 30 квітня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 45). З листа [INFO] за №1/12129 від 18 жовтня 2023 року адресованого [PERSON] вбачається, що заявник подавала на ім`я начальника [INFO] заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та сім» ям під час дії воєнного стану» після смерті чоловіка - загиблого [INFO] у період дії воєнного стану солдата [PERSON] . Розглянувши подані [PERSON] документи, [INFO] , повідомили, що у переліку осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги цивільна дружина не вказана. Запропоновано надати повний пакет документів та рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні загиблого (а.с. 52). Ухвалою Автозаводського районного суду м Кременчука від 11.12.2023 у відкритті провадження за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено. Роз`яснено заявнику право звернутись із вказаними вимогами у позовному провадженні. За даними витягу з реєстру територіальної громади від 29.08.2023 року [PERSON] , з 14.02.1995 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про право особистої власності на квартиру, виданого управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за № 392 від 27 серпня 1996 року кооперативна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . З довідки про склад сім`ї від 29 жовтня 2001 року у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] (власник), [PERSON] (дружина), доньки [PERSON] та [PERSON] . У період перебування у зареєстрованому шлюбі позивача [PERSON] та [PERSON] у позивача народились доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 30). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили перебування у фактичних шлюбних відносинах батьків, починаючи з 2002 року і до загибелі [INFO] батька. Також, на підтвердження своїх вимог заявником долучено до справи фотокартки із зображенням [PERSON] у колі сім`ї, сповіщення про смерть, вручення відзнаки командира 3 окремої танкової залізної бригади посмертно, яке вручено дружині загиблого - [PERSON] , витрати з поховання чоловіка взяла на себе [PERSON] . Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з чоловіком, заявнику необхідно для призначення і виплати їй одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Факт того, що заявник була членом сім`ї [PERSON] , перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах з 14.08.2002 по 10.04.2022 день загибелі не заперечується заявленими у справі відповідачем та третьою особою - матір`ю загиблого. Інші особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги після смерті [PERSON] не встановлені. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц). Правовідносини з приводу встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним майном та його розподіл регулюються Сімейним Кодексом України. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя (ст. 36 СК України). Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. При застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до п. 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кіган проти Ірландії» №16969/90 від 26.05.1994 року «…поняття «сім`я» не обмежується виключно відносинами, заснованими на шлюбі і може включати інші de factо «сімейні узи», коли сторони живуть спільно поза шлюбом…». Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. У рішенні по справі «Джонстон та інші проти Ірландії» від 18.12.1996 року №6/1985/92/139 Європейський суд з прав людини зазначив, що особи, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом, що забезпечуватиме дотримання ст. 8 Конвенції, яка передбачає право на повагу до сімейного життя. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначеного, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними, у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин. Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі №712/7830/16-ц зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що з 14 серпня 2002 року по 10 квітня 2022 року [PERSON] , та [PERSON] , проживали однією сім`єю, їх взаєминам були притаманні ознаки сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Відповідно до положень статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами і доповненнями. 28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168». Пунктом 2 вказаної постанови (в редакції чинній на час смерті [PERSON] ) встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року, в редакції, яка діяла на час смерті [PERSON] , передбачалося, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно ч.2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Разом, з тим, частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт проживання однією сім`єю встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення юридичного факту буде лише підтвердженням спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав. Тому, у позовному провадженні підлягає розгляду позовна вимога про визнання права. Такий висновок зазначено у Постанові Верховного суду від 03.11.2021 року справа № 691/1237/20провадження № 61-14225 св 21 У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц зроблено висновок, що у спорі про поділ майна осіб, які проживають сім`єю без реєстрації шлюбу, не потрібно заявляти окрему вимогу про встановлення факту такого проживання. Суд не може вирішити цей спір без встановлення юридично значущих фактів, одним із яких є спільне проживання. Велика Палата Верховного Суду визначила, що рішення судів у частині вирішення як окремої вимоги встановлення факту спільного проживання підлягають скасуванню. Обґрунтування позиції щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження суд має навести в мотивувальній частині рішення, а в резолютивній - зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог. Встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у спорі про поділ майна є підставою позову, а не самостійним способом захисту прав подружжя в такому спорі, який підлягає формулюванню як самостійна вимога. Ураховуючи викладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача разом з її чоловіком [PERSON] породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідно позивачу для реалізації права на призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану», суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині визнання права [PERSON] на отримання одноразової грошової допомоги по загиблому пі час захисту Батьківщини та територіальної цілісності України 10.04.2022 року [PERSON] відповідно до п.п. 1-3 п. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як одного з подружжя (дружини), яка не одружилась вдруге та проживала з загиблим однією сім`єю без реєстрації шлюбу задовольнити. Судові витрати необхідно розподілити згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial