Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

1.Описова частина У вересні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача Обслуговуючого кооперативу «СПЕЦБУД», у якому просить розірвати Договір №2/4/1 про пайову участь у Кооперативі і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату, укладеному 19.03.2021 між сторонами та стягнути з відповідача на її користь 18 716,49 доларів США сплаченого пайового внеску, в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення судом. Здійснити розподіл судових витрат. 1.1. Стислий виклад позиції позивача Між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «СПЕЦБУД» укладено договір про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «СПЕЦБУД» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату. Відповідно до п.1.1. Договору «Будинок» - малоповерховий зблокований кооперативний житловий будинок, що має будівельну адресу: 03118, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 55-В, 55-Д , зводиться на земельних ділянках кадастровий номер 8000000000:79:142:0273 та 8000000000:79:142:0285 за адресою: 03118, м. Київ, Голосіївський район. Вул. Козацька, 55-В, 55-Д ,за плановий термін введення Об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2022 року. Згідно з п.1.2. Договору «Пайовий внесок» - грошовий внесок Асоційованого члена Кооперативу, який складає основу формування власника майна Кооператив. Умовами п. 1.12. Договору сторони визначили, що «Об`єкт» - нерухоме майно, а саме: квартира, розташована в Будинку з відповідними характеристиками, а саме однокімнатна квартира, розташована на 2 поверсі, загальною площею 37,6 кв.м. Сторони погодили здійснювати спільне будівництво малоповерхового зблокованого кооперативного житлового будинку, що має будівельну адресу: 03118, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 55-в , [ADDRESS] (п. 3.1 договору). У відповідності до умов п. 3.2 Договору сторони погодили розподіл паю при спільному будівництві будинку таким чином, Кооператив проводить видачу пайового свідоцтва та об`єкт на ім`я Асоційованого члена Кооперативу, а Асоційований член кооперативу здійснює оплату пайового внеску Кооперативу за об`єкт в терміни і на умовах, визначених Договором згідно порівно розділених частко майна. Відповідно до п. 5.1 договору, Кооператив зобов`язується передати Об`єкт Асоційованому члену протягом двох місяців після здачі Будинку в експлуатацію, але не пізніше 31 грудня 2022 року. Позивачем на виконання умов договору було сплачено 513 624,85 грн, що підтверджується квитанціями про сплату вказаних коштів, та що становить за погодженням сторін 18 716,49 доларів США, оскільки сторони погодили грошовий еквівалент коштів в доларах США. Відповідачем умови договору не виконані належним чином, не передано позивачу у власність обумовлену договором квартиру (Пайове свідоцтво на Об`єкт нерухомості). 23.08.2024 з метою досудового врегулювання спору позивач звернулася до відповідача із заявою про дострокове розірвання договору та повернення сплачених коштів. Проте відповіді на заяву відповідач не надав. Позивач вказує, що об`єкт нерухомості в експлуатацію не введено, будівництво на сьогодні не ведеться, повідомлень про перенесення строків будівництва та здачі в експлуатацію будинку позивач не отримувала. Також позивачу стало відомо з ЄДРСР про визнання у судовому порядку недійсними цивільно - правові угоди, предметом яки були земельні ділянки кадастровий номер 8000000000:79:142:0273 та 8000000000:79:142:0285 за адресою: 03118, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 55-в, 55-д, укладені після державної реєстрації права власності на земельні ділянки як новоствореного об`єкту цивільних прав та припинення права користування, зокрема для забудови (суперфіцію) Обслуговуючого кооперативу «СПЕЦБУД». 1.2. Стислий виклад позиції учасників справи Представник позивача Бодюк В. А. та позивач [PERSON] підтримали позовну заяву у повному обсязі, розгляд справи просять проводити без їхньої участі, про що подали до суду відповідну заяву. Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, явку свого представник у судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив. Будь - яких заяв/клопотань до суду від відповідача не надходило. 1.3. Заяви, клопотання учасників справи У відзиві на позовну заяву, поданому до суду засобами поштового зв`язку, керівник Обслуговуючого кооперативу «СПЕЦБУД» Караман Є. Ю. заперечив проти задоволених позовних вимог, вказуючи на їх передчасність, безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що 19.02.2021 між сторонами було укладено договір №2/4/1 про пайову участь в Кооперативі та розподілі персоніфікованого пайового внеску, за умовами якого сторони погодили вартість об`єкта будівництва у розмірі 780 576,00 грн. При цьому позивачем внесено лише 513 624,85 грн., що унеможливлює виконання відповідачем вимог щодо підписання передавального акту, оскільки на момент підписання передавального акта на об`єкт будівництва Асоційований член зобов`язаний внести пайовий внесок у розмірі 100% (п. 3.12. Договору). Кошти позивачу були сплачені відповідачем у гривні, що визначає валюту повернення, а тому вимоги позивача про повернення грошових коштів у доларах США є безпідставними. Щодо затримки будівництва об`єкта нерухомості позивач зазначив, що введення воєнного стану в Україні визнано Торгово-промисловою палатою в Україні форс-мажорною обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. З підстав зазначених у відзиві, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до даних Автоматизованої системи документообігу суду відповідач Обслуговуючий кооператив «СПЕЦБУД» (код ЄДРПОУ 40317958) не має зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, що також підтверджено керівником Кооперативу у відзиві на позовну заяву. 10.04.2025 від представника позивача Бодюка В. А. надійшло клопотання про долучення документів до справи №752/18750/24 щодо витрат на правничу допомогу. 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя С. О. Чекулаєв. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.09.02024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. П. 9 ухвали судом вказано про обов`язок юридичної особи, якою є відповідач, зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2025 закрито підготовче провадження у справі , призначено справу до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом 19 березня 2021 року між Обслуговуючим кооперативом «СПЕЦБУД» та Асоційованим членом Обслуговуючого кооперативу «Спецбуд» [PERSON] укладено Договір №2/4/1 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «СПЕЦБУД» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату. Умовами п.1.1. договору сторони обумовили, що «Будинок» - малоповерховий зблокований кооперативний житловий будинок, будівельна адреса: 03118, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 55-в,55-д , зводиться на земельних ділянках з кадастровим номером 8000000000:79:142:0273 та 8000000000:79:142:0285 за вказаною адресою, запланований термін введення об`єкта будівництва в експлуатація - ІV квартал 2022 року. Згідно п. 1.2 договору «Пайовий внесок» - грошовий внесок Асоційованого члена Кооперативу, який складає основу формування власного майна Кооперативу. У відповідності до п. 1.3 договору «Вступний внесок» - грошовий внесок, який має сплатити особа у випадку вступу до Кооперативу. Згідно п. 1.11 договору «Пайове свідоцтво» - Свідоцтво про виділення персоніфікованого паю - документ, що підтверджує право асоційованого члена на «Об`єкт», згідно вартості внесеного Пайового внеску. Умовами п. 1.12 договору визначено, що «Об`єкт» - нерухоме майно, а саме: квартира, розташована в Будинку з відповідними характеристиками, а саме однокімнатна квартира, розташована на 2 поверсі, загальною площею 37,6 кв.м. Відповідно до умов п. 2.1. договору, він регулює відносини між Кооперативом та Асоційованим членом даного кооперативу, які виникають з членства в кооперативі, внесення вступного та пайового внесків Асоційованим членом, розподілу персоніфікованого пайового сертифікату, а також інші істотні умови, визначені Договором. Асоційований член Кооперативу шляхом внесення Пайового внеску здійснює фінансування діяльності Кооперативу по будівництву Будинку (п. 2.4. Договору). Умовами п. 3.1. Договору сторони погодили здійснювати спільне будівництво малоповерхового зблокованого кооперативного житлового будинку, що має будівельну адресу: 03118, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 55-в,55-д. Підписанням Договору сторони погодили розподіл паю при спільному будівництві будинку таким чином: Кооператив проводить видачу Пайового свідоцтва на Об`єкт на ім`я Асоційованого члена Кооперативу, а Асоційований член здійснює оплату Пайового внеску Кооперативу за Об`єкт в терміни і на умовах, визначених Договором згідно порівно розділених часток майна (п.3.2 Договору). Згідно умов пунктів 3.3. - 3.6. Договору, сторони погодили, що усі розрахунки по Договору проводяться в національній валюті України - гривні в перерахунку з долара США (курс НБУ) на день оплати; вартість 1 кв. м, визначена сторонами на момент підписання Договору, становить 20 760,00 грн, що еквівалентно 750,00 доларів США, за курсом 1 долар США = 27,68 грн, встановленим за погодженням сторін, на дату укладання цього Договору; сторони погодили, що повна вартість об`єкта станом на день підписання Договору становить 780 576,00 грн, що еквівалентно 28 200,00 доларів США за курсом 1 долар США = 27,68 грн, встановленим за погодженням сторін, на дату укладання цього Договору; до Повної вартості об`єкта включено вступний та пайовий внески у наступному розмірі: 5 % - вступний внесок; 95 % - пайовий внесок. Зокрема, у п. 3.7. Договору сторони обумовили, що до «19 » березня 2021 року Асоційований член вносить на рахунок Кооперативу пайовий внесок у розмірі 195 144,00 грн, що еквівалентно 7 050,00 доларів США за курсом 1 долар США = 27,68 грн, встановленим за погодженням сторін на дату укладання цього Договору, що становить 100 % від повної вартості об`єкта. Решту суми пайового внеску в розмірі 585 432, 00 грн, що еквівалентно 21 150,00 доларів США, Асоційований член зобов`язується вносити за встановленим графіком з 19 квітня 2021 року по 19 листопада (включно) 2022 року, сума платежу щомісячно становить 1 057,50 доларів США. Після виплати повної вартості об`єкта у розмірі, визначеному п.3.5. Договору, Асоційований член вважається таким, що виконав свої зобов`язання по договору перед кооперативом в повному обсязі (п. 3.8 Договору). Згідно умов п.5.1. Договору, кооператив зобов`язується передати об`єкт Асоційованому члену протягом двох місяців після здачі будинку в експлуатацію, але не пізніше - 31 грудня 2022 року. Положеннями п.6.2. Договору обумовлено, що у разі порушення кооперативом термінів передачі об`єкта Асоційованому члену більше, ніж на 120 робочих днів, Асоційований член має право вимагати від кооперативу передачі йому альтернативного об`єкта в іншому житловому комплексі, які будує/побудував Кооператив, або у разі недосягнення згоди щодо переходу на інший альтернативний об`єкт розірвати Договір з поверненням сплачених ним коштів в повному обсязі. Термін повернення грошових коштів кооперативом становить 90 (дев`яносто) календарних дів з дня подачі заяви від Асоційованого члена про повернення сплачених коштів. Позивачем на виконання умов Договору було сплачено 513 624,85 грн, що підтверджується квитанціями про сплату пайових внесків, що за погодженням сторін складає 18 716,49 доларів США, оскільки сторони погодили грошовий еквівалент коштів в доларах США. Обслуговуючим кооперативом «СПЕЦБУД» умови договору не виконані належним чином, будинок в експлуатацію не здано, не передано у власність позивача обумовлену договором квартиру (Пайове свідоцтво на Об`єкт нерухомості). У зв`язку з недотриманням відповідачем строку будівництва об`єкта нерухомості позивач за допомогою засобів поштового зв`язку направила відповідачу заяву від 23 серпня 2024 року про дострокове розірвання договору, вказуючи, що за період з 19 березня 2021 року по 18 лютого 2022 року нею було сплачено пайові внески в сумі 513 624,85 грн, що еквівалентно 18 716,49 доларів США. Вказана вимога позивача залишена без уваги відповідачем, будь - якої відповіді Обслуговуючим кооперативом «СПЕЦБУД» позивачу не надав, останній повернувся на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією конверту про відправку вказаного листа. 2.2. Застосовані норми права Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. За змістом статей 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Цією нормою права передбачено відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до статей 525, 526, 530, 614, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки. Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися. За змістом статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. У відповідності до статті 14 Закону України «Про кооперацію» у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу. На підставі статті 19 Закону України «Про кооперацію» для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є, зокрема вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї. Згідно статті 20 Закону України «Про кооперацію» для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди. Пайовий фонд - майно кооперативу, що формується за рахунок паїв (у тому числі додаткових) членів та асоційованих членів кооперативу. Неподільний фонд створюється в обов`язковому порядку і формується за рахунок вступних внесків та відрахувань від доходу кооперативу. Цей фонд не може бути розподілений між членами кооперативу, крім випадків, передбачених законом. Порядок відрахувань до неподільного фонду частини доходу визначається статутом кооперативу. Резервний фонд створюється за рахунок відрахувань від доходу кооперативу, перерозподілу неподільного фонду, пожертвувань, безповоротної фінансової допомоги та за рахунок інших не заборонених законом надходжень для покриття можливих втрат (збитків). Спеціальний фонд створюється за рахунок цільових внесків членів кооперативу та інших передбачених законом надходжень для забезпечення його статутної діяльності і використовується за рішенням органів управління кооперативу. Стаття 21 Закону України «Про кооперацію» передбачає, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до вимог статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося. У кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Мова йде не лише про грошовий вираз зазначеної шкоди, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданої порушенням договору шкоди із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. Інакше кажучи, для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати (див. пункти 78, 82 - 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 Частиною першою статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України). Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частина 3 статті 653 Кодексу). Відповідно до частини четвертої статті 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини п`ятої статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно приписів ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно положень ст.12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч.1-4, 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні"). У ст.3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональною ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. Відповідно до ст.6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та /чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. 2.3. Мотиви, з яких виходить суд Уклавши 19 березня 2021 року Договір № 2/4/12 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «СПЕЦБУД» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату, позивач набула права асоційованого члена Обслуговуючого кооперативу «СПЕЦБУД». Згідно умов договору позивач виступила в якості особи, яка замовила у кооперативі послуги із забезпечення будівництва квартири, за які сплатила грошові кошти, маючи намір отримати її у власність. Зі змісту умов п.п. 1.1., 5.1. Договору вбачається обов`язок Обслуговуючого кооперативу «СПЕЦБУД» ввести об`єкт будівництва в експлуатацію у запланований термін - ІV квартал 2022 року, а також встановлено строк для виконання обов`язку кооперативу передати об`єкт Асоційованому члену протягом двох місяців з моменту здачі будинку в експлуатацію, але не пізніше 31 грудня 2022 року. Судом встановлено порушення відповідачем строків будівництва і введення об`єкта будівництва в експлуатацію більше, ніж на два роки, що є істотним порушенням умов договору. Строк затримки виконання зобов`язання відповідачем є значним, а об`єкт будівництва не здано в експлуатацію і на час розгляду справи судом. Будь - яких доказів повідомлення позивача про причини затримки здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію відповідачем не надано. Суд зазначає, що обставини непереборної сили звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань, однак не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань. Також відповідачем не надано доказів про можливість укладення із позивачем додаткових угод щодо визначення нових строків здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію. Матеріалами справи доведено факт істотного порушення відповідачем умов Договору № 2/4/1 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «СПЕЦБУД» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату від 19 березня 2021 року та наявність підстав для його розірвання. Положеннями п.6.2 Договору було обумовлено, що у разі порушення Кооперативом термінів передачі Об`єкту Асоційованому члену більше, ніж на 120 (сто двадцять) робочих днів, Асоційований член має право вимагати від Кооперативу передачі йому альтернативного об`єкту в іншому житловому комплексі які будує/побудував Кооператив або у разі недосягнення згоди щодо переходу на інший альтернативний об`єкт розірвати Договір з поверненням сплачених ним коштів в повному обсязі. Термін повернення грошових коштів Кооперативом становить 90 (дев`яносто) календарних дів з дня подачі заяви від Асоційованого члена про повернення сплачених коштів. Оскільки грошове зобов`язання за Договором № 2/4/1 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «СПЕЦБУД» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату від 19 березня 2021 року визначено у гривні в залежності від курсу долара США на день оплати, суд застосовує загальні положення виконання грошового зобов`язання, закріплені у статті 533 ЦК України. Курс долара США до гривні станом на день ухвалення судового рішення за офіційним курсом НБУ становить 41,2751 гривню за один долар США (інтернет ресурс: https://bank.gov.ua/), а сума, що була сплачена позивачем на виконання умов Договору складала у еквіваленті 18 716,49 доларів США. Таким чином, станом на день ухвалення судового рішення у справі сума, що підлягає стягненню з відповідача, становить 777 429,54 гривень. 3. Висновки суду Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт істотного порушення відповідачем умов договору про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «СПЕЦБУД» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату. У зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов оспрюваного договору та невиконанням своїх зобов`язань за договором та законом, такий договір має бути розірваний, а сплачені позивачем грошові кошти на виконання умов договору підлягають поверненню позивачу у повному обсязі. Так, стороною відповідача не надано суду доказів на спростування зазначених позивачем у позові обставин. Посилання відповідача щодо неможливості виконувати свої зобов`язання через введений на території України військовий стан не може бути взято судом до уваги, оскільки саме пособі таке твердження без належного доказового підтвердження є неспроможним. Ураховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. 4.Судові витрати У відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити не співмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.11.2022 року, справа № 922/1964/21. У позовній заяві стороною позивача заявлено вимогу щодо відшкодування понесених [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Стороною відповідача не подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді цієї справи суду надано копію Договору про надання правничої допомоги від від 31.07.2024, копія ордеру на надання правничої допомоги від 04.09.2024 серії АА №1481608, копію акта №08/04 прийому - передачі наданих послуг від 08.04.2025, копію квитанції від 08.05.2025 на суму 20 000,00 грн. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved