Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Вишковську В.І., звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 січня 2018 року у справі №559/1731/17, шлюб між нею та відповідачем розірвано, а дітей - [PERSON] та [PERSON] , залишено проживати з матір`ю. Діти проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні, починаючи з 2018 року вона фактично одна займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей. Відповідач не бере жодної участі у вихованні своїх дітей і протягом останніх шести років навіть не намагався цього робити, не спілкується з дітьми, не цікавиться їхнім життям, самоусунувся від їхнього виховання та утримання. На виконанні у Дубенському відділі ДВС перебуває виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей. Станом на 01 квітня 2024 року заборгованість но сплаті аліментів становить 96408,91 грн. Таким чином, Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, на протязі останніх шести років з дітьми не спілкується у жодній з можливих форм, не відвідує і не відвідував, за цей час не цікавився їхнім життям, не бере участі ні у вихованні дітей, ні у їх утриманні. Відтак вважає, що вказані нею обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні, яке відбулося 18 лютого 2025 року представника позивача - адвокат Вишковська В.І. позов підтримала та просила суд його задоволити, позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно його неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] . В судовому засданні, яке відбулося 31 березня 2025 року позивачка [PERSON] позов підтримала та просила суд його задоволити, позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно його неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, а також надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] [INFO] , відносно його неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] . Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , представника позивача адвоката Вишковської В.І., заслухавши думку дітей , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено такі обставини. Згідно копій свідоцтв про народження вбачається, що батьком неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , є відповідачка [PERSON] (а.с.8-9). Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] перебувала із відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03 січня 2018 року у справі №559/1731/17, було розірвано, а дітей - [PERSON] та [PERSON] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.10). Судом встановлено, що на виконанні у Дубенському відділі ДВС перебуває виконавчий лист №559/1732/17 від 06 лютого 2018 року, виданий Дубенським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць на кожну дитину. Станом на 01 квітня 2024 року заборгованість но сплаті аліментів становить 96408,91 грн., що підтверджується інформацією Дубенського відділу ДВС за №14574 від 05 квітня 2024 року (а.с.11). Відповідно до інформації КП "Миргощанський ЦПМСД" №34 від 02 квітня 2024 року встановлено, що за період перебування у лікаря-педіатра, протягом шести років, [PERSON] та [PERSON] до закладу при зверненні до лікаря супроводжувала мама [PERSON] . Протягом шести років батько дітей [PERSON] до дільничого лікаря-педіатра з приводу захворювання дочок, чи будь-яких інших питань щодо стану здоров`я дітей не звертався (а.с.12). Згідно довідок №13/01-31 від 04 квітня 2024 року та №14/01-31 від 04 квітня 2024 року, виданих Мирогощанським ліцеєм Мирогощанської сільської ради вбачається, що [PERSON] та [PERSON] навчаються у даному ліцеї. Впродовж навчання дітей у закладі, тато не цікавився успішністю доньок, не відвідував батьківські збори (а.с.14-15). Згідно висновку органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дітей [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] фактично не проживає разом зі своїми дітьми та не бере участі у їх вихованні та утриманні. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на повному утриманні своєї матері [PERSON] , яка забезпечує їх всім необхідним. А тому, враховуючи викладені обставини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.45-46). Допитані в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] суду показали, що дійсно протягом останніх років вони постійно проживають їз матір`ю [PERSON] , яка їх забезпечує всім необхідним. Батько [PERSON] участі у їхньому вихованні та утриманні не бере та не проживає разом із ними. Також [PERSON] та [PERSON] зазначили, що відколи батько поїхав від них, вони жодного разу його не бачили, навіть не пам"ятають його, а тому не заперечують проти позбавлення його батьківських прав відносно них. Частина 1 статті 141 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З пояснень позивача та її представника, письмових доказів, досліджених судом, встановлено, що відповідач [PERSON] , який є батьком неповнолітнії [PERSON] та [PERSON] , тривалий час не приділяє жодної уваги вихованню дітей, не цікавиться їх життям, навчанням та розвитком. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі в вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя дітей мала місце протягом довгого періоду часу. Частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 2 статті 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, чим позбавляє їх можливості нормально самоусвідомлюватись. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини. При цьому, суд враховує, що зазначений стан речей триває довгий проміжок часу. Відповідно до роз`яснень пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, в тому числі від їх матеріального утримання, що є складовою виховання, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved