Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення з відповідача [PERSON] суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 146486 грн. 67 коп. посилаючись на те, що 4 квітня 2023 року з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль « Subaru», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб склав 146\~486 грн. 67 коп. Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, тому Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - власнику автомобіля « Subaru», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] . Листом Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але нажаль вищевказана сума відшкодування сплачена не була. Отже, враховуючи, що вищевказані витрати позивачу в добровільному порядку до теперішнього часу не відшкодовані, а позивач сплативши відшкодування потерпілому набув право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи, якою в даному випадку є відповідач, то з відповідача на користь позивача в судовому порядку підлягають стягненню витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 146\~486 грн. 67 коп. Ухвалою від 12 грудня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 30 грудня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову із посиланням на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту завдання шкоди за участю відповідача, а також розміру завданої шкоди. Крім того, вказує, що позивачем мало бути відшкодовано власнику автомобіля різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Також відповідач не згоден із сумою для виплат, вказує, що застосовані не вірні методику та підхід, а також все це мало бути відображено у висновку експерта. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову з підстав вказаних у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 04 квітня 2023 року о 10 год. 45 хв. в м. Дніпро, на вул. Юліуша Словацького, буд. 17, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом VOLVO 464, державний номерний знак [NUMBER] , перед початком та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, у результаті чого сталось зіткнення з транспортним засобом SUBARU IMPREZA, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого автомобіль VOLVO 464 продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем NISSAN, державний номерний знак [NUMBER] , який був припаркований водієм [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим порушив\~п. 10.1 Правил дорожнього руху\~України, за що відповідальність передбачена\~ст. 124 КУпАП. ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] , що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2023 року. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь у ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В результаті ДТП автомобілю SUBARU IMPREZA, державний номерний знак [NUMBER] була завдана матеріальна шкода, що підтверджується висновком про вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю в дорожньо-транспортній пригоді. Сплачений позивачем розмір страхового відшкодування потерпілій особі - власнику автомобіля SUBARU IMPREZA, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] склав 144\~076 грн. 19 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №972740. Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом,\~у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На момент ДТП керований відповідачем [PERSON] автомобіль VOLVO 464, державний номерний знак [NUMBER] ,\~не був забезпечений чинним договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (а.с.7). Відповідно до п.п.38.2.1 ст.38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України\~ особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмірі не встановлений законом. Таким чином, враховуючи, що позивач набув право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи, якою в даному випадку є відповідач, оскільки здійснив виплату потерпілому вищевказаного страхового відшкодування, яку відповідач у добровільному порядку до теперішнього часу позивачу не відшкодував, то вимоги позивача про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 144\~076 грн. 19 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, відповідач в судовому засіданні не погоджувався із сумою по розрахунку щодо розміру вартості матеріальних збитків, судом йому було роз`яснено право щодо заявлення клопотання про призначення експертизи, однак [PERSON] відмовився із посиланням на те, що саме позивач має провести вказану експертизу і оплатити її. Враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом щодо заявлення клопотання про призначення експертизи на предмет з`ясування вартості матеріальних збитків, за таких обставин суд погоджується з розміром, який заявлено позивачем та підтверджується відповідним звітом та висновком. При цьому, суд враховує положення частини 1 ст. 81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилаючись на положення ч.4 ст.1193 ЦК України, відповідач просив зменшити розмір відшкодування шкоди з урахуванням його матеріального становища. На підтвердження підстав для застосування цієї норми надав відомості про доходи, свідоцтво про народження дитини, яка перебуває у нього на утриманні та виписки з медичної картки , консультативний висновок щодо стану здоров`я та захворювань. За змістом ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Натомість, враховуючи характер спору у справі, суд зазначає, що навіть з урахуванням матеріального становища відповідача, до спірних правовідносин неможливо застосувати ч.4 ст.1193 ЦК України, оскільки предметом спору є не відшкодування шкоди, а відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. У цьому випадку позивачу не завдано прямої шкоди, тобто МТСБУ не є безпосереднім потерпілим у заподіянні шкоди, тому підстави для зменшення розміру відшкодування шкоди не можуть бути враховані. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн., 1450 грн. витрат на оплату послуг експерта, в частині, що стосується стягнення витрат в розмірі 960 грн. 48 коп., суд не вбачає підстав для стягнення цих коштів, так як позивачем необґрунтовано необхідність їх понесення, а також підстави.

Outcome: approved