Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 15 лютого 2022 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №26. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 15.02.2022, спільних дітей подружжя немає. З грудня 2022 року вони не проживають разом та не підтримують жодних відносин, шлюб існує формально. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. Ухвалою судді від 24.02.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, 10.03.2025 подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 лютого 2022 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №26. У шлюбі у них дітей немає. Встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, тривалий час вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини, шлюб існує формально. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та вважає, що збереження такого суперечить її інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак, шлюб слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved