Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У грудні 2024 року ТОВ «Інвестбудгаличина» (позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача - 9271,14 грн витрат за утримання житла та комунальних послуг. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . На утриманні у позивача з 04.03.2015 знаходиться вищевказаний будинок [ADDRESS] , для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» відповідно до наказу № 24 від 01.08.2023 затверджено тариф у розмірі 4,18 грн за 1 квадратний метр та відповідно до наказу № 7 від 01.03.2018 затверджено тариф у розмірі 7,00 грн за 1 квадратний метр та типовий Договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння в отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] » ( [ADDRESS] ). Відповідач ухиляється від сплати платежів за утримання житла і комунальних послуг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», загальна сума основного боргу відповідача перед позивачем по сплаті внесків склала 9271,14 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді від 16.12.2024 р. відкрито провадження у справі призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03.02.2025 р. заяву відповідача про закриття провадження у цивільній справі,- залишено без задоволення. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , площею 105.1 кв.м, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. З 04.03.2015 на утриманні в позивача знаходиться вищевказаний будинок [ADDRESS] , для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги, що підтверджується копією Договору про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку № МІ040315 від 04.03.2015 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» відповідно до наказу № 24 від 01.08.2023 затверджено тариф у розмірі 4,18 грн за 1 квадратний метр та відповідно до наказу № 7 від 01.03.2018 затверджено тариф у розмірі 7,00 грн за 1 квадратний метр у житловому комплексі « [INFO] » ( [ADDRESS] ). Відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: у.тримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно ст. ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу Української РСР, сплачується плата за користування жилим приміщенням, сплачується плата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім`ї наймача , які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки , що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуг (постанова Верховного Суду від 18.03.2019 р. у справі №210/5796/16-ц) Вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, залишок заборгованості відповідача щодо квартири [ADDRESS] за період з 01.01.2018 р. по 04.11.2024 р. становить 9271,14 грн. Відповідачем належними та допустимим доказами не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості за надані та спожиті послуги. Вказаний розрахунок детально відображає нарахування, оплати, споживання, тому є належним та допустимим доказом та встановлює надання та споживання таких послуг. До матеріалів справи не надано доказів того, що відповідач звертався до позивача про перерахунок заборгованості у зв`язку з недотриманням вимог закону. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, належних і допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем не надано. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач є споживачем послуг, яка не виконувала належним чином свої зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг. Як вбачається з платіжної інструкції від 16.01.2025 р. відповідач сплатила на рахунок ТОВ «Інвестбудгаличина» після відкриття провадження у справі заборгованість розмірі 9271,14 грн за утримання будинку та прибудинкової території щодо квартири [ADDRESS] . Між тим, доказів сплати судового збору в сумі 3028,00 грн на користь позивача матеріали справи не містять. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн судового збору. Судом враховано, що погашення заборгованості відповідачем відбулось після відкриття провадження у справі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» з [PERSON] 3028,00 грн судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved