Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

У провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 усіх видів заробітку на утримання дитини, та припинення стягнення аліментів у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку на утримання матері дитини. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2025 позов задоволено частково, зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/5 частки заробітку (доходу) [PERSON] , та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, в решті позовних вимог відмовлено. Стягнути з [PERSON] 726 (сімсот двадцять шість) гривень 72 копійки на користь [PERSON] сплаченого судового збору. Для вирішення питання про судові витрати понесені сторонами, призначити судове засідання на 07.04.2025, докази щодо розміру витрат, які понесені у зв`язку з розглядом справи, запропоновано надати сторонами впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду. У зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому процесі судове засідання 07.04.2025 відкладено до 09.04.2025. Подані сторонами документи на підтвердження судових витрат Стороною позивача докази щодо розміру витрат, які понесені у зв`язку з розглядом справи, суду не надано. 27.03.2025 представник відповідача адвокат Цвігун\~А.В. через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених відповідачем [PERSON] . Указана заява подана у межах визначеного судом п`ятиденного строку. У заяві зазначено, що 24.03.2025 між представником відповідача та відповідачем підписано акт приймання передачі виконаної роботи відповідно до кореспондуючого договору про надання правової допомоги №01/08 від 01.08.2024 року та доручення №1 (додаткової угоди) від 03.09.2024 року. У зв`язку з розглядом справи відповідачем станом на 24.03.2025 були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на загальну суму 21 000 грн, просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21 000 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, розглянути дану заяву без участі відповідача та його представника. Надано копії договору № 01/08 від 01.08.2024 про надання правничої (правової) допомоги, доручення №2 (додаткова угода) до договору №01/08 від 01.08.2024, акта приймання-передачі виконаної роботи №\~1 на виконання п.2 договору про надання правової допомоги та п.3.3 Доручення №1 (додаткової угоди) укладених між адвокатом Цвігуном А.В. та [PERSON] . Відповідно до\~акта адвокатом\~виконані наступні\~роботи із\~визначенням їх\~вартості:\~ознайомлення з\~позовною заявою\~ [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів\~з додатками,\~аналіз вказаних\~документів і\~актуальної судової\~практики у\~вказаних спорах\~та первинна\~консультація клієнта,\~надання рекомендацій\~щодо збирання\~доказів -\~2\~години роботи,\~що становить\~4\~000\~грн, підготовка відзиву\~на позовну\~заяву з\~додатками та\~їх направлення\~учасникам та\~до суду\~-\~3\~годин роботи,\~що становить\~6\~000\~грн, участь у судових засіданнях та підготовка до них 4 години роботи, що становить 8\~000 грн, подання інших заяв та клопотань (про витребування доказів, про долучення документів тощо) - 1,5 години роботи, що становить \~3000 грн. Згідно п. 3.4 доручення № 2 (додаткової угоди) до договору про надання правової допомоги №01/08 від 01.08.2024 вартість однієї години роботи адвоката, пов`язаної з виконанням вказаного доручення, становить 2\~000 грн. Зазначає, що разом адвокатом Цвігуном А.В. на час складання акту приймання передачі було надано послуг на загальну суму 21\~000 грн. У судове засідання 09.04.2025 з`явився представник відповідача - адвокат\~Цвігун\~А.В., позивач, представник позивача, відповідач, повідомлені про дату, час та місце, у судове засідання не з`явились. Застосоване законодавство, мотиви суду Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл\~судових витрат, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України\~однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з ч.\~2 ст.\~141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд виходить з того, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільному процесі не обов`язково надавати докази фактичної сплати гонорару адвокату на момент розгляду цього питання. Ця позиція узгоджується з положеннями ч.\~8 ст.\~141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом\~справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: \~1) на професійну правничу допомогу; \~2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; \~3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; \~4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У\~ч. 1 ст. 59 Конституції України\~закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою\~Конституцією України\~можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31,\~абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009). Відповідно до\~ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей\~розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання\~правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в\~ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення\~стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні\~суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відповідно до\~ч. 5, 6 ст. 137\~ЦПК України у разі недотримання вимог\~частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, суд встановив, що при поданні відзиву представник відповідача зазначив, що відповідач\~очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10\~000 грн. У судовому засіданні 21.03.2025\~до переходу суду до стадії ухвалення судового рішення представник відповідача адвокат Цвігун\~А.В. заявив клопотання про намір подати докази на підтвердження розміру витрат, які сторона понесла у зв`язку із розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Надані представником відповідача докази дають підстави дійти висновку, що сторони погодили погодинну оплату наданих адвокатом послуг, яка має визначатись кількістю часу витрачених адвокатом при роботі у цій справі. Так, у додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 зроблено такі правові висновки: 1. Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай,\~укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); 2. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись\~главою 52 Цивільного кодексу України; 3. Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання\~правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5. Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна\~із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і\~Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6. Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Зважаючи на те, що розмір гонорару адвоката Цвігуна\~А.В. сторонами договору від погоджений у погодинний, відсутні підстави вважати. Зі змісту акта про надання правничої допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги вбачається, що адвокат надав, а клієнт прийняв роботи (послуги) відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі обґрунтування нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності цих витрат. Відтак суд вважає, що судові витрати понесені відповідачем у цій справі у розмірі 21\~000 грн є такими, що відповідають критеріям розумності і співмірності, та з врахуванням норми ч.\~2 ст.\~141 ЦПК України, необхідно стягнути з позивача на користь відповідача витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволено на 60 %, відтак, з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 40\~%, що складає 8\~400 грн (21\~000 х 0,4).

Outcome: partial