Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. Позивач є спадкоємцем першої черги після померлого [INFO] батька - [PERSON] . Ще один спадкоємець першої черги - відповідач [PERSON] . На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно на яке претендують як позивач так і відповідач. 04.11.2021 позивачем було подано заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бублик Т.В. про прийняття спадщини. Згідно відповіді № 12447/0214 від 28.11.2021 держаного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної когтори заява позивача отримана та долучена до спадкової справи № 1532/2021. Разом з тим Першою київською державною нотаріальною конторою 30.11.2022 винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину спадкового майна - квартири [ADDRESS] у зв`язку із ненаданням документу, який посвідчує право власності на нерухоме майно спадкодавця [PERSON] . Правоустановлюючі документи знаходяться у відповідач , позивач доступу до них відсутній. Надати такі документи [PERSON] відмовляється. Таким чином позивач не має можливості юридично оформити спадщину. Зважаючи на викладене позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Провадження у справі відкрито 03.07.2023, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідача надійшов відзив на позов де зазначено наступне. [PERSON] останніх двадцять років жодним чином не цікавилась життям батька і не виконувала обов`язки доньки. За таких обставин позивач втратила право на отримання частки спадщини. Просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення заявлених вимог. Зазначив, що [PERSON] не може претендувати на спадщину, оскільки не підтримувала батька, коли він цього потребував. Натомість не заперечував ту обставину, що на момент смерті [PERSON] , останньому належало на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Також не оспорювалась стороною відповідача те, що оригінал праустановлюючого документа (свідоцтво про право власності) перебуває у [PERSON] . Третя особа не направила свого представника в судове засідання. Про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є рідним батьком позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина - 1/3 частина квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 15.12.2004, розпорядження № 4013. За положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки, згідно до ст. 1261 ЦК України. Як встановлено під час розгляду справи, позивач та відповідач Лісовська є спадкоємцями першої черги , щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 04.11.2021 звернулась до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини за померлим батьком. Витяг про державну реєстрацію в спадковому майні, виданий 30.11.2021 Першою київською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого [PERSON] відкрито спадкову справу № 1632/2021. 30.11.2022 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про права на спадщину за законом на 1/6 частину частку квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку із ненаданням документа, що посвідчує право власності. Позивач вказує, що в неї відсутній доступ до оригіналу свідоцтва про право власності на житло, видане Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 15.12.2004, який перебуває в розпорядженні відповідача. Представник відповідача визнає ту обставину, що оригінал правоустановчого документа на квартиру перебуває у [PERSON] , яка не має наміру надавати свідоцтво нотаріусу, оскільки позивач не має права на спадок у зв`язку із не виконанням обов`язку доньки відносно спадкодавця. Приписами ч. 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від спадкування, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Разом з тим, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили, що [PERSON] у встановленому законом порядку зверталась до суду з відповідною заявою та було ухвалено рішення щодо усунення спадкоємця першої черги - [PERSON] від спадкування щодо майна померлого [PERSON] . Зустрічний позов [PERSON] також заявлено не було. За таких обставин, доводи сторони відповідача щодо відсутності у позивача права на спадкування відсутні, і не можуть бути покладені в основу рішення про відмову в задоволенні заявлених [PERSON] вимог. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З огляду на зазначене, позивач має право успадкувати та оформити 1/6 частку нерухомого майна (квартири), що належало за життя [PERSON] , однак через відмову відповідача надати оригінал правоустановчого документу позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т. ч. шляхом визнання права. Відповідно до частини 1 статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За приписами ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги положення ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оскільки, позивач не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку за відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, який не є втраченим, суд вважає, що її право на спадкове майно підлягає судовому захисту, а тому позов підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved