Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

І. Узагальнені доводи позивача. У листопаді 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, в якому просила суд: визнати дії АТ «Херсонобленерго» та ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» незаконними; понудити негайно підключити подачу електричної енергії за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів моральну шкоду на користь позивача у розмірі 200\~000,00 грн.; здійснити розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.10.2024 о 10-30 год. працівники відповідачів на спеціальному службовому автомобілі, який належить АТ «Херсонобленерго», без спеціальних дозволів та документів відключили позивачку від електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Працівникам поліції, які прибули на місце події за викликом [PERSON] , робітники повідомили, що проводять аварійні роботи на лінії, хоча це не відповідає дійсності. Позивачка вважає, що її незаконно відключили від електропостачання, так як АТ «Херсонобленерго» не є постачальником електричної енергії, а таким постачальником є ТОВ «ХОЕК». Зауважила, що визначені у п. 7.5 ПРРЕ підстави для відключення її від електропостачання відсутні, більш того, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, заборонено відключати споживачів від електроенергії. Як зазначає позивач, відповідачі своїми незаконними діями завдали їй значної моральної шкоди, яку позивач оцінює у 200\~000,00 грн. ІІ. Узагальнені доводи відповідачів. 23.01.2025 представниця АТ «Херсонобленерго» - Галімон О.В. подала відзив на позовну заяву, у якому заперечила проти задоволення позову з нижченаведених підстав. [PERSON] є неналежним позивачем у справі, оскільки між нею та товариством не укладався договір про надання послуг з розподілу електричної енергії. Відтак, спонукання судом відповідача до вчинення дій з відновлення енергоживлення прямо суперечитиме Закону та ПРРЕЕ. За спірною адресою укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №0105085 з [PERSON] . Повідомлень про зміну споживача на адресу товариства не надходило. У зв`язку з тим, що споживач [PERSON] тривалий час не передавала обсяги споживання електричної енергії оператора систем, 30.08.2024 уповноваженими представниками останнього здійснено вихід за адресою. Однак, представників товариства на територію домоволодіння не допустили, про що складено Акт про не допуск до вузла обліку. Внаслідок не допуску представників товариства до електроустановок споживача, 05.09.2024 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про припинення розподілу електричної енергії (відключення) внаслідок недопущення представників Оператора системи до електроустановок споживача. Також повідомлено, що у разі незабезпечення допуску до електроустановок, останні будуть від`єднані від електричних мереж 23.09.2024. Повідомлення повернулося не врученим 23.09.2024. Оскільки споживач до власних електроустановок представників Товариства не допустив, 22.10.2024 було припинено енергоживлення до об`єкта за спірною адресою. Отже, дії відповідача є правомірними, відключення здійснено не у зв`язку з наявною заборгованістю, а у зв`язку з не допуском уповноважених представників оператора системи до електроустановок, позивач не належить до категорії вразливих споживачів, вказаних у Порядку забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам від 27.12.2018, відключення здійснено не позивача, а [PERSON] . Також вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди. 03.02.2025 представник ТОВ «ХОЕК» - Паскаль В.В. подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, з нижченаведених підстав. Метою здійснення господарської діяльності ТОВ «ХОЕК» є постачання електричної енергії споживачам на території Херсонської області у відповідності до ЗУ «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, ККО. 01.01.2019 між [PERSON] на відповідачем було укладено публічний договір на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . За обставинами цієї справи припинення електропостачання відбулося за сем за ініціативою Оператора систем розподілу, тобто АТ «Херсонобленерго». ТОВ «ХОЕК» не вчиняло жодних дій направлених на відключення електроустановки споживача від електричної мережі. Вважає, що ТОВ «ХОЕК» є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки не є учасником правовідносин між позивачем, споживачем та АТ «Херсонобленерго». Також вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди. ІІІ . Процесуальні дії суду у справі. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2014 року головуючим у справі визначено суддю Зуб І.Ю. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) осіб. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2025 року справу продовжено розглядом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) осіб. У справі призначено судове засідання. 22.01.2025 року від представника відповідача АТ «Херсонобленерго» надійшло клопотання про виклик та допит у судовому засіданні свідків. 23.01.2025 року від представника АТ «Херсонобленерго» надійшов відзив на позовну заяву. 27.01.2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. 03.02.2025 року від представника відповідача ТОВ «ХОЕК» надійшов відзив на позовну заяву. 10.02.2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. 11.02.2025 року від представника ТОВ «ХОЕК» надійшли заперечення на відповідь на відзив. 19.02.2025 року ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання в режимі відеоконференції задоволено клопотання представника відповідача АТ «Херсонобленерго» Остапенко Р.М. про виклик та допит у судовому засідання свідків. 03.03.2025 року від представника відповідача АТ «Херсонобленерго» надійшла заява про приєднання до матеріалів справи документи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.03.2025 року заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про відвід головуючому у справі задоволено. За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2025 року, змінено склад суду для розгляду цієї справи, головуючим у справі визначена суддя Булах Є.М. Згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції 06.03.2025 року цивільну справу передано головуючому судді. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2025 року цивільну справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи направлено копії ухвали про прийняття до провадження цивільної справи, одночасно запропоновано повідомити суд про позицію сторін, щодо даного спору, а саме: чи підтримує позивач поданий ним позов, чи визнаються відповідачем позовні вимоги на час прийняття цивільної справи до провадження. У судовому засіданні [PERSON] та її представник за довіреністю Деменко М.І. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Надали пояснення аналогічні там, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях викладених письмово. У судове засідання представники відповідачів не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнали з підстав наведених у відзивах та письмових поясненнях на відповідь на відзив. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі та після закінчення судових дебатів перейшов на стадію ухвалення судового рішення відклавши ухвалення та проголошення судового рішення на 10.04.2025 року о 13-30 год.. Вчинення інших процесуальних дій у цій справі під час оголошеної перерви та протягом цього періоду, а також у судовому засіданні призначеному для проголошення судового рішення не допускається. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.01.2024 Другою Херсонською державною нотаріальною конторою, [PERSON] успадкувала після смерті [INFO] [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 22.09.2003 між [PERSON] та ВАТ «Херсонобленерго» укладено Договір №015110 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . Пункти 29, 30 Договору визначають, що його укладено на 3 роки, з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Договір може бути розірваний достроково у разі зміни споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною енергією. 23.01.2008 видано наряд №1126 на заміну електролічильника [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За обліками АТ «Херсонобленерго» о/р [NUMBER] (договір 0101085) за адресою: [ADDRESS] , оформлено на [PERSON] . За обліками ТОВ «ХОЕК» о/р [NUMBER] (договір 0101085) за адресою: [ADDRESS] , оформлено на [PERSON] . Оплата за електропостачання з січня 2022 року за особовим рахунком не здійснюється. 30.08.2024 представниками АТ «Херсонобленерго» складено Акт про не допуск до вузла обліку споживачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] . 30.08.2024 представниками АТ «Херсонобленерго» складено Акт про не допуск до вузла обліку споживачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] . 05.09.2024 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про припинення розподілу електричної енергії (відключення) внаслідок недопущення представників Оператора системи до електроустановок споживача. Також повідомлено, що у разі незабезпечення допуску до електроустановок, останні будуть від`єднані від електричних мереж 23.09.2024. Повідомлення повернулося не врученим 23.09.2024. 22.10.2024 [PERSON] звернулася до ЧЧ ВП №2 ХРУП ГУ НП в Херсонській області із заявою щодо вжиття заходів до працівників Обленерго і ХОЕК які, на її думку, незаконно здійснили відключення від електромережі її домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За відсутності в повідомлених діях ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, матеріали справи списано, про що складено Довідку від 25.10.2024. Листом від 04.12.2024 НКРЕКП повідомило [PERSON] та АТ «Херсонобленерго», що останнім не надано підтвердження (зокрема відеозйомку) щодо вчинення споживачем зумисних дій щодо недопуску представників ОСР до засобу (вузла) комерційного обліку 30.08.2024. При цьому, ОСР не було направлено споживачу повідомлення про дату наступного відвідування об`єкта споживача та було відразу складено акт про не допуск до вузла обліку від 30.08.2024, а тому АТ «Херсонобленерго» не дотримано вимоги п. 6.26.6 ККО під час оформлення акта про не допуск до вузла обліку від 30.08.2024. Також, акт про не допуск до вузла обліку від 30.08.2024 не містить підпису споживача або незаінтересованої особи, або інформації щодо фіксації факту відсутності доступу до вузла обліку відео зйомкою, а тому акт складено з недотриманням вимог п. 6.2.7 ККО. Отже, ОСР не мав право на підставі акта про недопуск до вузла обліку від 30.08.2024 припиняти електроживлення об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а тому АТ «Херсонобленерго» має відновити (за власний рахунок) електроживлення вказаного об`єкта. V. Оцінка Суду. На момент виникнення спірних правовідносин, відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулювалися ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 до укладення\~договору про\~надання послуг\~з розподілу\~електричної енергії,\~який укладається\~зі споживачем,\~договірні відносини\~між споживачем\~та суб`єктом\~господарювання,\~що провадить\~діяльність з\~розподілу електричної\~енергії на\~підставі ліцензії\~з передачі\~електричної енергії\~місцевими (локальними)\~електричними мережами\~(або\~ОСР як\~правонаступником за\~договорами про\~користування електричною\~енергією та\~договорами про\~постачання електричної\~енергії),\~урегульовуються окремими\~положеннями діючих\~договорів про\~користування електричною\~енергією або\~договорів про\~постачання електричної\~енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію. Пункт 2.1 ПРРЕЕ визначає договірні умови розподілу електричної енергії. Так, результатом розподілу/передачі електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним учасником роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку. Оператор системи здійснює розподіл/передачу електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу (для оператора системи розподілу, оператора малої системи розподілу) або в точку передачі (для оператора системи передачі) до електроустановок споживачів на території діяльності відповідного оператора системи згідно з Кодексом систем розподілу/Кодексом системи передачі та на підставі договорів про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, що укладаються відповідно до цих Правил. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок. Ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання\~споживача до\~умов договору\~споживача про\~надання послуг\~з розподілу/передачі\~електричної енергії\~(акцептування\~договору)\~є вчинення\~споживачем будь-яких\~дій,\~які свідчать\~про його\~бажання укласти\~договір споживача\~про надання\~послуг з\~розподілу/передачі\~електричної енергії,\~зокрема повернення\~(надання)\~підписаної заяви-приєднання,\~у тому\~числі у\~формі електронного\~документа,\~підписаного з\~використанням електронної\~ідентифікації,\~у разі\~укладення договору\~за допомогою\~інформаційно-комунікаційних\~систем та/або\~засобів електронної\~комунікації,\~сплата рахунка\~оператора системи,\~за відсутності\~заперечень оператора\~системи. Для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи документи, визначені п.п. 2.1.8 Правил. При цьому, переважне право на укладення такого договору має право особа (спадкоємець), яка проживає за адресою місцезнаходження об`єкта побутового споживача, та надасть документальне підтвердження місця реєстрації або довідку органів місцевого самоврядування про місце фактичного проживання за адресою місцезнаходження об`єкта побутового споживача. Відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку (частина 3 статті 60 Закону «Про ринок електричної енергії»). КСР визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини операторів систем розподілу, оператора системи передачі (далі - ОСП), користувачів системи розподілу (далі - Користувачі) та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок. Відповідно до пункту 11.5.1 КСР послуги з розподілу електричної енергії надаються Користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим Кодексом. Підпунктом 3 пункту 11.5.1 КСР визначено випадки припинення розподілу електричної енергії за ініціативою ОСР, зокрема, недопущення до електроустановок Користувача, пристроїв релейного захисту, автоматики та зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або ОСР, на яких покладено відповідні обов`язки згідно із законодавством України та/або договором. Умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу викладені в розділі VII ПРРЕЕ. Так, відповідно до підпункту 1 пункту 7.5 ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється, зокрема, оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі: відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади); недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача; заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи); невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади; закінчення терміну дії, розірвання або неукладення договору між споживачем та оператором системи; закінчення терміну дії договору між споживачем та постачальником «останньої надії» (за умови неукладення споживачем договору з іншим електропостачальником); порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209 (далі - Правила охорони електричних мереж); створення неналежних умов експлуатації електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади). У пункті 7.5 ПРРЕЕ визначено, що: - попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження; - датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом); - у разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. За обставинами цієї справи, за адресою: [ADDRESS] фактично обліковується два особових рахунки: о/р [NUMBER] за [PERSON] та о/р [NUMBER] за [PERSON] . Разом з тим, АТ «Херсонобленерго», як уповноважений суб`єкт, надавач послуг електропостачання, не надало суду доказів на підтвердження дійсності укладення договору постачання електроенергії саме зі споживачем [PERSON] , в той час як долучені позивачем докази у вигляді копії Договору №015110 від 22.09.2023 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , свідчать, що саме [PERSON] є споживачем за цим договором, який в силу положень п. 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 є чинним для неї. Наведене спростовує доводи АТ «Херсонобленерго», що діями цього відповідача права [PERSON] не порушені, оскільки вона не є користувачем наданих послуг. Крім того, за обставинами цієї справи, позивач користувалась послугами відповідача після смерті матері [PERSON] 20.10.2022 (тобто, майже протягом 2 років до відключення), на ім`я якої був оформлений о/р [NUMBER] , що свідчить про виникнення цивільних прав та обов`язків між сторонами. Верховний Суд неодноразово зазначав, що відсутність договору відповідно до вимог чинного цивільного законодавства України не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг електропостачання, оскільки згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Такими діями у спірних правовідносинах є надання відповідачем послуг з електропостачання та їх отримання позивачем (постанови від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц, від 07.11.2023 у справі №643/17352/20, від 22.12.2023 року у справі №607/2611/22). У правовідносинах, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» як споживач, так і надавач послуг мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Таким чином, відсутність укладеного між позивачкою та АТ «Херсонобленерго» договору про надання послуг з електропостачання, не переоформлення особового рахунку після зміни власника не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг, оскільки сторони фактично визнавали договірні відносини між собою протягом двох років, позивачка передавала показники лічильника, а відповідачі по ним нараховували плату за надані послуги. Згідно з підпунктом 7 пункту 5.2.1 частини 5.2 Розділу V ПРРЕЕ, електропостачальник має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку. Відповідно до підпункту 1.2.1 пункту 1.2 розділу І ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які надаються відповідно до цих правил, Кодексу системи передачі, Кодексу системи розподілу та Кодексу комерційного обліку. За п.2.3.5. ПРРЕЕ, планова заміна, у тому числі на виконання вимог нормативно-правових актів, технічна підтримка та обслуговування розрахункових засобів вимірювальної техніки електричної енергії здійснюються їх власником господарським або підрядним способом або постачальником послуг комерційного обліку відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку, який укладається між споживачем та постачальником послуг комерційного обліку відповідно до Кодексу комерційного обліку. Оператор системи зобов`язаний проводити не рідше одного разу на шість місяців контрольний огляд та не рідше одного разу на три роки технічну перевірку вузлів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків за місцем провадження господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії ( п. 6.5.1. Кодексу). Розділом 6.1 глави IV ККО електричної енергії визначено, що власники вузлів обліку, а також суб`єкти, які контролюють вузли обліку (зокрема їх апаратні інтерфейси та/або канали зв`язку), електроустановки, об`єкти або окремі елементи об`єкта, територію (приміщення), де встановлені вузли обліку (зокрема споживачі), зобов`язані забезпечити безперешкодний доступ уповноваженим представникам контролюючих органів, АКО, операторів системи, електропостачальників, ППКО, власників відповідного обладнання та інших заінтересованих сторін, які мають на це право (зокрема субспоживачів), для проведення контрольного огляду та/або технічної перевірки вузлів обліку, зчитування показів, а також контрольного зчитування інформації, яка зберігається в первинній базі даних лічильників електричної енергії.. Згідно з пунктом 6.2.6 розділу 6.2 глави IV ККО, якщо уповноважені представники ППКО/оператора системи або електропостачальника під час відвідування об`єкта не мали доступу до вузла обліку та ЗВТ користувача системи, вони направляють користувачу системи повідомлення про дату наступного відвідування чи про необхідність самостійно передати покази засобу обліку. Повідомлення може надаватись користувачу системи поштою рекомендованим листом або в інший спосіб, визначений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього. Датою отримання повідомлення є дата, підтверджена підписом одержувача та/або дата реєстрації вхідної кореспонденції, зафіксована електронною системою передачі повідомлень, або третій день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, у якому обслуговується одержувач (у разі направлення рекомендованим листом). Якщо протягом десяти робочих днів (для індивідуальних побутових споживачів протягом двох розрахункових періодів) від дати отримання повідомлення користувач системи без поважних причин не передав покази засобу обліку або не узгодив дату наступного відвідування, та не надав в узгоджену сторонами дату та час уповноваженим представникам ППКО/оператора системи/електропостачальника доступ до свого об`єкта та електроустановок для контрольного огляду, технічної перевірки, виконання інших робіт, які передбачені цим Кодексом, то це вважається недопуском до вузла обліку або ЗВТ та фіксується відповідним актом про недопуск. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для користувача на вчинення цих дій. Якщо недопуск до вузлів обліку та ЗВТ спричинений умисними діями/бездіяльністю користувача системи, то такий факт фіксується актом про недопуск до вузла обліку одразу. Акт про недопуск до вузла обліку вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи, користувач системи, а також представник ВТКО та/або сторони, яка контролює об`єкт, на якому встановлений вузол обліку. У разі їх відсутності або відмови підписувати акт про недопуск, в акті робиться відповідний запис. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (за умови посвідчення цієї особи) або більше одного уповноваженого представника оператора системи за умови підтвердження відеозйомкою факту відсутності доступу до вузла обліку та ЗВТ користувача системи. ( п 6.2.7 Кодексу). Акт про недопуск до вузла обліку є підставою для припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії користувачу системи у порядку, визначеному пунктом 7.5 розділу VІІ Правил роздрібного ринку та підпунктом 3 пункту 11.5.2 глави 11.5 розділу ХІ Кодексу системи розподілу. (п. 6.2.8 Кодексу) Дії або бездіяльність оператора системи щодо недопуску заінтересованої сторони до належних оператору системи вузлів обліку та ЗВТ з метою проведення їх контрольного огляду або технічної перевірки, а також недопуск або обмеження (у будь-який спосіб) технічної можливості доступу уповноваженого ППКО до належних учаснику ринку або споживачу (як ВТКО) вузлів обліку (зокрема до інтерфейсів та/або каналів зв`язку цих вузлів обліку) для регулярного зчитування даних та обмеження можливості ППКО надавати послуги комерційного обліку за договором із учасником ринку або споживачем, є підставою для звернення (повідомлення) заінтересованої сторони до Регулятора в порядку, встановленому чинним законодавством, щодо ініціювання розгляду порушення оператором системи вимог цього Кодексу. (п. 6.2.9 Кодексу). У цій справі акти про недопуск складались у відсутності позивачки. Акти підписано двома представниками електропостачальника. При складанні актів відповідачем не дотриманно вимог пункту 6.2.7 Кодексу, зокрема акти не підписані незаінтересованою особою та відсутнє підтвердження відеозйомкою факту відсутності доступу до вузла обліку та ЗВТ користувача системи. Отже, такі акти не можуть бути підставою для припинення електропостачання споживачу. Оскільки відповідачем АТ «Херсонобленерго» припинилося постачання електричної енергії до житла позивачки з порушенням встановленої процедури, тому таке електропостачання має бути відновлено за рахунок відповідача. В той же час, за обставинами цієї справи припинення електропостачання відбулося за сем за ініціативою Оператора систем розподілу, тобто АТ «Херсонобленерго», а не ТОВ «ХОЕК». Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц). За встановлених обставин, та оскільки, ТОВ «ХОЕК» не вчинило порушень прав позивачки у цій справі, суд відмовляє у задоволенні позову до цього відповідача. Щодо наявності підстав для стягнення моральної шкоди. Відповідно до статті 60 Закону України «Про ринок електричної енергії» захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України «Про захист прав споживачів», «Про захист економічної конкуренції», іншими нормативно-правовими актами. Тобто, на дані правовідносини поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним у застосуванні, зокрема в частині вирішення спору про відшкодування моральної шкоди. Підстави відшкодування моральної шкоди передбачені положеннями статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, пунктом 5 статті 4 вказаного Закону передбачено, що право на відшкодування майнової та моральної шкоди мають лише споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, якщо така шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За відсутності підстав, визначених у статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. За викладених обставин позовні вимоги до відповідача АТ «Херсонобленерго» підлягають частковому задоволенню. VІІI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. ІХ. Розподіл судових витрат. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання дій АТ «Херсонобленерго» щодо відключення позивача від системи енергопостачання неправомірними, та зобов`язання вчинити певні дії, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1\~211,20 грн., в рахунок відшкодування судового збору. Оскільки у задоволенні позовних вимог в частині моральної шкоди суд відмовляє, відсутні правові підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору за вимогами майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial