Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2025 позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики № Д141221-01 від 14.12.2021 у сумі 221\~352,00 грн (двісті двадцять одна тисяча триста п`ятдесят дві тисячі грн 00 коп), з яких: 110\~676,00 грн (сто десять тисяч шістсот сімдесят шість грн 00 коп.) сума основаного боргу, 110\~676,00 грн (сто десять тисяч шістсот сімдесят шість грн 00 коп.) неустойка; витрати по сплаті судового збору у сумі 1\~770,82 грн (одна тисяча сімсот сімдесят грн 82 коп.). Під час ухвалення рішення судом не було вирішене питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, але у позові позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Приписами ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК). На підтвердження понесення позивачем [PERSON] витрат на правничу допомогу суду надані наступні документи: копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Гавриленко Ю.Ю., копія ордеру на надання правничої допомоги від 20.12.2024 та копія договору про надання правничої допомоги №2908 від 29.08.2024 та додаткова угода до нього від 20.12.2024, копія акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 23.03.2025 у якому зазначено детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), кількість затраченого робочого часу, розмір гонорару (фіксований тариф) 20\~000,00 грн. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.\~ В даній справі судом встановлено, що [PERSON] та адвокат Гавриленко Ю.Ю. узгодили фіксований розмір гонорару. При цьому суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг. Аналогічний висновок викладений у постанові ОП КГС у складі Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019. У Постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «у позовному провадженні роль суду визначена як роль арбітра, який надає оцінку тим доказам і доводам, котрі наводяться сторонами у справі, і не може діяти на користь будь-якої зі сторін, і зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій із боку такої сторони». Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, клопотання про зменшення розміру заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу в суді не подав. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 29.08.2024, а також обсяг наданих адвокатом послуг та співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 20 000 грн. 00 коп., оскільки суд вважає, що позивачем належними доказами обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу у сумі 20\~000,00 грн. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Outcome: approved