Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

У вересні 2024 року позивачка [PERSON] звернулась через адвоката Бодюка В.А. (ордер, свідоцтво а.с.26,27), до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Спецбуд» про розірвання договору про пайову участь в кооперативі та стягнення пайового внеску. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 19 березня 2021 року між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Спецбуд» укладено Договір № 2/5/12 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «Спецбуд» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату (далі - Договір). Згідно з п.1.2. Договору «Пайовий внесок» - грошовий внесок Асоційованого члена Кооперативу, який складає основу формування власника майна Кооператив. На підставі п. 1.12. Договору «Об`єкт» - нерухоме майно - квартира, розташована в будинку з відповідними характеристиками, а саме: однокімнатна квартира, розташована на 2 поверсі, загальною площею 37,60 кв. м. Із п. 3.1. Договору вбачається, що сторони погодили здійснювати спільне будівництво малоповерхового зблокованого кооперативного житлового будинку, що має будівельну адресу: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5.1. Договору, Кооператив зобов`язується передати об`єкт Асоційованому члену протягом двох місяців після здачі будинку в експлуатацію, але не пізніше 31 березня 2022 року. У свою чергу позивачкою на виконання умов Договору сплачено 512 624,87 грн, що підтверджується квитанціями; сторонами погоджено, що вказана сума в еквівалентні складає 18 676,03 доларів США. Відповідач не виконав умови, на день подачі позову, не передав у власність обумовлену договором квартиру (Пайове свідоцтво на Об`єкт нерухомості). Враховуючи викладене, позивачка просить розірвати Договір; стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Спецбуд» на її користь 18 676,03 доларів США сплаченого пайового внеску, в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення судом; стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 позовну заяву залишено без руху (а.с.34, 35). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.40-42). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року . закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.101-103). У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку. У січні 2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Разом з тим, суд не приймає поданий представником відповідача відзив та розглядає справу за наявними матеріалами з огляду на наступне. Відповідно до ч. 9 ст. 178 ЦПК України суд має право вирішити справу за наявними матеріалами також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Відповідно до даних Автоматизованої системи документообігу суду відповідач Обслуговуючий кооператив «Спецбуд» (код ЄДРПОУ 40317958) не має зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, що також підтверджено керівником відповідача [PERSON] у відзиві на позовну заяву. Про обов`язок юридичної особи, якою є відповідач, зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС судом роз`яснювалось в ухвалі суду про відкриття провадження від 29 жовтня 2024 року. Зазначене дає суду право вирішити справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 178 ЦПК України. Суд, вивчивши наявні матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 березня 2021 року між Обслуговуючим кооперативом «Спецбуд» та Асоційованим членом Обслуговуючого кооперативу «Спецбуд» [PERSON] укладено Договір № 2/5/1 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «Спецбуд» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату (а.с.6-16). Відповідно до п.1.1. Договору будинок - малоповерховий зблокований кооперативний житловий будинок, будівельна адреса: 03118, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 55-в,55-д, зводиться на земельних ділянках з кадастровим номером 8000000000:79:142:0273 та 8000000000:79:142:0285 за вказаною адресою, запланований термін введення об`єкта будівництва в експлуатація - ІV квартал 2022 року. За п. 2.1. Договору, він регулює відносини між Кооперативом та Асоційованим членом даного кооперативу, які виникають з членства в кооперативі, внесення вступного та пайового внесків Асоційованим членом, розподілу персоніфікованого пайового сертифікату, а також інші істотні умови, визначені Договором. Згідно з п. 1.2. Договору «Пайовий внесок» - грошовий внесок Асоційованого члена Кооперативу, який складає основу формування власного майна Кооперативу. У відповідності до п. 1.3. Договору «Вступний внесок» - грошовий внесок, який має сплатити особа у випадку вступу до Кооперативу. В силу п. 1.11. Договору «Пайове свідоцтво» - Свідоцтво про виділення персоніфікованого паю - документ, що підтверджує право асоційованого члена на «Об`єкт», згідно вартості внесеного Пайового внеску. Відповідно до п. 1.12. Договору «Об`єкт» - нерухоме майно, а саме: квартира, розташована в будинку з відповідними характеристиками, а саме однокімнатна квартира, розташована на 2 поверсі, загальною площею 37,60 кв. м. Відповідно до п. 2.4. Договору Асоційований член Кооперативу шляхом внесення Пайового внеску здійснює фінансування діяльності Кооперативу по будівництву Будинку. Пунктом 3.1. Договору сторони погодили здійснювати спільне будівництво малоповерхового зблокованого кооперативного житлового будинку, що має будівельну адресу: 03118, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 55-в,55-д. Як вбачається з п.3.2 Договору, підписанням Договору сторони погодили розподіл паю при спільному будівництві будинку таким чином, що Кооператив проводить видачу Пайового свідоцтва на Об`єкт на ім`я Асоційованого члена Кооперативу, а Асоційований член здійснює оплату Пайового внеску Кооперативу за Об`єкт в терміни і на умовах, визначених Договором згідно порівно розділених часток майна. Пунктами 3.3. - 3.6. Договору погоджено наступне: сторони погодили, що усі розрахунки по Договору проводяться в національній валюті України - гривні в перерахунку з долара США (курс НБУ) на день оплати; вартість 1 кв. м, визначена сторонами на момент підписання Договору, становить 20 760,00 грн, що еквівалентно 750,00 доларів США, за курсом 1 долар США = 27,68 грн, встановленим за погодженням сторін, на дату укладання цього Договору; сторони погодили, що повна вартість об`єкта станом на день підписання Договору становить 780 576,00 грн, що еквівалентно 28 200,00 доларів США за курсом 1 долар США = 27,68 грн, встановленим за погодженням сторін, на дату укладання цього Договору; до Повної вартості об`єкта включено вступний та пайовий внески у наступному розмірі: 5 % - вступний внесок; 95 % - пайовий внесок. Пунктом 3.7. Договору сторони домовились, що до «19 » березня 2021 року Асоційований член вносить на рахунок Кооперативу пайовий внесок у розмірі 195 144,00 грн, що еквівалентно 7 050,00 доларів США за курсом 1 долар США = 27,68 грн, встановленим за погодженням сторін на дату укладання цього Договору, що становить 100 % від повної вартості об`єкта. Решту суми пайового внеску в розмірі 585 432, 00 грн, що еквівалентно 21 150,00 доларів США, Асоційований член зобов`язується вносити за встановленим графіком з 19 квітня 2021 року по 19 листопада (включно) 2022 року, сума платежу щомісячно становить 1 057,50 доларів США. У пункті 3.8 Договору сторони погодили, що після виплати повної вартості об`єкта у розмірі, визначеному п.3.5. Договору, Асоційований член вважається таким, що виконав свої зобов`язання по договору перед кооперативом в повному обсязі. Відповідно до п.5.1. Договору, кооператив зобов`язується передати об`єкт Асоційованому члену протягом двох місяців після здачі будинку в експлуатацію, але не пізніше - 31 грудня 2022 року. Положеннями п.6.2. Договору обумовлено, що у разі порушення кооперативом термінів передачі об`єкта Асоційованому члену більше, ніж на 120 робочих днів, Асоційований член має право вимагати від кооперативу передачі йому альтернативного об`єкта в іншому житловому комплексі, які будує/побудував Кооператив, або у разі недосягнення згоди щодо переходу на інший альтернативний об`єкт розірвати Договір з поверненням сплачених ним коштів в повному обсязі. Термін повернення грошових коштів кооперативом становить 90 (дев`яносто) календарних дів з дня подачі заяви від Асоційованого члена про повернення сплачених коштів (а.с. 6-17). Позивачем на виконання умов Договору було сплачено 512 624,87 грн, що підтверджується квитанціями про сплату вказаних коштів (а.с. 18-21), та що становить за погодженням сторін 18 676,03 доларів США, оскільки сторони погодили грошовий еквівалент коштів в доларах США. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з недотриманням строку будівництва об`єкта нерухомості позивачка за допомогою засобів поштового зв`язку направила відповідачу заяву від 23 серпня 2024 року про дострокове розірвання договору, вказуючи, що за період з 19 березня 2021 року по 18 лютого 2022 року нею було сплачено пайові внески в сумі 512 624,87 грн, що еквівалентно 18 676,03 доларів США (а.с.22-24). У позові вказується, що на звернення позивачки відповідач не відреагував, вирішити питання у позасудовому порядку не вдалося. Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного: За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки. Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися. За змістом статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. У відповідності до статті 14 Закону України «Про кооперацію» у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу. На підставі статті 19 Закону України «Про кооперацію» для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є, зокрема вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї. Згідно статті 20 Закону України «Про кооперацію» для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди. Пайовий фонд - майно кооперативу, що формується за рахунок паїв (у тому числі додаткових) членів та асоційованих членів кооперативу. Неподільний фонд створюється в обов`язковому порядку і формується за рахунок вступних внесків та відрахувань від доходу кооперативу. Цей фонд не може бути розподілений між членами кооперативу, крім випадків, передбачених законом. Порядок відрахувань до неподільного фонду частини доходу визначається статутом кооперативу. Резервний фонд створюється за рахунок відрахувань від доходу кооперативу, перерозподілу неподільного фонду, пожертвувань, безповоротної фінансової допомоги та за рахунок інших не заборонених законом надходжень для покриття можливих втрат (збитків). Спеціальний фонд створюється за рахунок цільових внесків членів кооперативу та інших передбачених законом надходжень для забезпечення його статутної діяльності і використовується за рішенням органів управління кооперативу. Стаття 21 Закону України «Про кооперацію» передбачає, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Уклавши 19 березня 2021 року Договір № 2/5/12 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «Спецбуд» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату, [PERSON] набула права асоційованого члена Обслуговуючого кооперативу «Спецбуд». У цих правовідносинах учасник виступив в якості особи, яка замовила у кооперативі послуги із забезпечення будівництва квартири, за які сплатила грошові кошти, маючи намір отримати її у власність. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України). Відповідно до вимог статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося. У кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Мова йде не лише про грошовий вираз зазначеної шкоди, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданої порушенням договору шкоди із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. Інакше кажучи, для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати (див. пункти 78, 82 - 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (пункти 116 - 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №910/2861/18 (провадження № 12-140гс19). З урахуванням визначеного у п.п. 1.1., 5.1. Договору обов`язку Обслуговуючого кооперативу «Спецбуд» ввести об`єкт будівництва в експлуатацію у запланований термін - ІV квартал 2022 року, а також встановлення строку для виконання обов`язку кооперативу передати об`єкт Асоційованому члену протягом двох місяців з моменту здачі будинку в експлуатацію, але не пізніше 31 грудня 2022 року, судом встановлено порушення відповідачем строків будівництва і введення об`єкта будівництва в експлуатацію більше, ніж на два роки, що є істотним порушенням умов договору. Строк затримки виконання зобов`язання відповідачем є значним, а об`єкт будівництва так і не зданий в експлуатацію на час пред`явлення до суду позову у цій справі. За таких обставин, суд вважає доведеним факт істотного порушення Обслуговуючим кооперативом «Спецбуд» умов Договору № 2/5/1 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «Спецбуд» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату від 19 березня 2021 року та наявність підстав для його розірвання. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України). Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частина 3 статті 653 Кодексу). Відповідно до частини четвертої статті 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини п`ятої статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Цією нормою права передбачено відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. У постанові від 04 вересня 2019 року по справі № 361/5893/16-ц, провадження № 61-30809св18, Верховний Суд зазначив, що предметом договору про пайову участь у кооперативі є придбання асоційованим членом кооперативу квартири для особистих потреб за рахунок пайового внеску, а тому суд вважає, що позивачка є споживачем у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів». В силу ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як встановлено судом, позивач [PERSON] заявила про дострокове розірвання Договору та повернення сплачених коштів у повному обсязі, направивши на адресу відповідача відповідну заяву від 23 серпня 2024 року. Положеннями п.6.2 Договору було обумовлено, що у разі порушення Кооперативом термінів передачі Об`єкту Асоційованому члену більше, ніж на 120 (сто двадцять) робочих днів, Асоційований член має право вимагати від Кооперативу передачі йому альтернативного об`єкту в іншому житловому комплексі які будує/побудував Кооператив або у разі недосягнення згоди щодо переходу на інший альтернативний об`єкт розірвати Договір з поверненням сплачених ним коштів в повному обсязі. Термін повернення грошових коштів Кооперативом становить 90 (дев`яносто) календарних дів з дня подачі заяви від Асоційованого члена про повернення сплачених коштів. Разом з тим, за матеріалами справи, будь-якої відповіді на звернення позивача про дострокове розірвання Договору відповідач не надав. Оскільки грошове зобов`язання за Договором № 2/5/1 про пайову участь в Обслуговуючому кооперативі «Спецбуд» і розподілі персоніфікованого пайового сертифікату від 19 березня 2021 року визначено у гривні в залежності від курсу долара США на день оплати, то суд застосовує загальні положення виконання грошового зобов`язання, закріплених у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Курс долара США до гривні станом на день ухвалення судового рішення - 02 квітня 2025 року за офіційним курсом НБУ становить 41,37 гривень за один долар США, а сума, що була сплачена позивачем на виконання умов Договору складала у еквіваленті 18 676,03 доларів США. Таким чином, станом на день ухвалення судового рішення у справі сума, що підлягає стягненню з відповідача, становить 772 627,36 грн (18 676,03 дол США х 41,37 грн). У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд у Постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України). На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи (крім іншого), належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У прохальній частині позову ставиться питання про стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомоги. За матеріалами справи, в інтересах позивача діє адвокат Бодюк А.В., яким надано ордер № 1481610 від 04 вересня 2024 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КВ № 000030 від 25 липня 2017 року (а.с. 26,27). Інших відомостей на підтвердження витрат на правничу допомогу справа не містить, а тому суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 5 126,25 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 03 вересня 2024 року (а.с.33). Оскільки судом задоволено позовні вимоги, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 5 126,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved