Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №26206000498679 від 04.08.2021, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https:creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти (далі Кредит) у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит, а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення кредиту у відповідача утворилась заборгованість за договором №26206000498679 від 04.08.2021 в розмірі 121 819 грн. 03 коп., з яких заборгованості по тілу кредиту 57 571 грн. 50 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам 64\~247 грн. 53 коп. 28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений Договір факторингу №28/03/24, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором. Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість не погасив ні перед первісним кредиторам, ні перед позивачем. Вказує, що на час набуття права вимоги до відповідача сума заборгованості відповідача становила 121 819 грн. 03 коп. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом, а також просив суд стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000 грн. Ухвалою суду від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 04.03.2025 представником відповідач подав до суду відзив, у якому зазначив, що з моменту укладення Кредитного договору № 26206000498679 від 04.08.2021 року [PERSON] сплачував нараховані відсотки за користування кредитним договором, про що свідчить розрахунок суми несплаченої частки кредиту по кредитному договору. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, вирішено оголосити та провести загальну мобілізацію. Представник відповідача звертає увагу на те, що як вбачається з копії військового квитка серії [NUMBER] , який виданому на ім`я [PERSON] , та довідки виданої від 06.12.2024 року № 3604 з в/ч [NUMBER] , старший солдат [PERSON] був призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією, у зв`язку з чим припинив сплачувати нараховуванні відсотки по тілу кредиту № 26206000498679 від 04.08.2021 року. В Україні діє особливий період, дана обставина є загальновідомою та такою, що відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином, на відповідача [PERSON] з 28.06.2022 року, як на військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширюються пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову. А отже, виходячи зі змісту ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», немає підстав для нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій. Вважає, що нарахування Банком процентів за користування кредитом відповідачу як військовослужбовцю є необґрунтованими та відсутні правові підстави для задоволення позову у цій частині. Тому просить врахувати викладене у відзиві на позовну заяву при ухваленні судового рішення, позов задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 43453613, IBAN: [NUMBER] у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) суму заборгованості за основою сумою боргу у розмірі 57\~571 гривень.50 копійок. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 43453613, IBAN: [NUMBER] у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) на користь [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) сплачені витрати на правову допомогу у розмірі 18 000,00 гривень. Від представника позивача на адресу суду 10.03.2025 надійшла відповідь на відзив. Так, в обґрунтування доводів відзиву на позов відповідач посилається на те, що він є військовослужбовцем та відповідні відсотки за кредитом не підлягають нарахуванню, однак вказані доводи є безпідставними, з огляду на наступне. Зокрема підставами для отримання пільг військовослужбовцями під час дії особливого періоду є: 1.Для військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період - довідка за Формами 5 або 6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 (далі - Інструкція) та витяг із наказу або довідка про призов військовозобов`язаного або резервіста на військову службу за призовом від час мобілізації, на особливий період, видана територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (раніше - військовим комісаріатом), військовою частиною, органом військового управління, військовим навчальним закладом, установою та організацією Збройних сил України. 2.Для військовослужбовців, які проходять військову службу всіх видів, передбачених частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (крім осіб, зазначених в пункті 1 цього листа), які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - довідки за Формами 5 або 6 Інструкції та довідка за Формою, яка встановлена додатком 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій 4 та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413. Отже, військовослужбовці, які надали вищезазначені документи мають право на пільги, визначені пунктом 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців. Однак слід врахувати, що саме у разі надання вище зазначених документів, відповідач має право на пільги, тобто в даному випадку відповідач мав повідомити первісного кредитора, що він є військовослужбовцем та надати відповідні документи щодо застосування відповідної пільги. Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Проте, матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до первісних кредиторів з відповідною заявою та надавав відповідні документи. Отже, в даному випадку відсутні підстави про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки зазначених вище документів відповідачем первісному кредитору надано не було. Також зазначає, що ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказує саме на неможливість звільнення від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а не на звільнення від виконання зобов`язання. Тобто, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», обов`язок виконання взятих на себе зобов`язань нікуди не зникає, боржник звільняється лише від штрафних санкцій, які він зобов`язаний сплатити у разі їх неналежного виконання. Крім цього, звільнення позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення кредиту (позики), сплати процентів за користування ним або відтермінування таких платежів Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» не передбачено. Окрім цього вказує, що кредитні договори з позичальником було укладено в 2021 році. Отже, нарахування відсотків здійснювалось правомірно, оскільки на той момент в Україні не було введено воєнний стан. Відповідно до наданих довідок відповідач на той час не перебував на військовій службі, а отже твердження відповідача щодо неможливості стягнення відсотків з останнього є хибними. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, в прохальній частині наявне прохання про розгляд справи у його відсутності, а також надіслав на адресу суду відповідну заяву, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідача та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від них не надходило на адресу суду. Отже, у визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого позивач позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 04.08.2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір №26206000498679 (а.с.91-92). Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що передбачена кредитним договором. Згідно банківської виписки по особовому рахунку за період з 04.08.2021 по 27.03.2024 суд встановив, що відповідачу перераховано кредитні кошти та відповідно користування кредитними коштами (а.с.11-68). Відповідно до розрахунку заборгованості сформованого первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» за договором №26206000498679 від 04.08.2021, заборгованість відповідача по договору станом на 27.03.2024 становить 121 819 грн. 03 коп., з яких заборгованості по тілу кредиту 57 571 грн. 50 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам 64\~247 грн. 53 коп. 28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладений Договір факторингу №28/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором (а.с.77-80). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 26206000498679 від 04.08.2021, станом на дату укладання договору факторингу між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» становить 121 819 грн. 03 коп., з яких заборгованості по тілу кредиту 57 571 грн. 50 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам 64\~247 грн. 53 коп. (а.с.70). Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за договором у розмірі 121 819 грн. 03 коп. Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючої заборгованості ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором №26206000498679 від 04.08.2021. Щодо стягнення заборгованості за кредитом та процентами. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, судом встановлено, що за умовами договору сторонами було погоджено тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач власним підписом підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. За таких обставин суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору у тому числі ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Суд встановив, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір, однак умови договору порушив. Зворотнього відповідачем не доведено. Факт отримання кредитних коштів відповідачем також підтверджено у судовому засіданні. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором №26206000498679 від 04.08.2021 перейшло до\~ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо посилання представника відповідача не неправомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідачу як військовослужбовцю, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Підставами для отримання пільг військовослужбовцями під час дії особливого періоду є: 1.Для військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період - довідка за Формами 5 або 6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 (далі - Інструкція) та витяг із наказу або довідка про призов військовозобов`язаного або резервіста на військову службу за призовом від час мобілізації, на особливий період, видана територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (раніше - військовим комісаріатом), військовою частиною, органом військового управління, військовим навчальним закладом, установою та організацією Збройних сил України. 2.Для військовослужбовців, які проходять військову службу всіх видів, передбачених частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (крім осіб, зазначених в пункті 1 цього листа), які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - довідки за Формами 5 або 6 Інструкції та довідка за Формою, яка встановлена додатком 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій 4 та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413. Отже, військовослужбовці, які надали вищезазначені документи мають право на пільги, визначені пунктом 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців. При цьому слід зазначити, що саме у разі надання вище зазначених документів, відповідач має право на пільги, тобто в даному випадку відповідач мав повідомити первісного кредитора, що він є військовослужбовцем та надати відповідні документи щодо застосування відповідної пільги. Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Проте стороною відповідача не надано суду доказів, що відповідач звертався до первісних кредиторів з відповідною заявою та надавав відповідні документи. Отже, в даному випадку відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказує саме на неможливість звільнення від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а не на звільнення від виконання зобов`язання. Тобто, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», обов`язок виконання взятих на себе зобов`язань нікуди не зникає, боржник звільняється лише від штрафних санкцій, які він зобов`язаний сплатити у разі їх неналежного виконання. Крім цього, звільнення позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення кредиту (позики), сплати процентів за користування ним або відтермінування таких платежів Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» не передбачено. Окрім цього вказані кредитні договори з відповідачем було укладено в 2021 році. Відповідно до наданих довідок відповідач на той час не перебував на військовій службі, а отже твердження відповідача щодо неможливості стягнення відсотків з останнього є безпідставними. Враховуючи, що позичальником зобов`язання з повернення коштів за договорами не виконано, а згідно наданих позивачем розрахунків відсотки кредитними договорами нараховані в межах строків, визначених договорами та погоджених сторонами, позовні вимоги у вказаній частині є доведеними та обґрунтованими. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором №26206000498679 від 04.08.2021 в розмірі 121 819 грн. 03 коп., з яких заборгованості по тілу кредиту 57 571 грн. 50 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам 64\~247 грн. 53 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача суми коштів за отримання правової допомоги у розмірі 9\~000 грн., суд зазначає наступне. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Дорошенко М.А. та позивачем ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» 18.09.2024 року було укладено договір №43453613 про надання правової допомоги та відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (а.с 10) та платіжної інструкції №7621 від 25.12.2024 сплачено кошти за надання адвокатом правничої допомоги у розмірі 6\~000 грн. 00 коп. Суд вважає, з огляду на те, що позовні вимоги до відповідача було задоволено повністю, заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг), а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 6000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. В зв`язку з задоволення позову, витрати на підготовку відповідачем відзиву на позовну заяву залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved