Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

26.12.2024 року до Доманівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №22036000217916 від 11.11.2019 року у розмірі 57769,37 грн; за договором №26209000442611 від 23.09.2019 року у розмірі 28106,78 грн та судові витрати. В обґрунтування вимог посилається на те, що 11.11.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22036000217916, згідно умов якого позичальник отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 11.11.2021 року (п. 1.2 кредитного договору). Також, 23.09.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №№26209000442611, згідно умов якого позичальник отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 23.09.2021 року (п. 1.2 кредитного договору). Свої зобов`язання Банк виконав в повному обсязі, своєчасно та в обумовленому розмірі надав [PERSON] кредитні кошти за договорами. Проте відповідач свої обов`язки за кредитними договорами не виконує, погашення кредиту у встановленому договором порядку не здійснює, що призвело до утворення заборгованості за договором №22036000217916 від 11.11.2019 року у розмірі 57769,37 грн, з яких: 45685,81 грн.-заборгованість по тілу кредиту; 36,21 грн-прострочена заборгованість по відсоткам; 10168,00 грн.-прострочена заборгованість по комісії; 1616,50 грн.-збитки від інфляції; 262,85 грн.-3% річних; за договором №26209000442611 від 23.09.2019 року у розмірі 28106,78 грн, з яких: 14223,93 грн.-заборгованість по тілу кредиту; 13197,73 грн.-прострочена заборгованість по відсоткам; 100,00 грн.-прострочена заборгованість по комісії; 503,29 грн.-збитки від інфляції; 81,84 грн.-3% річних; Посилаючись на викладене, ТОВ «Цикл Фінанс» просить суд стягнути з відповідача суму боргу за кредитами у розмірі 85 876, 15 грн., а також судовий збір в сумі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн. Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області Кривенко О.В. від 30.12.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в позовній заяві просив слухати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції Україниє\~частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.11.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22036000217916, відповідно до якого, останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 11.11.2021 року (п.1.2 Кредитного договору). Як вбачається з копії кредитного договору №22036000217916 від 11.11.2019 року сума кредиту\~49600, 00 грн., строк кредитування\~24 місяці, кінцева дата повернення кредиту\~11.11.2021 року, щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 11.11.2019 року по 10.06.2020 року -\~4,5% від суми кредиту, з 11.06.2020 року по 10.12.2020 року-\~3,5 % від суми кредиту, з 11.12.2020 року по 10.06.2021 року\~-2,5% від суми кредиту, з 11.06.2021 року по 11.11.2021 року-\~1,4% від суми кредиту, процентна ставка\~0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом\~56% річних. Також, вбачається з копії кредитного договору №26209000442611 від 23.09.2019 року ліміт кредитної лінії на дату укладання договору становить 14700,00 грн., строк дії кредитного ліміту-\~12 місяців, кінцева дата повернення кредиту\~11.11.2021 року, процентна ставка є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість-48% річних, на прострочену заборгованість за кредитом\~56% річних, пільговий період до 67 днів, розмір процентної ставки протягом пільгового періоду -0,01% річних. Загальна річна процентна ставка-58,89 %. Після підписання Кредитних договорів відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором, а також підтвердив, що свій примірник договору отримав. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника як це передбачено умовами Кредитних договорів. Виходячи з вищезазначеного при укладанні Кредитних договорів АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами Кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора, в тому числі до відповідача за Кредитними договорами №22036000217916 та №26209000442611. Згідно копії акту прийому-передачі від 15.12.2021 року реєстру боржників за договором факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року фактор ТОВ «Цикл Фінанс» з однієї сторони та АТ «Банк Кредит Дніпро» уклали даний акт про те, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. Згідно копії реєстру боржників за кредитним договором укладеним між позичальником та АТ «Банк Кредит Дніпро» до договору №22036000217916 від 11.11.2019 р. та №26209000442611 від 23.09.2019 року, зазначено прізвище відповідача [PERSON] . Також в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №3251 від 15.12.2021 року, призначення платежу - сплата згідно договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021, що є підтвердженням про відступлення прав вимоги АТ Банк кредит Дніпро на користь ТОВ Цикл Фінанс. Згідно\~ст. 1077 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитними договорами №22036000217916 та №26209000442611. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1\~ст. 629 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України). У відповідності зістаттею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Заборгованість за Кредитним договором виникла на підставі користування відповідачем коштами кредитної лінії, які після вдалого використання відповідач відмовився повертати чим грубо порушив взяті на себе зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2\~ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 за змістом ст.\~552, ч. 2 ст.\~625 ЦК України\~інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Заборгованість за договором №22036000217916 від 11.11.2019 року у розмірі 57769,37 грн, з яких: 45685,81 грн.-заборгованість по тілу кредиту; 36,21 грн-прострочена заборгованість по відсоткам; 10168,00 грн.-прострочена заборгованість по комісії; 1616,50 грн.-збитки від інфляції; 262,85 грн.-3% річних; за договором №26209000442611 від 23.09.2019 року у розмірі 28106,78 грн, з яких: 14223,93 грн.-заборгованість по тілу кредиту; 13197,73 грн.-прострочена заборгованість по відсоткам; 100,00 грн.-прострочена заборгованість по комісії; 503,29 грн.-збитки від інфляції; 81,84 грн.-3% річних. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст.\~133\~та ч. 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір №16/05 від 16.05.2023 року про надання правової допомоги укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А., додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023 року, свідоцтво адвоката Дорошенко М.А. серії КС №10289/10 про право на заняття адвокатською діяльністю, рахунок-фактуру №671, акт приймання передачі наданих послуг №671 від 13.12.2024, платіжну інструкцію №7317 від 13.12.2024 року на суму 7570,00 грн. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 7570,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 7570,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи. Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020р. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн., оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави згідност. 141 ЦПК Українидля стягнення з відповідача на користь позивача 2422,40 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжною інструкцією №7420 від 13.12.2024 року.

Outcome: partial