Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 жовтня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений Договір № 114254-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 32000 грн. шляхом переказу коштів у безготівковій формі на вказаний відповідачем поточний (картковий) рахунок на засадах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 16.08.2024 утворилася заборгованість в розмірі 55228,90 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 27032,08 грн., суми прострочених платежів по процентах 28196,82 грн., суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25 вересня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано за клопотанням представника позивача з АТ «Райффайзен Банк» докази. Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 07 листопада 2024 року матеріали позовної заяви було передано для розгляду за підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 грудня 2024 року було прийнято до провадження\~цивільну справу\~за позовом\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Бізнес позика»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року за клопотанням сторони позивача було витребувано з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» докази. Представник позивача до суду не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, від його представника адвоката Глушко З.В. надійшла заява про розгляду справи за відсутності відповідача та його представника. Представник відповідача надала заяву про застосування строку позовної давності де вказано, що зі змісту позовної заяви ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та доданого до неї кредитного договору № 114254-КС-002 від 19.10.2020 року вбачається, що строк кредиту становить 24 тижні, термін дії Договору: до 05.04.2021 р. Доказів які б доводили його пролонгацію матеріали справи не містять, а отже враховуючи порушення прав позичальника, яке виникло 05 квітня 2021 року, позивач мав звернутися до суду в межах строку позовної давності до 05 квітня 2024 року. Між тим товариство звернулося до суду 02 вересня 2024 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Представник позивача надав заперечення на заяву сторони відповідача про застосування строків позовної давності. Вказав, що відповідно до п. 1 Кредитного договору термін дії договору до 05.04.2021. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) в Україні було запроваджено воєнний стан з 24 лютого 2022 строком на 30 діб. У подальшому його було неодноразово продовжено. У зв`язку з цим, у даній справі строк позовної давності підлягає продовженню та зупиненню з врахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№ 2120-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Аналогічна ситуація з їх зупиненням у період дії воєнного стану. Отже, у даному випадку, враховуючи, що сплив строку позовної давності при пред`явленні позову до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором припав на період дії воєнного стану в України, такий строк підлягає продовженню та зупиненню до закінчення або скасування воєнного стану в Україні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Частинами 1, 3 статті 12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3-6, ч.8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1056-1\~ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 19 жовтня 2020 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало пропозицію (оферта) [PERSON] укласти Договір № 114254-КС-002 про надання кредиту (а.с. 19-20). 19 жовтня 2020 року [PERSON] акцептував пропозицію ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про укладення Договору про надання споживчого кредиту шляхом підписання Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 114254-КС-002 про надання кредиту (а.с. 50-51). 19 жовтня 2020 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] був укладений Договір № 114254-КС-002 про надання кредиту (а.с. 21-22) шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора G8793, наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на фінансовий номер позичальника, що вбачається з візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення вищевказаного електронного договору (а.с. 52-53). Таким чином, Кредитний договір № 114254-КС-002 від 19.10.2020 був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 32000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку і на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 24 тижні. Процентна ставка в день: 0,71522395 фіксована. Загальний розмір наданого кредиту: 32000 грн. Термін дії договору: 05.04.2021. Орієнтовна вартість кредиту: 56760 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 261,05674175. Сторони домовились, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів (п. 2 Договору). Підписуючи Договір електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, [PERSON] погодився на означені умови та погодився з розрахованим розміром загальної вартості наданого кредиту. Отже, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Вищевикладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. З інформації наданої Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» від 19.03.2025 № 81-15-9/3564-БТ вбачається, що на ім`я [PERSON] була емітована банківська платіжна картка. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 32000 грн., що підтверджується копіями квитанції платіжної системи про перерахування 19.10.2020 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» коштів [PERSON] на його платіжну картку згідно кредитного договору № 114254-КС-002 від 19.10.2020 на суму 20000 грн. та 12000 грн. (а.с. 54-55) та випискою про рух коштів по картці [PERSON] , наданою АТ «Райффайзен Банк», з якої вбачається, що 19 жовтня 2020 року було проведено операції з безготівкового зарахування коштів на рахунок [PERSON] в розмірі 12000 грн. та 20000 грн. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Кредитним договором № 114254-КС-002 від 19.10.2020 належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 114254-КС-002 від 19.10.2020 (а.с. 28-49) та довідки про стан заборгованості [PERSON] за договором № 114254-КС-002 про надання кредиту від 19.10.2020 (а.с. 27) вбачається, що заборгованість за кредитним договором складає 55228,9 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 27032,08 грн., заборгованість по відсотках 28196,82 грн. та заборгованість по комісії 0 грн., заборгованість по штрафам 0 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача посилається на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовом, на що суд вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості захистити своє право чи інтерес через суд. Частинами першою, п`ятою статті 261\~ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України). Умовами кредитного договору встановлено термін його дії до 05 квітня 2021 року. Між тим, Законом України\~від 30\~березня 2020\~року №540-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)» розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження №61-5238св22) та від 20 квітня 2023 року у справі №728/1765/21 (провадження №61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції Закону України\~від 30\~березня 2020\~року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Крім того, Законом України\~від 15\~березня 2022\~року №2120-IX\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року розділ\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Цивільного кодексу\~України доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, з огляду на те, що з 02.04.2020 набрав чинності Закон, згідно з яким в Україні запроваджений з 12.03.2020 загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє на усій території України, пред`явлення позову ТОВ «Бізнес Позика» відбулося в межах позовної давності та на час подання позову перебіг позовної давності не закінчився. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв`язку з викладеним суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № 114254-КС-002 від 19.10.2020 у розмірі 55228,90 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved