Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що відповідно до судового наказу Новоселицького районного суду із нього було вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі однієї четвертої частки його доходу, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку\~ щомісячно до досягнення нею повноліття. Він просить зменшити розмір та стягувати з нього одну шосту частку його доходів на дитину відповідного віку, у зв`язку із тим, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина від другого шлюбу, батьки похилого віку, він ніде не працює та не має змоги платити аліменти у визначеному судом розмірі. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України\~справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак подала відзив відповідно до якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає що позивач приховує свої доходи так як працює в ЄС та має дохід, також просила справу розглядати у її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Новоселицького районного суду від 23.07.2024 року із позивача було вирішено стягувати аліменти на утримання сина в розмірі однієї четвертої\~частки його\~доходу,\~але не\~менше п`ятдесяти\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку та\~не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до його повноліття. Відповідно до ст.7 Закону України № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 3196 гривень. Згідно ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Із зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на погіршення матеріального стану у зв`язку із тим, що він не працює, в нього є дитина від другого шлюбу та батьки похилого віку. Позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини того, що з моменту постановлення судового наказу суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі нічим не підтвердив. Воаховуючи те, що з моменту винесення судового наказу до подання даного позову пройшло менше двох місяців, то в розумінні ст. 192 СК України, на думку суду, ним не доведено обставин, які були б достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може. Крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а тому на думку суду в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed