Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У січні 2025 року позивач через свого представника звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з вище вказаним позовом, який за правилами загальної підсудності було передано на розгляд Першотравневому районному суду м.Чернівці. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 05.05.2021 між ТОВ «1 Безпечене агенство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики № 1112975 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн., строком на 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису Kdj6PCqY59, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказував на те, що позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1112975 від 05.05.2021 року, передав відповідачу грошові кошти в розмірі 10000 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництва платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Відповідно до п. 4.2. договору позики № 1112975, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Пунктом 6.5 вказаних Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Вказував на те, що відповідач належним чином своїх вимог за договором не виконала та у неї утворилась заборгованість в сумі 33681 грн., яка складається з наступного: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 681,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Право вимоги за вказаним договором неодноразово переуступалось та перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 030423- ФК від 03.04.2023 року. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, умови договору позики та факторингу, просив стягнути з відповідача на користь позивача вище вказану заборгованість та судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 3500 грн. та судового збору в розмірі 2422,40 грн. На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому представник позивача позов визнав частково, зокрема не заперечував факту укладення договору позики, отримання позики в сумі 10000 грн. та не повернення вказаних коштів в обумовлений строк , разом з тим, вважає, що позивачем не правомірно заявлено до стягнення суму відсотків в розмірі 23681 грн., виходячи з наступного. Так, за Договором позики № 1112975 від 05.05.2021 року відповідачу надавався кредит строком на 29 днів до 03 червня 2021 року зі сплатою відсотків, базова ставка яких визначена у 2,7 % в день, тип процентної ставки фіксована, та знижена процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) 0,99 % в день. Тобто умови договору позики передбачають різні умови нарахування відсотків. Матеріали справи не містять інших доказів зміни умов Договору в частині строку надання кредиту. Позовна заява також не містить посилань на такі обставини. При цьому текст договору не містить положень щодо продовження строків кредитування. Таким чином, вважає, що первісний кредитор мав право нараховувати проценти лише по 03 червня 2021 року. Зазначав, що у п. 2 Договору позики та додатку № 1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), який є невід`ємною частиною договору, зазначено, що загальна вартість кредиту становить 12 871,00 грн., з яких: сума кредиту 10 000,00 грн., сума нарахованих процентів за користування кредитом за 29 днів розрахункового періоду становить 2 871,00 грн., що розраховані за зниженою процентною ставкою. Разом з тим, позивач згідно наданого ним розрахунку за період з 05.05.2021 року по 21.12.2024 року просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за відсотками в сумі 23681,00 грн., тобто у розмірі, який був йому відступлений первісним кредитором, проте наданий позивачем розрахунок складений представниками ТОВ «Фінпром маркет» (підпис директора відсутній), проте позивачем не надано детального розрахунку складеного первісним кредитором, за складовими кредитної заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, зокрема простроченої заборгованості за процентами в сумі 23 681,00 грн., із зазначенням за який період була нарахована та за якою відсотковою ставкою. З урахуванням наведених обставин, визнає розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2871 грн. У відповіді на відзив представник позивача зазначав, що у пункті 2 Договору позики зазначено, що сума позики у 10 000,00 грн., надається строком на 29 днів під процентну ставку (базова) в день 1.99 % (фіксована). Додатково в зазначеному пункті наведений орієнтовний/попередній графік погашення заборгованості, згідно якого протягом 29 днів застосовується знижена процентна ставка/день 0,99%. За понадстрокове користування позикою (її частиною) за день встановлена процентна ставка 2,70%. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, пункт 3 цього Договору. Також, зазначив, що заявлений у тексті позовної заяви розмір витрат відповідача на правову допомогу є завищений, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема: складання відповіді на відзив у даній справі не потребувало аналізу великої кількості документів, справа розглядається у спрощеному провадженні, справа розглядається у відсутності сторін в судовому засіданні; перевищують витрати позивача в два ризи, хоча часу представником відповідача на складання та збір доказів не витрачено в 2 рази більше ніж витратив представник позивача. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив у відповідній заяві, яка наявна а матеріалах справи. Також, у тексті відзиву представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 05.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 1112975 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. строком на 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Додатково в зазначеному пункті наведений орієнтовний/попередній графік погашення заборгованості, згідно якого протягом 29 днів застосовується знижена процентна ставка/день 0,99%. За понадстрокове користування позикою (її частиною) за день встановлена процентна ставка 2,70%. (а/с 90). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). На виконання умов вище вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 10000 грн. у безготівковій формі на вказану відповідачем банківську кратку, а саме особистого електронного платіжного засобу - [NUMBER] (а/с 121). Слід зауважити, що відповідач у тексті відзиву не заперечує факту отримання суми позики. Пунктом першим ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що право вимоги за вказаним договором неодноразово переуступалось та перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 030423- ФК від 03.04.2023 року (а/с 95-107). Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як було встановлено судом, відповідач отримала позику в сумі 10000,00 грн. строком на 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Додатково в зазначеному пункті наведений орієнтовний/попередній графік погашення заборгованості, згідно якого протягом 29 днів застосовується знижена процентна ставка/день 0,99%. За понадстрокове користування позикою (її частиною) за день встановлена процентна ставка 2,70%. У п. 2 договору позики міститься таблиця відповідно до якої сторони на момент укладення договору встановили, що орієнтовна загальна вартість позики буде становити 12871,00 грн., за умови, що позичальник буде дотримуватись умов договору, своєчасно погашувати заборгованість, а тому застосовуватиметься знижена процентна ставка. Порядок продовження строку користування позикою врегулювано у Розділі 7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» відповідно до якого позичальник погоджується, що у разі, якщо позичальник не сплатив заборгованість в повному обсязі та/або не оформив пролонгацію, Товариство має право застосовувати наслідки, передбачені у п. 6.8 цих правил (п.) За змістом п. 9.7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів», якщо під час дії особливих умов виконання Договору позики, встановлених для Позичальника в рамках програми лояльності, Позичальник порушить взяті на себе зобов`язання за Договором позики, такі особливі умови виконання Договору позики втрачають силу, а нараховані згідно умов Договору позики Проценти підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою, розмір якої зазначається в Договорі позики, та оплаті Позичальником в повному обсязі на загальних умовах за весь період дії Договору позики і незалежно від запропонованих особливих умов Програми лояльності (а/с 130). Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Надаючи оцінку умовам договору та таблиці з визначеним розміром відсотків, суми кредиту, суд вважає, що останні дійсно містять двозначність нарахування відсотків, як за стандартною процентною ставкою, так і за зниженою процентною ставкою. Так, матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами укладання кредитного договору, неналежне виконання позичальником його умов, що призвело до заборгованості перед позивачем, при цьому відповідач не заперечувала проти існування заборгованості, вказуючи при цьому, що під час укладання договору сторони дійсно узгодили і це зафіксовано в таблиці розмір кредиту - 10000 грн. та відповідні відсотки за його користування 2871 грн. Отримуючи вказаний споживчий кредит та погоджуючись на визначені позикодавцем умови, наглядність яких була продемонстрована в наведеній в тексті договору таблиці, позикодавець дійсно усвідомлювала свій обсяг відповідальності по поверненню 10000 грн. тіла кредиту та 2871 грн. відсотків за його користування з урахуванням програми лояльності. Разом з цим, п. 6.5-6.9 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів», у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Позичальник доручає Товариству ініціювати списання коштів із відповідного банківського рахунку Позичальника із використанням реквізитів платіжних карток, що були зазначені Позичальником при отриманні/поверненні кредиту (кредитів), сплаті процентів за їх користування, та направляти їх на виконання грошових зобов`язань Позичальника за Договором позики, укладеним із Товариством. Позичальник доручає Товариству здійснювати таке списання виключно дати повернення Позики, вказаної в Договорі позики. Таке списання може бути здійснено Товариством необмежену кількість разів, але у сумі, що не перевищує фактичної заборгованості Позичальника на день такого списання. У разі виникнення понадстрокового користування Позикою (або її частиною), Товариство має право переуступити своє право вимоги третім особам без згоди на це Позичальника. Сторони домовились, що у разі неповернення Позичальником Заборгованості у встановлені Договором позики строки (дата повернення Позики), Товариство має право: нараховувати проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) у порядку, визначеному цими Правилами та Договором позики; змінити кінцеву дату строку дії Договору позики на дату фактичного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, що тягне за собою зміну кінцевої дати Строку Позики на відповідну дату. Сторони підтверджують, що вказаний у цьому пункті порядок внесення змін до Договору позики в частині зміни кінцевої дати Строки Позики, є таким, що погоджений Сторонами та не потребує укладення окремих додаткових угод до Договору позики. Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування Позикою (її частиною) і до дати повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, на суму Позики (її частину) нараховуються Проценти у розмірі, встановленому Договором позики. Сума нарахованих процентів за понадстрокове користування Позикою не може перевищувати розміру суми, визначеної Законом України «Про споживче кредитування». Наведене свідчить про те, що вказаними умовами договору сторони погодили змінюваний тип процентної ставки, зокрема нарахування процентної ставки за понадстрокове користування позикою. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). За наслідками розгляду даного спору також встановлено, що підписавши договір позики, відповідач погодилась з умовами отримання грошових кошів у позику, що були запропоновані ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів», зокрема щодо наслідків неповернення отриманих у позику коштів в строк 03.06.2021 року, а саме можливості застосування позикодавцем положень п. 7.4, п. 6.8, п. 9.7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів», зокрема зміни кінцевої дати повернення позики, припинення програми лояльності, перерахунок процентів за понастрокове користування позикою, а тому має нести відповідальність передбачену укладеним нею договором відповідно до його умов. Таким чином, безпідставними є посилання відповідача у відзиві на те, що позивач неправомірно нараховував відсотки за користування кредитом після спливу 29 днів з моменту надання коштів у позику. З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 33681 грн., яка складається з наступного: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 681,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а/с 123-125). Суд звертає увагу на те, що відповідач не оспорювала укладений між нею та первісним позикодавцем договір та з позовом про визнання його недійсним, в цілому або в частині умов, що стосуються розміру відсоткової ставки, до суду не зверталась. Також, відповідачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: копією договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 оку; витягу з Акту №2-П від 06.12.2024 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від «01» листопада 2024 року; витягу з Акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги від 02.12.2024 року за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від «01» листопада 2024 року, платіжної інструкції суд приходить до висновку, що позивач дійсно поніс витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн., розмір яких є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим відповідне клопотання підлягає задоволенню. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved