Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

03.09.2024 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини. В позовній заяві вказувала на те, що 20.08.1994 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб, який 12.08.2024 року було розірвано Київським районним судом м.Полтави. На теперішній час вона не працює, так як з 2005 року є інвалідом ІІІ-ї групи безстроково, внаслідок загального захворювання. Інвалідність вона отримала під час перебування в шлюбі з відповідачем. Пенсію по інвалідності вона отримує мінімальну, інших джерел доходу вона не має. Влаштуватися на роботу вона не може в зв`язку з захворюванням. ЇЇ матеріальне становище є вкрай нужденним і вона потребує матеріальної допомоги. Колишній чоловік матеріальної допомог їй не надає. В зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 7500,00 грн., які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. 04.09.2024 року на підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Турченко Т.В. Ухвалою суду від 05.09.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 29.01.2025 року зобов`язано Комунальне підприємство «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких [PERSON] , [INFO] , 26.07.2021 року була встановлена 3 група інвалідності, починаючи з 20.07.2014 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27.02.2025 року зобов`язано міжрайонну медико-соціальну експертну комісію №1 м.Полтави надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких [PERSON] , [INFO] , 26.07.2021 року була встановлена 3 група інвалідності, починаючи з 20.07.2021 року. \~ \~ \~ \~04.03.2025 року КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради надав затребувані документи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Самусенко Н.М, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гончаренко О.В. в судове засідання не з`явилися, від адвоката надійшла заява про відкладення розгляду справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи згоду представника позивача та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі із 20.08.1994 року, який розірвано згідно рішення Київського районного суду м.Полтави від 12.08.2024 року. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 26.08.2021 року, [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію по інвалідності 3 групи загальне захворювання. Факт того, що позивач [PERSON] є інвалідом третьої групи, загального захворювання підтверджується також, медичною документацією надаю Комунальним підприємством «Полтавський обласний експертний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради. Судом також встановлено, що позивач на даний час не працює, отримує пенсію по інвалідності. Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що потребує значних витрат на лікування, її колишній чоловік матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Статтею ст.76 Сімейного кодексу України передбачено право на утримання після розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п`ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. Як слідує із змісту ст.77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право колишньої дружини на утримання її чоловіком. За положеннями частини другої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із частинами третьої, четвертою статті 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Однак матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] , [INFO] стала непрацездатною під час перебування у шлюбі з відповідачем чи протягом року після розірвання шлюбу (встановлено інвалідність, тяжке захворювання, що за рекомендацією лікаря потребує щорічного лікування в стаціонарі тощо). Натомість, як вбачається з медичної документації, наданої Комунальним підприємством «Полтавський обласний експертний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради, з медичної картки розвитку дитини заведеної на ім`я [PERSON] , а також з санітарно-курортної книжки, [PERSON] хворіє з дитинства, так як при народженні отримала травму правої руки. Внаслідок чого в 2006 року була визнана інвалідом ІІІ групи. Отже, травма, на підставі якої позивачу була встановлена ІІІ-тя група інвалідності, отримана задовго до вступу нею в шлюб з [PERSON] . Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17. Аналогічний висновок викладений ВС у справі щодо аліментів на утримання одного з подружжя справа (ВС/КЦС, № 161/16931/16-ц, 11.10.18) - аліменти на утримання одного з подружжя призначаються лише за наявності сукупності умов, в тому числі, - потреба в матеріальній допомозі і нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 3028 гривня. Позивач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні частини четвертої статті 75 СК України та частини 2 статті 76 СК України. З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed