Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

24.11.2024 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», через свого представника звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , [PERSON] про суми 3% річних та інфляційних втрат. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12 листопада 2010 року справа № 2-7690/10 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект»: заборгованості за кредитним договором № 11378594000 у розмірі 923 345 грн 92 коп., сплачене державне мито у розмірі 1 700 грн 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн 00 коп. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року по справі № 756/12850/21 стягнуто солідарно з відповідачів на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» суму 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, розмір якого визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2010 в сумі 297 954 грн. 79 коп. нараховані за період з 01.08.2018 року по 31.07.2021 року. Зобов`язання боржників є триваючим, відповідачі не виконували рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 листопада 2010 року у справі № 2-7690/10 з моменту його ухвалення, не виконують по день звернення до суду, то в порядку ст. 625 ЦК України та враховуючи пункти 12, 18-19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, період за який позивач просить стягнути 3% річних та інфляційні втрати - з 02.04.2017 по 31.07.2018 та з 01.08.2021 по 23.02.2022. В зв`язку з вищезазначеним, позивач просить суд стягнути солідарно на свою користь з [PERSON] , [PERSON] 3% річних за періоди 02.04.2017 по 31.07.2018 та з 01.08.2021 по 23.02.2022 у сумі 52 592,77 грн. та інфляційних втрат за періоди з 02.04.2017 по 31.07.2018 та з 01.08.2021 по 23.02.2022 у загальному розмірі 181 758,79 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №11378594000, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику кредитні кошти у повному обсязі відповідно до умов кредитного договору. У забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, 30.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки№220927. Відповідачі неналежним чином виконували свої зобов`язання перед банком, в наслідок чого, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2010 року у справі №2-7690/2010 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11378594000 у розмірі 923 345 грн 92 коп., сплачене державне мито у розмірі 1 700 грн 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн 00 коп. Рішення набрало законної сили 23.11.2010 року. 13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 2, за яким ТОВ «Кей-Колект» набуло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11378594000 (укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] та договором поруки № 220 927 (укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] ). Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2012 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «Кей-Колект» у виконавчому провадженні № 24312014 з виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва у справі № 2-7690/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11.12.2012 року замінено сторону у виконавчому провадженні по справі № 2-7690/10 стягувача на ТОВ «Кей-Колект» за правом грошової вимоги до [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року по справі № 756/12850/21 стягнуто солідарно з відповідачів на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» суму 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, розмір якого визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2010 в сумі 297 954 грн. 79 коп. нараховані за період з 01.08.2018 року по 31.07.2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь 3% річних за періоди з 02.04.2017 по 31.07.2018 та з 01.08.2021 по 23.02.2022 у сумі 52 592,77 грн., інфляційні втрати за періоди з 02.04.2017 по 31.07.2018 та з 01.08.2021 по 23.02.2022 у сумі 181 758,79 грн., у зв`язку з не виконанням ними рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 листопада 2010 року у справі № 2-7690/10 в сумі 297 954 грн. 79 коп. з моменту його ухвалення. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно з нормами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на те, що відповідачі не повернувши суму позики в обумовлений Договором строк, чим порушив зобов`язання за Договором (ст. 610 ЦК України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідальність у вигляді трьох процентів річних та інфляційних втрат є особливим видом відповідальності, яка передбачена не договором, що укладається на розсуд сторін, а законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц). Таким чином, за змістом наведеної норми нараховані на суму боргу 3 % річних і інфляційні втрати входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, що належать до сплати кредиторові. Згідно розрахунку наданим позивачем, який був перевірений судом заборгованість 3% річних за періоди з 02.04.2017 по 31.07.2018 та з 01.08.2021 по 23.02.2022 складає 52 592,77 грн. та заборгованість інфляційних втрат за періоди з 02.04.2017 по 31.07.2018 та з 01.08.2021 по 23.02.2022 складає 181 758,79 грн. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи пункти 12, 18-19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України,суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з солідарно з відповідачів на користь позивача вищевказану заборгованість. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved