Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

08.10.2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому просить визнати за собою право власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.08.2004 року, квартира [ADDRESS] в рівних долях належить [PERSON] та [PERSON] . [INFO] матір позивачка [PERSON] померла і [INFO] позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері на частину зазначеної квартири. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] 23.01.2022 року позивачка звернулась до ПН КМНО Смичкової Л.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 23.01.2022 року зазначений приватний нотаріус відкрила спадкову справу №02/2022 (номер у спадковому реєстрі 69021707). Після цього позивачка надала нотаріусу всі необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Починаючи з серпня 2022 року позивачка намагалась отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, але приватний нотаріус Смичкова Л.Б. на зв`язок не виходить. Намагаючись реалізувати своє право на отримання спадку позивачка звернулась до управління нотаріату, але отримала відповідь від 13.06.2024 року про те, що наказом від 05.04.2023 року припинено нотаріальну діяльність ПН Смичкової Л.Б. з 17.04.2023 року. Вказаним наказом Смичкову Л.Б. було зобов`язано протягом одного місяця передати до Київського державного нотаріального архіву документи нотаріального діловодства та архів, але до теперішнього часу документи нотаріального діловодства та архів ПН Смичкової Л.Б. до Київського державного нотаріального архіву не передано. Аналогічну відповідь позивачка отримала від управління нотаріату і 16.09.2024 року. Позивачка зазначає, що вона є єдиною донькою померлого [PERSON] і лише вона звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак відсутність правовстановлюючого документу позбавляє її можливості реалізувати своєї право на спадщину. Ухвалою суду від 17.10.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 28.10.2024 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 19.12.2024 року закрите підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, а також витребувано від Київського державного нотаріального архіву та ПН КМНО Смичкової Л.Б. матеріали спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] 02.04.2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у змісті відзиву на позовну заяву наявне клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 101). У подальшому [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » в зв`язку з реєстрацією шлюбу 15.03.1986 року (а.с. 101). Згідно відповіді Бориспільського відділу ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 23.08.2021 року, виявлено актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , де батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1724 від 06.08.1966 року. Інших актових записів про народження, де батьком зазначений [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а.с. 29). Вказане свідчить, що позивачка є єдиною донькою [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 102). Згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), за життя [PERSON] заповіту не залишив, спадкових договорів не укладав (а.с. 90). За змістом копії свідоцтва про право власності на житло від 25.08.2004 року, квартира [ADDRESS] належала в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19-20). 31.05.2012 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким позивачка, як донька померлої, є спадкоємицею майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з частини кв. [ADDRESS] (а.с. 21). За даними інформаційної довідки КП КМР «КМБТІ» від 23.02.2022 року: частина кв. [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.08.2004 року, а інша частина зазначеної квартири належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2012 року (а.с. 24). 23.01.2022 року ПН КМНО Смичковою Л.Б. заведено спадкову справу №02/2022 (номер у спадковому реєстрі 69021707) щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 23). Згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.06.2024 року на ім`я позивачки: Наказом ЦМУ МЮ (м. Київ) від 05.04.2023 року №494/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смичкової Л.Б. », припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смичкової Лілії Борисівни з 17.04.2023. Вищезазначеним наказом Смичкову Л.Б. зобов`язано протягом одного місяця з дня одержання копії наказу по припинення нотаріальної діяльності передати до Київського державного нотаріального архіву документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смичкової Л.Б. Станом на сьогодні документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Смичкової Л.Б. не передано на зберігання до Київського державного нотаріального архіву. Управлінням нотаріату Смичковій Л.Б. неодноразово було направлено листи, в яких наголошено на необхідності передачі документів нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса до Київського державного нотаріального архіву на відповідальне зберігання. Управлінням нотаріату направлено лист до ГУ НП у м. Києві про залучення правоохоронних органів для вжиття всіх можливих заходів щодо встановлення місцезнаходження архівів приватних нотаріусів, що є власністю держави та не були передані на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву (а.с. 25-26). У матеріалах справи наявна також копія відповіді ЦМУ МЮ (м. Київ) від 16.09.2024 року на адресу представника позивачки, яка за змістом аналогічна відповіді ЦМУ МЮ (м. Київ) від 13.06.2024 року (а.с. 27-28). За змістом відповідей Київського державного нотаріального архіву від 11.02.2025 року, 11.03.2025 року та від 10.02.2025 року на адресу суду з виконання ухвали про витребування копії спадкової справи щодо майна [PERSON] : Станом на 11.02.2025 року, 07.03.2025 року та 10.02.2025 року ПН КМНО Смичкова Л.Б. не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву (а.с. 115-120). Двічі направлені на адресу ПН Смичкової Л.Б. копії ухвали суду про витребування матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , повернулись до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 121-122). За наведених умов, на теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та реалізувати своє право на спадщину в позасудовому порядку. Із наявних у справі доказів вбачається, що позивачка є єдиною донькою її померлого батька [PERSON] , який за життя заповіту не лишив та спадкових договорів не укладав. Позивачка у встановлений законом термін звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу та відсутність матеріалів заведеної спадкової справи, позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно, яке складається з частини кв. [ADDRESS] . У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України). Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У даній справі встановлено, що частина спірної квартири, яка належала батьку позивачки, не була ним заповідана і позивачка має право на спадкове майно, як спадкоємиця першої черги. При цьому, позивачка прийняла спадщину після смерті батька, однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримане, з наведених вище підстав. Ураховуючи наведене, з метою захисту спадкових прав позивачки, за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті її батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved