Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

ТОВ «НАШ ДОБРОБУТ» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку. Позов мотивований тим, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437, прийнятого за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, ТОВ «Наш-Добробут» було визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, зокрема у багатоквартирних будинках, визначених у Додатку 1 до цього рішення, у тому числі у багатоквартирному будинку, в якому розміщений об`єкт нерухомого майна відповідачів. Відповідно до п. 2 вказаного рішення виконкому Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437 на Департамент міського господарства Ужгородської міської ради було покладено укласти з призначеними управителями договори про надання послуг із управління багатоквартирними будинками строком на 1 рік на умовах, визначених конкурсною комісією. 28.12.2016 року між ТОВ «НАШ ДОБРОБУТ» та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено Договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою (з подальшими змінами та доповненнями). 31 грудня 2018 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Наш-Добробут» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією, та об`єктами благоустрою від 28.12.2016 р. Цією додатковою угодою сторони вирішили викласти і цей договір у новій редакції. Договір має додатки, що є невід`ємною його частиною : Додаток 1 «Тариф, структура, періодичності та строїш виконання», Додаток 2 «Загальні відомості про будинок», Додаток 3 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території». Згідно пунктів 1-3 вищезазначеного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі послуга з управління), що розташований за адресою : [ADDRESS] (далі будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Управитель надає послуга відповідно до тарифу, структури, періодичності та строків виконання, які зазначаються у додатку 2 до договору і є його невід`ємною частиною. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Відповідно до п.10 договору, плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Вартість послуг згідно додатків 1 до договору від 28.12.2016 року становить: з 01.01.2017 року 1,0287 грн.; з 01.01.2018 року 1,6749 грн.., з 01.01.2019 року 2,68 грн., з 01.01.2020 року 3,00 грн., з 01.01.2021 року 3,74 грн., з 01.01.2022 року 4,28 грн., з 01.01.2023 року 4,28грн., 01.01.2024 4,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі майна. Позивач вказує, що право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в цілому за [PERSON] в 1/4 частці на підставі свідоцтва про право на спадщину, в 2/4 частці на підставі договору дарування №4450 від 27.12.2006. Особовий рахунок № [NUMBER] щодо нарахування та обліку платежів за послугу по даній квартирі оформлено на ім`я [PERSON] . Таким чином на відповідача законом та договором покладається обов`язок сплати на користь позивача послуг за управління будинком. Зазначає, що позивач виконує свої зобов`язання з утримання будинку належним чином. Претензій щодо якості та обсягів наданих послуг від відповідача до управителя не надходило. Відповідач свого зобов`язання зі сплати наданих послуг не виконує, через що за ним утворилася заборгованість за період з липня 2020 року по травень 2024 року включно, сума якої згідно розрахунку становить 14 967,12 гривень. Сума на яку заборгованість збільшується внаслідок інфляції станом на вересень 2024 року становить 3 750,25 грн. Сума на яку заборгованість збільшується з урахуванням 3% річних від простроченої суми станом на 30 вересня 2024 року становить 1500,81 гривень. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача за послуги з управління будинком, з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, становить 20 217,37 гривень. Враховуючи вищенаведене,\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Наш-Добробут»\~заборгованість за\~надані житлово-комунальні\~послуги з\~управління багатоквартирним\~будинком,\~за період\~з 01.07.2019\~р.\~по 31.05.2024\~р.\~у розмірі\~14\~967,12\~гривень,\~інфляційні втрати\~в розмірі\~3750,25\~гривень,\~3%\~річних в\~розмірі 1500,81\~гривень,\~а всього\~стягнути 20\~217,37\~(двадцять\~тисяч двісті\~сімнадцять гривень\~тридцять сім\~копійок)\~гривень та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн. Представником відповідача, адвокатом Бухтояровою Оксаною Василівною, подано відзив на позовну заяву, доводи якого зводяться до того, що між позивачем та відповідачем по даній справі не укладалося жодних договорів, відповідач не отримував жодних послуг від позивача, будинок перебуває в занедбаному стані. Вказує, що дах протікає багато років, у зв`язку з чим відповідач неодноразово звертався в Ужгородську міську раду. Також зазначає, що відповідач не є стороною договору між позивачем та Департаментом міського господарства. Крім того заперечує щодо нарахування 3% річних та індексу інфляції у зв`язку з безпідставністю, пропуском строків звернення до суду, проведення нарахування під час карантинного періоду, пов`язаного з розповсюдженням захворювання на ковід-19, воєнного стану. Заявляє про застосування строків позовної давності, оскільки позов подано 28.11.2024 року, а стягнути кошти позивач просить з 01.07.2019 року по 31.05.2024 року. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити ТОВ «Наш-Добробут» в задоволенні позовних вимог повністю та застосувати до всіх позовних вимог строки позовної давності , а також стягнути з позивача на користь відповідача всі понесені у справі судові витрати. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Відповідач в судовому засіданні підтримав позицію свого представника. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 23.12.2016 року рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №437 ТОВ «Наш-Добробут» призначено управителем багатоквартирних будинків, зазначених у додатку 1. Згідно Додатку 1 до рішення виконкому 23.12.2016 №437 значиться серед іншого будинок за адресою [ADDRESS] . 28.12.2016 року між ТОВ «НАШ-ДОБРОБУТ» та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено Договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою (з подальшими змінами та доповненнями). Даний договір укладений у відповідності до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за результатами проведеного конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. Таким чином твердження відповідача, що він не укладав жодного договору з ТОВ «НАШ-ДОБРОБУТ», а тому не є належним відповідачем по справі, суд не бере до уваги, оскільки зобов`язальні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі та в порядку, передбаченому Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Крім того, відповідач дійсно звертався до Ужгородської міської ради з заявою від 15.03.2024 року про допомогу з ремонтом даху будинку [ADDRESS] над 11 квартирою, на що отримав відповідь, згідно якої відповідно до рішення виконкому від 13.03.2024 року №114 оголошено проведення конкурсу з призначенням управителів на багатоквартирні будинки, в тому числі і на будинок [ADDRESS] . Також [PERSON] роз`яснено, що на час проведення конкурсу щодо визначення управителя будинку, співвласники будинку мають право шляхом голосування на загальних зборах співвласників будинку та оформивши належним чином протокол зборів обрати собі іншого управителя або створити ОСББ. З матеріалів справи вбачається, що вартість послуг згідно Додатку 1 до Договору від 28.12.16 року становить1,0287 грн. за 1 кв.м. загальної площі. 28.12.2017 року Додатковим договором № 1 до вказаного Договору від 28.12.2016 було внесено зміни шляхом викладення Додатку 1 до Договору у новій редакції, тобто було встановлено тариф за надання послуги у розмірі 1,6749 грн. за 1 кв.м. Додатком 1 до Договору у редакції 31.12.2018 року передбачений тариф у розмірі 2,68 грн. за 1 кв.м. 31.12.2018 року Додатковою угодою про внесення змін до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 28.12.2016 року викладено Додаток 1 до Договору в новій редакції, яким встановлено тариф у розмірі 2,68 грн. за 1 кв.м. 30.10.2019 року Додатковою угодою про внесення змін до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31.12.2018 року викладено Додаток 1 до Договору в новій редакції, яким встановлено тариф у розмірі 3,00 грн. за 1 кв.м. 01.12.2020 року Додатковою угодою №2 про внесення змін до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31.12.2018 року викладено Додаток 1 до Договору в новій редакції, яким встановлено тариф у розмірі 3,74 грн. за 1 кв.м. 28.12.2021 року Додатковою угодою про внесення змін до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 28.12.2016 року викладено Додаток 1 до Договору в новій редакції, яким встановлено тариф у розмірі 4,28 грн. за 1 кв.м. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №392658977 від 28.08.2024 року, власником квартири за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності є [PERSON] . З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідача перед позивачем за надані з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] , у період з липня 2019 року по травень 2024 року становить 14967,12 грн. основної суми заборгованості, а також з липня 2019 року по вересень 2024 року становить 3750,25 грн. інфляційних втрат та 1500,81 грн. 3% річних, всього 20218,18 грн. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; У відповідності ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За такого, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «НАШ-ДОБРОБУТ» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 20217,37 грн., з яких 14967,12 грн. основна сума боргу, 3750,25 грн. інфляційні втрати, 1500,81 грн. 3% річних. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження частини своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовна заява є частково обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, а також заперечень відповідача з даних підстав з посиланням на пропуск строків позовної давності, то суд дійшов висновку, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК). Згідно з положеннями статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за час прострочення. Разом із тим, главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Таку позицію сформулював Верховний Суд у справі №922/175/18 від 30.01.2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Також відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє дотепер. Таким чином оскільки позивач просить стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, а також інфляційні втарти та 3% річних за період з 01.07.2019 р., строк позовної давності мав би закінчитись 01.07.2022 року проте у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, такий був продовжений та триває дотепер. Також суд враховує, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення, зокрема, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Згідно п. 2 даної постанови ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 р. № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в наступній редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285)». Таким чином в період з 24.02.2022 року по 29.12.2023 року з відповідача заборонялося нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, за вказаний період заборгованість не нараховувалася. Щодо твердження відповідача стосовно ненадання позивачем житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним будинком, то на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано жодного доказу. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Таким чином, з відповідачів слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved