Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом згідно з яким просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради \~суму надміру виплаченої субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 20241,23 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 29.05.2015\~року [PERSON] на підставі поданої заяви про призначення житлової субсидії перебувала на обліку в Департаменті праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно з абз. 1,2 п. 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМ України від 21.10.1995\~року № 848 (з наступними змінами і доповненнями), громадянин, особа, якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту за місцем реєстрації заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням \~житлової субсидії, за встановленими формами. Зокрема, декларація містить розділ ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн., які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням зав призначенням житлової субсидії». Відповідачем у декларації від 29.05.2015\~року відомостей про таке придбання не зазначено. При проведенні Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради за період з 01.01.2015\~року по 31.12.2018\~року, про що складено акт від 26.03.2019\~року №\~13-07-04/01 виявлено, що в декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , відповідачем не надано інформацію про придбання квартири 01.04.2015\~року вищезазначеної квартири, вартістю 70863,00 грн. Період призначення субсидії з 01.05.2015\~року по 30.04.2019\~року. Таким чином подання недостовірних даних про майновий стан в декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні призвело до зайвого отримання безготівкової субсидії для відшкодування витрат на загальну суму 20241,23 грн. (травень\~2015\~р.- березень\~2019\~року). 27.02.2019\~року позивачем надіслано відповідачу лист, яким повідомлено про виявлення ревізією факту придбання нерухомого майна та пропозицією з`явитися до департаменту для вирішення питання по суті, проте такий повернувся без вручення. У зв`язку з цим позивачем 17.04.2019\~року надіслано відповідачеві досудову вимогу з пропозицією повернути протягом тридцяти календарних днів з дня отримання цієї вимоги суму зайво отриманої \~житлової субсидії у розмірі 20241,23 грн. \~на рахунок позивача. Досудова вимога вручена відповідачу 19.04.2019\~року. Однак станом на час звернення до суду з позовом \~заборгованість не погашена. У подальшому\~представник позивача\~подала заяву\~у якій\~вона просила\~уточнити назву\~позивача,\~а саме\~вважати правильною\~назву позивача\~Департамент соціальної\~політики Ужгородської\~міської ради,\~уточнила позовні\~вимоги та\~просила стягнути\~із [PERSON] \~(РНОКПП:\~ [NUMBER] )\~у дохід\~державного бюджету\~(ГУК\~у Закарпатській\~області/Ужгородська\~тг/24060300,\~код ЄДРПОУ:\~37975895,\~UA\~658999980313070115000007493)\~ суму\~надміру виплаченої\~субсидії для\~відшкодування витрат\~на оплату\~житлово-комунальних\~послуг в\~розмірі 20241,23\~грн.\~Відшкодувати судовий\~збір у\~розмірі 1921,00\~грн.\~на користь\~Департаменту соціальної\~політики Ужгородської\~міської ради\~(код\~ЄРДПОУ:\~03192997,\~ \~UA\~108201720344290043000054226).\~При цьом\~,\~позивач просив\~звернути увагу\~на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року у справі 260/1410/19, яке залишено без змін згідно з постановою восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 року у справі за позовом [PERSON] до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії. Представник позивача у судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач та її представник - адвокат Шкорка І.М. у судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідачки. Також у матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідачки за рахунок бюджетних асигнувань всі документально підтверджені судові витрати, вказуючи на те, що [PERSON] фактично проживала та відповідно до прописки в паспорті громадянина України з\~1976\~року була зареєстрована у 2 кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку вона отримала у спадщину від покійного батька. У зв"язку із проблемами здоров"я з\~2005\~року має інвалідність ІІІ групи, загальне захворювання. Потребує медичного лікування. Отримувала субсидію за місцем проживання. У\~2015\~році [PERSON] прийняла рішення \~про переїзд в м. Ужгород, де вона народилася, оскільки у м. Дніпро у неї не залишилось близьких людей. Окрім того, їй важко було оплачувати комунальні послуги при мінімальній пенсії. Вона змушена була продати квартиру м. Дніпро та купила 1 кімнату квартиру у м. Ужгород. Не маючи ніяких доходів, окрім пенсії \~у розмірі\~1049\~грн. [PERSON] змушена була звернутися за призначенням житлової субсидії до відповідача. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених \~доходів та утриманих податків від 05.09.2019\~року № 38469 з\~2015\~року по\~2019\~рік [PERSON] майже не отримувала доходів. Відповідно до довідки від 04.09.2019\~року, [PERSON] знаходиться у них на обліку та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 20345,82 грн. -\~2038,84 грн. \~Крім того, у зв"язку з незадовільним станом здоров"я [PERSON] була доставлена на стаціонарне лікування 13.05.2019\~року у хірургічне відділення ЦМКЛ м. Ужгорода в ургентному порядку у вкрай тяжкому стані, де їй була зроблена операція. \~З огляду на зазначене можна прийти до висновку, що відповідач потребувала та потребує належного соціального захисту з боку держави в період з\~2015\~року по теперішній час. Також , у матеріалах справи міститься заява представника відповідача від 06.07.2022 року у якій представник просить застосувати позовну давність. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі поданої заяви про призначення житлової субсидії з 29.05.2015р. перебувала на обліку в департаменті праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послу Також, судом встановлено, що 29.05.2015 року разом із заявою про призначення житлової субсидії [PERSON] подала декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у якій у розділі ІІІ вказала, що протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії не здійснювала витрат на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн. У декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 29.05.2015 року [PERSON] підтвердила, що вона усвідомлює, що у разі подання нею у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі [PERSON] зобов`язалася повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії у подвійному розмірі. Також у заяві про призначення житлової субсидії від 29.05.2015 року [PERSON] зобов"язалася у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн.) протягом місяця повідомити, про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. На підставі поданих [PERSON] вищевказаних документів їй була призначена субсидія з 01.05.2015 року по 30.04.2019 року. В подальшому управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради за період з 01.01.2015 року 31.12.2018 року, про що складено акт від 26.03.2019 року № 13-07-04/01, з якого убачається, що ревізією особової справи № 9418 [PERSON] , мешканки [ADDRESS] (шляхом порівняння даних про майновий стан поданих в декларації з даними Інформаційної довідки) виявлено, що в Декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні [PERSON] не надала інформацію про придбання нею квартири [INFO] за адресою: [ADDRESS] (вартістю 70863,00 грн.). Згідно указаного Акту від 26.03.2019 року № 13-07-04/01, подання [PERSON] недостовірних даних про майновий стан в Декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні призвело до зайвого отримання безготівкової субсидії для відшкодування витрат на загальну суму 20241,23 грн. (травень 2015-березень 2019). Відповідно до копії договору купівлі продажу квартири від 01.04.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 612, [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 70863,00 грн. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраціюправа власності №35797152 від 01.04.2015 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до досудової вимоги від 17.04.2019 року № 34-08-05/1447 надісланої позивачем [PERSON] , відповідач повідомлялася про необхідність повернення надміру виплачених коштів, однак не здійснила жодних дій на їх повернення. Доказів повернення визначеної суми суду не надано. Питання призначення житлових субсидії врегульоване Положенням «Про порядок призначення житлових субсидій», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 (далі - Положення). Пунктом 1 вказаного Положення (тут і надалі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача. Для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. Відповідно до абз. 1 п. 14 Положення № 848 субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на 12 місяців з місяця звернення за її призначенням. Згідно з положеннями абз. 4 п. 13 Положення, після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому відповідному періоді. Відповідно до абз. 7 п. 13 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. При цьому відповідно до п.п. 5 п.5 Положення субсидія не призначається якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. грн. Згідно з вимогами абз 4 п. 22 Положення за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії. У відповідності до приписів абз. 15, 17 п. 22 Положення, у випадках, зазначених в абзацах четвертому-восьмому цього пункту, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету. У разі відмови управителя, об`єднання, виконавця комунальної послуги або громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з статтею 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями. Вказаний правовий висновок, викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.11.2019 року по справі № 332/2805/18. Також в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі № 753/15556/15-ц: зазначене наступне: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум». Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.03.2020 року по справі №234/9643/19, від 11.03.2020 року по справі №328/1056/19, від 08.04.2020 року по справі №296/9905/15-ц, від 06.05.2020 року по справі №711/3248/18, від 06.03.2019 року по справі №607/4570/17. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку повернення коштів надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.1997 № 39/283/90/5, повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках, зокрема, виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів. В разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів; подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії. Підстав для\~застосування позовної\~давності за\~заявою представника\~відповідача судом\~не встановлено,\~оскільки відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~261\~ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а у ході дослідження доказів у справі судом установлено, що про подання [PERSON] недостовірних даних про майновий стан в Декларації про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні стало відомо за результатами проведення Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради за період з 01.01.2015 року 31.12.2018 року, про що складено Акт від 26.03.2019 року № 13-07-04/01. Також суд не знаходить підстав для відмови у позові з підстав, наведених представником відповідача у відзиві на позовну заяву. При цьому , суд звертає увагу , що [PERSON] оскаржувалися дії позивача щодо не призначення їй житлової субсидії на житлово комунальні послуги за квітень-вересень 2019 року і відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року у справі 260/1410/19, яке залишено без змін згідно з постановою восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 року, у задоволенні позову було відмовлено саме з підстав визначених пп.5-1 п.6 Положення «Про порядок призначення житлових субсидій», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, згідно з яким житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо громадянин не повернув надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії за попередні періоди її одержання на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або не сплачує суми до повернення, визначені відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення. Таким чином на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходжу висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідачки 20241,23 грн. надміру виплачених коштів у виді житлової субсидії за період з травень 2015 березень 2019 року, є такою, що ґрунтується на законі, при цьому підтверджена належними та достатніми доказами, у зв`язку з чим пред`явлений позов підлягає до задоволення. Суд констатує, що відповідно до рішення LII сесії VII скликання № 2181 від 15.10.2020 року Ужгородської міської\~ради, Департамент праці\~та соціального\~захисту населення\~Ужгородської міської\~ради перейменовано у Департамент соціальної політики Ужгородської міської\~ради. Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). В контексті вказаної практики суд вважає обґрунтування цього рішення достатнім. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі\~1921,00грн. сплаченого судового збору. А тому підставі наведеного,

Outcome: approved