Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Позивачі звернулись із позовом до Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та просять визнати за ними по 1/3 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом розміром 2,86 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області. Посилаються на те, що вони є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , прийняли спадщину, проте через відсутність правовстановлюючого документу сертифіката на право на земельну частку (пай), вони не можуть реалізувати свої спадкові права. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились. Представник подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі та без участі позивачів. Представник Ярмолинецької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позов визнав та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] померла [INFO] .. Їй за життя належала земельна частка (пай) розміром 2,86 в умовних кадастрових га по бувшому КСП ім. Ватутіна с.Ясенівка Хмельницького (колишнього Ярмолинецького) району Хмельницької області, що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області №29-22-0.502-4324/281-24 від 27.11.2024 р.. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 16.01.2025 р. у справі №689/2498/24, яке набрало законної сили 18.02.2025 р., встановлено, факт про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] .. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняттям спадщини визнається, зокрема, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину своєї сестри [PERSON] , що підтверджується довідкою Ярмолинецької селищної ради №203 від 16.10.2024 р.. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №79402887 від 04.12.2024 р., архівною довідкою №2731/01-15 від 08.11.2024 р.. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.05.2004 р.. Спадщину [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 27.04.1960 р., свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14.02.2011 р., архівною довідкою №2732/01-15 від 08.11.2024 р., спадковою справою №191/2005. В свою чергу, на спадщину матері - [PERSON] подали заяви позивачі і оформили свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, що підтверджується спадковою справою №135/2012, свідоцтвом про народження [NUMBER] від 29.06.1961 р., свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 08.12.2000 р., свідоцтвом про народження [NUMBER] від 06.08.1962 р., свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 20.08.1982 р., свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.04.1969 р., свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 27.04.1960 р., свідоцтвами про прийняття спадщини за заповітом від 26.11.2012 р.. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і на право на вказану земельну частку (пай), яка була успадкована [PERSON] , а після його смерті [PERSON] .. Позивачі будучи її спадкоємцями звернулись до нотаріуса за оформленням спадкових прав за заповітом на 1/3 частку спадкового майна, однак, листом приватного нотаріуса від 02.12.2024 р. №252/02-14 їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Указом Президента\~України від\~08.08.1995\~р.\~№720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п. п. 4, 5 Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно із п. 10 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №11 від 20.02.1996 р., право на земельну частку (пай) громадянина посвідчується сертифікатом за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 р. №801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)". Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~"Про\~порядок виділення\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Таким чином, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долученого до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту. Той факт, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) підтверджується листом ГУ\~Держгеокадастру в\~Хмельницькій області\~№29-22-0.502-4324/281-24\~від 27.11.2024\~р.,а той факт, що це право було успадковане позивачами, підтверджується матеріалами спадкової справи та визнано відповідачем заявою від 14.03.2025 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За змістом п. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай), суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 р.; Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову до початку розгляду справи по суті слід повернути позивачам 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved