Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2001229989701 від 29.01.2019 в розмірі 78\~657.02 грн., яка складається із 47\~955.07 грн. заборгованості за тілом кредиту; 30\~701.95 грн. заборгованості за процентами. Також представник позивача просив стягнути 2422.40 грн. сплаченого судового збору. Також представник позивача просив стягнути 2422.40 грн. сплаченого судового збору. Крім того, представник позивача вказав про дотримання строків позовної давності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі укладеного між сторонами у справі кредитного договору №2001229989701 від 29.01.2019, [PERSON] видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 20 000 грн, який пізніше збільшено до 50 000 грн. Відповідач довготривалий строк не виконує свої зобов`язання зі своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим у нього станом на 31.10.2024 виникла заборгованість в розмірі 78\~657.02 грн., яка складається із 47\~955.07 грн. заборгованості за тілом кредиту; 30\~701.95 грн. заборгованості за процентами. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 30.01.2025 справу прийнято до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано позивачем відповідачу на підставі аб. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України. Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду. Відзиву на позов не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, суд, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.01.2019 [PERSON] підписано Заяву №2001229989701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Перший український міжнародний банк». Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку). Зі змісту заяви №2001229989701 від 29.01.2019 вбачається, що відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] та видати кредитну картку, встановивши на неї кредитний ліміт в розмірі 20 000,00 грн., строком на 12 місяців, також сторонами досягнуто згоди про розмір процентної ставки у розмірі 47,88% річних. Також 29.01.2019 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про умови надання споживчого кредиту: кредитна лінія 20\~000 грн., строк 12 місяців, розмір процентів за користування кредитом 47.88% річних. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір, в якому визначені його істотні умови. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, вбачається, що по кредитному договору №2001229989701 від 29.01.2019 (боржник [PERSON] ) 15.12.2020 було збільшено кредитним ліміт до 50\~000 грн. До Заяви позивач додав також Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками. З наданих доказів суд вбачає, що умовами публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. розділу ІІ цього договору клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надав в розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувався, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] в матеріалах справи, номер рахунку [NUMBER] , який є ідентичним рахунку, зазначеному в заяві [PERSON] №2001229989701 від 29.01.2019. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 складає 78\~657.02 грн., з яких 47\~955.07 грн. заборгованість за тілом кредиту; 30\~701.95 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч.1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З виписки з особового рахунку [PERSON] вбачається, що останній активно користувався кредитними коштами, однак, всупереч умовам кредитного договору не виконав свого зобов`язання та не повернув позивачу отримані кредитні кошти. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем, а також випискою з рахунку [PERSON] . Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України\~\~кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Крім того, вимога про стягнення процентів є, на думку суду, обгрунтованою, оскільки такі умови прямо передбачені кредитним договором №2001229989701 від 29.01.2019, паспортом споживчого кредиту, а також особисто підписані [PERSON] , що свідчить про його обізнаність та згоду з такими умовами кредитного договору. Вказана заборгованість також підтверджується розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем. Доказів належного виконання умов кредитного договору відповідач до суду не надав. Оскільки [PERSON] , всупереч вимог\~статті 1050 ЦК України,\~односторонньо порушив свої зобов`язання за кредитним договором, то, за цієї обставини, позивач вправі вимагати повернення кредитної заборгованості та здійснення належних виплат, передбачених кредитним договором, у вигляді процентів. Зважаючи на встановлене, суд, належним чином дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що право позивача у спірних правовідносинах є порушеним та обгрунтованим, а тому позов підлягає задоволенню. Посилання представника\~позивача на\~дотримання строку\~позовної давності\~суд не\~враховує при\~ухваленні рішення,\~оскільки відповідно\~до ч.3\~ст.\~267\~ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, оскільки відповідачем відповідна заява не заявлялась, тому суд не досліджує ці обставини. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved