Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] пред`явив до суду позов, в якому просить розірвати договір про надання правової допомоги від 02.02.2022, укладений між [PERSON] та адвокатом Миросем С.В.; стягнути з адвоката Мирося С.В. на користь позивача кошти, отримані ним в якості передоплати в сумі 60301,51 грн; зобов`язати відповідача повернути позивачу документацію, яка була надана адвокату для представництва його інтересів за договором про надання правової допомоги від 02.02.2022, а саме оригінал боргової розписки, яка видана [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.02.2022 між [PERSON] та адвокатом Миросем С.В. було укладено договір про надання правової допомоги, а також 02.02.2022 укладено Додатковий договір № 1 до Договору про надання правової допомоги від 02.02.2022. За умовами завдання - доручення Клієнта (додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги) адвокатом Миросем С.В. взято на себе зобов`язання щодо представництва інтересів Клієнта у судах та інших органах державної влади/місцевого самоврядування, правоохоронних органах, органах реєстрації, органах і осіб, що здійснюють примусове виконання згідно із Законом України «Про виконавче провадження» з питань щодо стягнення на його користь з [PERSON] , [INFO] суми заборгованості в розмірі 30 000, 00 доларів США, що виникла в результаті неналежного виконання договору позики, оформленого у вигляді простої письмової розписки від 16 грудня 2020 року. Право на стягнення зазначеної заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] набуто останнім на підставі договору відступлення права вимоги від 31.01.2022. Пунктом 1 Додаткового договору № 1 до Договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 передбачено, що гонорар адвоката становить 10% від суми грошових коштів, що підлягає стягненню на користь клієнта. Оплата здійснюється шляхом внесення передоплати у розмірі 70% від узгодженої суми гонорару та 30% після здійснення розгляду справи. Клієнтом відповідно до платіжної інструкції №Р24А1981136011С60В7 від 09.02.2022 перераховано на рахунок адвоката передоплату в сумі 60301, 51 грн. Відповідно до вимог пункту 2.1. Договору Клієнт має право отримувати від адвоката усно або письмово інформацію про хід виконання даного договору за завданням-дорученням клієнта. Проте, станом на 03.07.2024 адвокатом Миросем С.В. виконання вимог Договору про надання правової допомоги проігноровано в повному обсязі, а справа до суду протягом 2,5 років не скерована, відповідно провадження по справі не відкривалися, жодних процесуальних дій адвокатом не вчинено і як наслідок звіт про виконані роботи не складався. Позивач зазначає, що на телефонні дзвінки адвокат не відповідає, а в повідомленнях з месенджера WhatsApp з номера телефона [NUMBER] (даний номер телефона зазначений адвокатом як контактний в договорі про надання правової допомоги) постійно вводить позивача по справі в оману протягом вже тривалого часу. Позивач зазначає, що в переписці з відповідачем багато разів просив повернути документацію, яка була надана адвокату для представництва його інтересів про те ці вимоги були проігноровані [PERSON] з посиланням на те, що він передавав ці документи якимось стороннім особам для подання до суду тим самим порушуючи вимоги Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики, розділу 3 Договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 в частині дотримання режиму конфіденційності оскільки позивачем не надавалась згода на передачу документації стороннім особам. Отже, станом на 03.07.2024 відповідач отримавши від позивача аванс у сумі 60301, 51 грн. (за розгляд справи незначної складності) протягом наступних 880 днів не вчинив жодної дії з виконання умов договору, а законні та обґрунтовані вимоги клієнта ігнорує в повному обсязі. З огляду на грубе порушення умов договору про надання правової допомоги, порушення положень Цивільного кодексу України, Правил адвокатської етики, позивачем 03.04.2024 направлено на адресу відповідача, яка зазначена в договорі про надання правової допомоги а також в Реєстрі фізичних осіб підприємців та громадських формувань повідомлення про дострокове розірвання договору від 02.02.2022 № 1, а також з вимогою повернути документацію отриману адвокатом Миросем С.В. від клієнта. Відповідач не отримав зазначену кореспонденцію, внаслідок чого рекомендовані листи повернуті у зворотному напрямі, через сплив терміну зберігання. З огляду на те, що відповідач тривалий час ігнорує вимогу позивача повернути отриману документацію, яка була передана йому для представництва інтересів в суді, позивач вважає за доцільним заявити додаткову вимогу стосовно зобов`язання [PERSON] повернути позивачу документацію, яка була надана адвокату для представництва його інтересів за договором про надання правової допомоги від 02.02.2022, а саме оригінал боргової розписки, яка видана [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від03 квітня 2025 року провадження у справі в частині позовної вимоги про розірвання договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 та в частині позовної вимоги про стягнення отриманих в якості передоплати за договором грошових коштів в сумі 60301, 51 грн закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України - у зв`язку з відсутністю предмета спору. Так, судом було встановлено, що договір про надання правової допомоги від 02.02.2022, який укладений між [PERSON] та [PERSON] є таким, що припинений шляхом його розірвання в односторонньому порядку з 12 грудня 2024 року. Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.4260840045.1. від 19.03.2025, [PERSON] надіслав на банківський рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 60 301, 51 грн. Зазначені обставини були підтверджені позивачем. Аргументи учасників справи. 03 березня 2025 року відповідач [PERSON] подав до суду письмові пояснення, в яких останній просить відмовити у задоволенні позову за вимогою про повернення оригіналу боргової розписки виданої [PERSON] , [INFO] на ім`я [PERSON] , [INFO] . В письмових поясненнях відповідач зазначає, що розписка від 16.12.2020 року про отримання гр. [PERSON] від гр. [PERSON] в борг суми коштів в розмірі 30 000 доларів США, за участі свідка [PERSON] , надавалася двічі і лише у сканованому вигляді, а в оригіналі не передавалась взагалі. Відповідач зазначає, що всі отримані від [PERSON] документи (в оригінальних примірниках) були повернуті останньому 07.02.2025 року разом з угодою-повідомленням про припинення Договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 в односторонньому порядку (за ініціативи клієнта) від 06.01.2025 року, які направлялись на адресу останнього поштовим відправленням. За таких обставин, всі без виключення документи (в їх оригінальних примірниках), що були передані [PERSON] в період після 03.02.2022 і до 09.02.2022 були повернуті останньому 07.02.2025, тобто одночасно із припиненням дії укладеного 02.02.2022 року договору про надання правової допомоги, а вимога про зобов`язання повернення такого документа як оригінал боргової розписки, яка видана [PERSON] , [INFO] на ім`я [PERSON] , [INFO] - не може бути виконана, оскільки даний документ надався [PERSON] лише в електронному форматі у вигляді її сканованої копії. Відтак, вимога про повернення оригіналу розписки підлягає відмові, у зв`язку з тим, що оригінал такого документа взагалі не передавався, а відтак і не може бути повернутий. Щодо використання [PERSON] особистого листування, то відповідач вважає, що воно не може бути використано судом, у тому числі досліджуватися/оголошуватися в суді, оскільки в силу положень ч. 8 ст. 7 ЦПК України, «особисті папери, листи, записи телефонних розмов, телеграми та інші види кореспонденції можуть бути оголошені у судовому засіданні лише за згодою осіб, визначених Цивільним кодексом України. Це правило застосовується при дослідженні звуко- і відеозаписів такого самого характеру». Разом з тим, такої згоди до позову не було додано, оскільки відповідач її не надавав і не надає. 05 березня 2025 року позивач [PERSON] подав відповідь на відзив, який є по суті є запереченнями на письмові пояснення відповідача, в якому позивач по суті викладених відповідачем обставин зазначає, що неможливість належного виконання умов договору про надання правової допомоги укладеного між сторонами від 02.02.2022 відповідач пояснює відсутністю оригіналу боргової розписки. Проте, зазначена інформація не відповідає дійсності з огляду на те, що оригінал боргової розписки разом з підписаним позивачем оригіналами договору про надання правової допомоги (з додатками), договором про відступлення права вимоги, а також повідомленням про відступлення права вимоги було направлено на адресу відповідача транспортною компанією «Новою поштою» з трек номером відправлення № 59000793116835 від 10.02.2022. Позивач зазначає, що про отримання зазначеного відправлення відповідач не заперечує. Про отримання зазначеної боргової розписки в оригіналі засвідчує долучена до матеріалів справи ділова переписка між клієнтом та адвокатом по договору зроблена з месенджера WhatsApp на 11 арк. В зазначеній переписці адвокат жодного разу не повідомляє клієнта про необхідність долучення документа без наявності якого не можливо виконати умови договору про надання правової допомоги шляхом подання відповідної позовної заяви до суду. Позивач зазначає, що інформація долучена до матеріалів справи яка зроблена зі скріншотів месенджера WhatsApp між клієнтом та адвокатом не є особистою перепискою. Оскільки номери телефонів за якими здійснювалися листування зазначені у відповідному розділі договору про надання правової допомоги від 02.02.2022, а інша інформація ніж та, яка стосується безпосередньо розгляду цієї судової справи в переписці не міститься. Рух справи. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 16 липня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 06 листопада 2024 року повернуто заяву [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції без розгляду. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2024 року повернуто клопотання [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції без розгляду. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 06 грудня 2024 року заяву позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Забезпечено участь позивача [PERSON] у судовому засіданні, яке призначено на 11 грудня 2024 року о 15 годині 30 хвилин та у подальших судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 06 січня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 28 січня 2025 року повернуто без розгляду відповідачу [PERSON] заяву про поновлення процесуального строку на подання доказів та прийняття письмових доказів. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від03 квітня 2025 року відмовлено [PERSON] в продовженні процесуального строку для подання доказів, які долучені до письмових пояснень від 03.03.2025 по справі. Докази, які долучені до письмових пояснень відповідача [PERSON] від 03.03.2025, повернуто без розгляду. Цією ж ухвалою клопотання [PERSON] про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1ст.255 ЦПК України задоволено частково. Провадження у справі в частині позовної вимоги про розірвання договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 та в частині позовної вимоги про стягнення отриманих в якості передоплати за договором грошових коштів в сумі 60301, 51 грн закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України - у зв`язку з відсутністю предмета спору. Відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути позивачу документацію, яка була надана для представництва його інтересів за договором про надання правової допомоги від 02.02.2022, а саме оригіналу боргової розписки виданої [PERSON] на користь [PERSON] . Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, позовні вимоги підтримав, пояснивши про обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву від 03 квітня 2025 року, в якій просить судове засідання по справі проводити за його відсутності, останній зазначив, що підтримує позицію, викладену в раніше поданих до суду письмових поясненнях. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року між адвокатом Миросем Сергієм Васильовичем та клієнтом [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 02 лютого 2022 року визначено завдання-доручення Клієнта - [PERSON] , [INFO] згідно укладеного Договору про надання правової допомоги від 02.02.2022, умовами якого передбачено: Здійснення представництва інтересів Клієнта - [PERSON] у судах, органах державної влади/місцевого самоврядування, правоохоронних органах, органах реєстрації, органах і осіб, що здійснюють примусове виконання згідно із Законом України «Про виконавче провадження» з питань щодо стягнення на його користь з [PERSON] , [INFO] суми заборгованості в розмірі 30 000, 00 доларів США, що виникла в результаті неналежного виконання договору позики, оформленого у вигляді простої письмової розписки від 16 грудня 2020 року. Додатковим договором № 1 до Договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 визначено, що гонорар адвоката (вартість послуг) становить 10% від суми грошових коштів, що підлягає стягненню на користь клієнта. Оплата здійснюється шляхом внесення передоплати у розмірі 70% від узгодженого сторонами розміру гонорару, що сплачується одразу після укладення договору та 30% від узгодженого сторонами розміру гонорару, що сплачується після здійснення розгляду справи судом про стягнення суми заборгованості з [PERSON] за договором позики, оформленого 16.12.2020 року простою письмовою розпискою. Відповідно до платіжної інструкції №Р24А1981136011С60В7 від 09.02.2022 [PERSON] перераховано на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 60301, 51 грн. З поштового направлення № 59 0007 9311 6835 від 10.02/15:48 вбачається відправка посилки від [PERSON] , Вознесенськ, Відділення № 1 на користь [PERSON] , Харків, Відділення № 77. Опис змісту відправлення відсутній. Також в матеріалах справи міститься електронне листування (переписка) у месенджері «WhatsApp» між [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 15 грудня 2023 року, на 11 аркушах. З повідомлення від 03 квітня 2024 року про дострокове розірвання договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 № 1, яке направлено [PERSON] рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 03.04.2024, одержувач: адвокат Мирось С.В., адреса: вул. Отакара Яроша, 18, Харків, 61045 слідує, що [PERSON] просить повернути документацію отриману адвокатом Миросем С.В., а саме оригінал розписки, а також повернути кошти в якості передоплати в сумі 60301, 51 грн. Договір про надання правової допомоги від 02.02.2022, який укладений між [PERSON] та [PERSON] є таким, що припинений шляхом його розірвання в односторонньому порядку з 12 грудня 2024 року. Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.4260840045.1 від 19.03.2025 [PERSON] здійснив переказ грошових коштів на рахунок [PERSON] у розмірі 60 301, 51 грн. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон). Згідно зі статтею 1 Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно з частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Закону Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09.06.2017 затверджені «Правила адвокатської етики» (далі - Правила адвокатської етики). Відповідно до ст. 31 Правил адвокатської етики клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, має право розірвати договір з адвокатом в односторонньому порядку на умовах, передбачених договором. При цьому, клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, зобов`язаний сплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар за всю роботу, що була виконана (надані послуги) чи підготовлено до виконання, а також компенсувати усі витрати за цим договором. Розірвання договору про надання правової допомоги з ініціативи клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, не є показником незадовільної роботи адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання). Вимогами статті 35 Правил адвокатської етики передбачено, що при розірванні договору (незалежно від причин) адвокат зобов`язаний: повернути клієнту отримані від нього документи, а також документи, видані адвокату для клієнта іншими особами в ході виконання доручення; поінформувати клієнта щодо здійсненої адвокатом роботи (наданих послуг) і передати клієнту копії процесуальних документів, наявних у адвоката. Обов`язки адвоката, що випливають з принципів конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів, продовжують діяти і після завершення виконання адвокатом договору. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги від 02.02.2022, який в подальшому було припинено шляхом його розірвання в односторонньому порядку за ініціативи позивача з 12 грудня 2024 року. Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача повернути позивачу документацію, яка була надана адвокату для представництва його інтересів за договором про надання правової допомоги від 02.02.2022, а саме оригінал боргової розписки, яка видана [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] . На підтвердження своїх доводів позивач посилається на те, що ним було направлено оригінал розписки транспортною компанією «Новою поштою» з трек номером відправлення № 59000793116835 від 10.02.2022, а також на зміст переписки у месенджері «WhatsApp» з адвокатом Миросем С.В. Відповідач в письмових поясненнях від 03.03.2025 фактично заперечує проти передачі йому позивачем оригіналу боргового документа та зазначає, що переписка з позивачем у месенджері «WhatsApp» не може бути використана судом в силу положень ч. 8 ст. 7 ЦПК України. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача, що переписка не може бути використана судом в силу положень ч. 8 ст. 7 ЦПК України, оскільки скріншот листування (переписки) є способом фіксації електронного доказу. У частинах першій, третій статті 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), вебсайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Верховний Суд неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм заст.7 ЦК. У постановах Верховного Суду від 27.11.2019 (справа №1540/3778/18), від 25.03.2020 (справа №570/1369/17), від 17.04.2020 (справа №905/2319/17), від 13.07.2020 (справа №753/10840/19), від 18.02.2021 (справа №442/3516/20) зроблено висновки, що переписка у Viber, Skype та інших месенджерах, надані сторонами скріншоти повідомлень з телефону та планшету, роздруківки з «Viber», включно з голосовими повідомленнями та іншим, є належними та допустимими електронними доказами у судових справах, які досліджені судами в їх сукупності та яким надана належна правова оцінка. Також у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 визначено, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права в подібних правовідносинах. Таким чином, електронне листування за допомогою месенджеру «WhatsApp» може бути доказом у справі, що перевіряється на предмет належності й допустимості в кожному конкретному випадку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд зазначає, що фактично встановити зміст направлення посилки позивачем на користь відповідача транспортною компанією «Новою поштою» з трек номером відправлення № 59000793116835 від 10.02.2022 не є можливим. При цьому, позивачем не надано до суду акту приймання-передачі документів за договором про надання правової допомоги від 02.02.2022, опису вкладення до цінного листа, розписки відповідача про отримання документів або будь-яких інших документів, які б свідчили про фактичну передачу оригіналу боргового документа. Зміст договору про надання правової допомоги також не містить будь-яких відомостей щодо передачі адвокату оригіналів документів. Суд зауважує, що наданий позивачем скріншот дійсно містить переписку між [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 15 грудня 2023 року.При цьому, відповідач не заперечував про наявність переписки з позивачем у месенджері «WhatsApp», а лише посилався на те, що така переписка не може бути використана судом в силу положень ч. 8 ст. 7 ЦПК України. Аналізуючи зміст такого листування між сторонами, судом встановлено, що листування (переписка) у месенджері «WhatsApp» в цілому містить вимоги позивача виконати відповідачем свої зобов`язання за договором про надання правової допомоги, надати інформацію щодо подачі ним позову до суду та інформацію щодо стану розгляду справи судом, а також містить вимогу позивача до відповідача в січні 2024 року та в березні 2024 року повернути документи (оригінал розписки, яку позивач відправляв відповідачу), а також прохання забрати оригінал розписки та направити її позивачу. Разом з тим, фактично відповіді відповідача в переписці у месенджері «WhatsApp» зводяться до ухилення від надання чітких відповідей щодо виконання своїх зобов`язань за договором під різними приводами, не містять беззаперечного підтвердження отримання ним від позивача оригіналу боргової розписки від 16.12.2020, виданої [PERSON] , на ім`я [PERSON] , та її наявності у відповідача, що позбавляє суд можливості об`єктивно встановити, які саме документи відповідач отримував від позивача для виконання умов договору про надання правової допомоги від 02.02.2022. Отже, надані позивачем копії скріншотів телефонного листування у месенджері дійсно свідчать про наявність комунікації між сторонами з приводу договору про надання правової допомоги, проте не містять інформації, яка б достовірно підтверджувала, які саме документи та коли були передані відповідачу для виконання умов договору про надання правової допомоги від 02.02.2022, а також підтверджений відповідачем факт отримання саме оригіналу боргової розписки. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи, виникає спір. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1-2 ст. 89 ЦПК України). Оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, надані позивачем докази не доводять за стандартом доказування більшої переконливості (більшої вірогідності) факту передачі позивачем на користь відповідача оригіналу розписки та факту отримання такого документу відповідачем, відсутні підстави для зобов`язання відповідача повернути позивачу документацію, яка була надана для представництва його інтересів за договором про надання правової допомоги від 02.02.2022, а саме оригіналу боргового документу, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed