Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 03.09.2005 з [PERSON] . Обґрунтовуючи заявлений позов [PERSON] вказав на те, що між подружжям немає порозуміння, неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали бажаного результату. На переконання позивача шлюб існує формально, зберегти його не можливо. Враховуючи викладене, просив в судовому порядку шлюб розірвати, судові витрати залишити за ним. 24.07.2024 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 4 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. За клопотанням\~відповідача суд\~20.09.2024\~зупинив провадження\~у справі,\~надав сторонам\~строк на\~примирення шість місяців. 20.03.2025 по закінченню строку на примирення провадження у справі поновлене, розгляд справи призначений на 11.04.2025. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, вказав, що примирення не відбулося, наполягав на розірванні шлюбу, судові витрати у справі залишає за собою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона проти розірвання шлюбу, проте поважає рішення чоловіка. Після розірвання шлюбу просить залишити собі прізвище « [PERSON] ». Суд, заслухав доводи сторін, вивчив матеріали справи і перейшов до стадії ухвалення рішення. Датою проголошення рішення є 11.04.2025. Позов необхідно задовольнити з таких мотивів. За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2005 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 08.05.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Іршавського райуправління юстиції, актовий запис № 91). Сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2009) та [PERSON] , [INFO] (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.2019). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина третя статті 109 СК України, стаття 112 СК України). У пункті 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№ 11\~від 21.12.2007 надане роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом вживались\~заходи для\~примирення сторін,\~однак такі\~заходи позитивного\~результату не\~дали;\~встановлено,\~що примирення\~не відбулося,\~позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем відповідно до заявленого нею клопотання.

Outcome: approved