Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" ( далі ТОВ "БІЗПОЗИКА" Мишевська Наталія Миколаївна через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 28 липня 2024 року між ТОВ "БІЗПОЗИКА" та [PERSON] укладено Договір №461467-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ "БІЗПОЗИКА" 28 липня 2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №461467-КС-003 про надання кредиту, який позивач в той же день прийняв (акцепт) на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "БІЗПОЗИКА" направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор [NUMBER], на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "БІЗПОЗИКА" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 28000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування кредитом. Сторони в п. 3 Договору кредиту, погоджено «Графік платежів», відповідно до котрого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ "БІЗПОЗИКА" свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 28000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник лише частково сплатив заборгованість за договором №461467-КС-003про надання кредиту, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за договором № №461467-КС-003 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором №461467-КС-003 на загальну суму 22131,69 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у нього станом на 08.02.2025 року утворилась заборгованість за Договором № №461467-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 47356,28 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 23935,26 грн; суми прострочених платежів по процентах 23421,02 грн.; суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "БІЗПОЗИКА" заборгованість за договором №461467-КС-003 про надання кредиту від 28 липня 2024 року, що становить 41356,28 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 18 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у АТ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] );письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 28.07.2024 року (дата видачі кредиту) по 17.11.2024 року (дата закінчення терміну кредитування). До суду 07.03.2025 року надійшла інформація від АТ КБ "ПриватБанк" на виконання вищезазначеної ухвали суду, відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту. 26 березня 2025 року представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву,в якій просив в позові відмовити.Відзив мотивує тим,що договір та всі істотні умови до договору про надання кредиту не були підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором ні [PERSON] ні ТОВ "БІЗПОЗИКА".Крім того,вказує,що [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 28000 грн,однак не був обізнаний з істотними умовами договору,зокрема щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами.Також зазначив,що [PERSON] здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 22131,69 грн.Просить стягнути заборгованість за кредитним договором №461467-КС-003 від 28.07.2024 року у розмірі 5868,31 грн(28000 грн сума наданого кредиту-22131,69 грн.=5868,31 грн) ,в решті інших позовних вимог відмовити. 26 березня 2025 року представник позивача Виноградов Ю.Е. надіслав відповідь на відзив,в якому зазначив,що всі істотні умови договору були підписані відповідачем,ніяких інших нарахувань крім тіла кредиту та процентів нараховано не було.Щодо розрахунку заборгованості,який відповідач вважає необгрунтованим,то відповідач не був позбавлений можливості надати свій.Просить прийняти відповідь та врахувати при вирішенні справи.Справу розглянути без участі їх представника.Не заперечують проти винесення заочного рішення У судове засідання представник позивача не з`явилася. У позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, його представник у судове засідання не з`явилися, ,про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28 липня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 461467-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого, кредитодавець надає позивачильнику грошові кошти в розмірі 28000,00 грн на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 1,50000000 процентів за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 4200 грн. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 16 тижнів, до 17.11.2024 даний договір підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора [NUMBER]( 16-32). 28.07.2024 року [PERSON] , прийняв (акцент) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 461467-КС-003 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою( 25-32). Отже, договір про надання кредиту було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту № 461467-КС-003 від 28.07.2024, що акцептована відповідачем 28.07.2024 року шляхом підписання електронним підписом відповідача. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість останнього перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на 08.02.2025 року за Договором № 461467-КС-003 про надання кредиту становить 47356,28 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 23935,26 грн; суми прострочених платежів по процентах 23421,02 грн. (а.с.12-14). Вказані обставини підтверджуються: Пропозицію (оферта) на укладення договору про надання кредиту договір № 461467-КС-003 від 28.07.2024; Договором № 461467-КС-003 про надання кредиту від 28.07.2024; Анкетою клієнта від 11.02.2025 року; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»; розрахунком заборгованості за кредитом у гривні; пасортом споживчого кредиту; візуальною формою послідовності дій клієнта; Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 463441-КС-002 про надання кредиту від 28.07.2024; інформацією АТ Приватбанк про рух коштів ( виписку) по банківській картці [PERSON] за період з 28.07.2024 року по 17.11.2024 року. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Встановлено, що відповідач 13.08.2024,14.08.2024,26.08.2024 та 10.09.2024 здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 22131,69 грн, що свідчить про визнання відповідачем умов цього договору, в тому числі, порядок обчислення відсотків за користування кредитними коштами. Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором, що становить 47356,28 гривень. Згідно ч.1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідност.1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до ст.525 ЦК України,одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідност. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК Українипередбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК Українизазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як зазначено вище відповідачка не надала суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про задоволення позову в межах заявлених вимог, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором № 461467-КС-003 від 28 липня 2024 року в розмірі 47356,28 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 23935,26 грн; суми прострочених платежів по процентах 23421,02 грн. Всі інші твердження представника відповідача не заслуговують на увагу та не спростовують доводів позивача про наявність заборгованості відповідача по договору № 461467-КС-003 від 28 липня 2024 року. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2422,40 гривень судового збору.

Outcome: approved