Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, а саме просить встановити факт батьківства, померлого [PERSON] , [INFO] по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, де зазначити замість прізвища дітей [PERSON] та замість прізвища батька [PERSON] прізвище [PERSON] . Заяву мотивує тим, що вона познайомилася з [PERSON] у 2006 році в селі Студінка Калуського району Івано-Франківської області, і після знайомства почали зустрічатися і вже незабаром спільно проживати в житловому будинку батьків заявниці в [ADDRESS] . Тобто, вони проживали та перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне домашнє господарство, спільно несли витрати на придбання продуктів харчування , а також поступово облаштовували їхнє спільне житло. [INFO] у них народилася донька, яку назвали [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, складено відповідний актовий запис за № 4, прізвище дитини та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявниці. Відповідно до церковних канонів, щодо проведення обряду хрещення, який було проведено у храмі Успіння Пресвятої Богородиці УГКЦ в с. Студінка Калуського району. Згідно даних церковних записів батьком дитини записано [PERSON] , а мамою Заявниця. Хрещеними батьками дитини є рідний брат [PERSON] [PERSON] та рідна сестра Заявниці [PERSON] . Того ж 2008 року у липні місяці Заявниця та [PERSON] уже із новонародженою дочкою [PERSON] перейшли проживати в своє окреме житло в будинок по [ADDRESS] . Це житло належало померлій тітці матері Заявниці.В будинку, в який перейшли проживати Заявниця і [PERSON] з їх дочкою вони провели ремонт, благоустрій території. В це житло вони придбали необхідні для проживання меблі, побутову техніку, та інші речі домашнього вжитку. [INFO] у них народилася донька, яку назвали [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, складено відповідний актовий запис за № 6, прізвище дитини та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявниці. Відповідно до церковних канонів, щодо проведення обряду хрещення, який було проведено у храмі Успіння Пресвятої Богородиці УГКЦ в с. Студінка Калуського району. Згідно даних церковних записів батьком дитини записано [PERSON] , а мамою Заявниця. Хрещеними батьками дитини є двоюрідний брат Заявниці [PERSON] та двоюрідна сестра Заявниці [PERSON] . Із самого народження дітей та по день смерті їхнього батька, її цивільного чоловіка, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували доньок, утримували, [PERSON] виконував усі обов`язки батька дітей передбачені сімейним законодавством. Як сім`я, Заявниця та [PERSON] , із дітьми спільно проводили дозвілля, відвідували родичів, зокрема і заінтересовану особу по справі маму [PERSON] , а бабцю дітей [PERSON] . Всі родичі, друзі та знайомі знали їхню сім`ю, для всіх очевидними були обставини батьківства [PERSON] щодо дочок [PERSON] та [PERSON] . Також, [PERSON] за життя цікавився навчанням дітей, які навчалися і Студінській гімназії, відвідував батьківські збори, реагував на зауваження класних керівників дітей, брав активну участь у позакласній діяльності гімназії, зокрема в організації ремонтних робіт освітнього закладу. [PERSON] визнавав за життя своїм постійним місцем проживання спільне житло із Заявницею та їх дітьми по [ADDRESS] . За цією адресою від подавав декларацію про вибір сімейного лікаря, отримував медичну допомогу у амбулаторії с. Студінка. Так, [INFO] [PERSON] помер, про що 29 листопада 2024 року був складений відповідний актовий запис про смерть за №1428. Так, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Таким чином встановлення факту батьківства заявниці необхідно для цілей реалізації прав на спадщину дітей після смерті їх батька, тому заявниця змушена звернутися із вищевказаною заявою до суду. В судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Іванів О.Б. заяву підтримали, посилаючись на викладені вище обставини, просили її задоволити. Заявиця додатково зазначила, що ні вона, ні її чоловік [PERSON] не перебували у зареєстрованих шлюбах з іншими особами, постійно спільно проживали, вели спільний побут, спільно виховували доньок [PERSON] та [PERSON] , спільно святкували всі свята та дні народження. Чоловік був дуже турботливим батьком. Представник заінтересованої\~особи Калуського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Калуському\~районі Івано-Франківської\~області Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~ та\~ заінтересована\~особа [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~хоча їх \~було завчасно повідомлено про дату час та місце розгляду заяви. Їхня\~неявка не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, про що 14.02.2008 року, складено відповідний актовий запис за № 4, де прізвище та по батькові дитини у Книзі реєстрації народжень записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері (а.с. 6,7). У відповідності до довідки виданої в.о. адміністратора о.В.Бойко від 02.02.2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] - 10.08.2008року отримала тайни Хрещення і Миропомазання у храмі Успіння Пресвятої Богородиці УГКЦ в с. Студінка Калуського району. Згідно даних церковних записів батьком дитини записано [PERSON] , а мамою [PERSON] . Хрещеними батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, про що 19.05.2011 року, складено відповідний актовий запис за № 6, де прізвище та по батькові дитини у Книзі реєстрації народжень записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері (а.с. 8,9). У відповідності до довідки виданої в.о. адміністратора о.В.Бойко від 02.02.2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] - 15.05.2011 року отримала тайни Хрещення і Миропомазання у храмі Успіння Пресвятої Богородиці УГКЦ в с. Студінка Калуського району. Згідно даних церковних записів батьком дитини записано [PERSON] , а мамою [PERSON] . Хрещеними батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). [PERSON] за життя цікавився навчанням дітей, які навчалися в Студінській гімназії, відвідував батьківські збори, реагував на зауваження класних керівників дітей, брав активну участь у позакласній діяльності гімназії, зокрема в організації ремонтних робіт освітнього закладу. Вказані обставини підтверджуються характеристиками Студінської гімназії від 22.01.2025 року за №01-13/12 та за №01-13/13 (а.с.25,26). [PERSON] визнавав за життя своїм постійним місцем проживання спільне житло із [PERSON] та їх дітьми по [ADDRESS] та за цією адресою уклав декларацію про вибір сімейного лікаря, отримував медичну допомогу у амбулаторії с. Студінка (а.с.26, 27,28-29). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.11.2024 (а.с. 10). У відповідності до заяви про прийняття спадщини поданої [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від 13.02.2025 року до приватного нотаріуса Гаврилюка О.І., остання виявила намір у прийнятті спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.15). Листом приватного нотаріуса Гаврилюка О.І. за №5/02-14 від 13.01.2025 року [PERSON] відмовлено у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , оскільки неповнолітні не входять в коло спадкоємців, що передбачені ст. 1261 ЦК України, та у їхньому свідоцтві про народження батьком зазначено [PERSON] (а.с.16,18). Допитана в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~ пояснила, що являється хресною мамою [PERSON] та рідною сестрою зявниці. Вона була свідком того, як заявниця та [PERSON] зустрічалися, жили разом, а також, як в них народилося двоє донечок, і [PERSON] вона стала хресною мамою. Стверджує, що [PERSON] займався вихованням та доглядом за дітьми, ходив в школу, був на святах. Він сильно любив донечок. Вона часто бачила разом заявницю, дітей та [PERSON] , які разом проводили свята, приймали гостей та їздили в гості до його матері. Вони вели себе як сім`я, і так сприймалися іншими. Постійно спільно проживали та спільно виховували дітей від їхнього народження і до смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначила в судовому засіданні, що вона є сусідко сім`ї [PERSON] , та вказала, що вони справді проживали разом як одна сім`я разом з своїми дітьми. Дозвілля проводили разом, їздили в гості до родичів [PERSON] , та приймали їх в себе вдома. Ніхто і не припускав, що [PERSON] і [PERSON] не його діти, і ніхто і не знав, що вони на прізвищі матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її батьком, якого і пам`ятає як батька, оскільки постійно проводили час разом. Їздили в гості до бабусі, матері тата, і вона також приходила до них. Проживали разом з її народження. Свідок [PERSON] також ствердила в судовому засіданні, що [PERSON] є її батьком, який помер в 2024 році. Зазначила, що вони разом постійно проживали однією сім`єю, тато їх з сестрою [PERSON] любив та дбав за ними, відвідував шкільні збори та сімейного лікаря. На фотознімках, які долучені до заяви та досліджені в судовому засіданні, зафіксовано [PERSON] разом зі заявницею та доньками [PERSON] та [PERSON] , у різні період їхнього життя (а.с. 30-40). Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32). Відповідно до змісту ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. П. 3 ч. 2 ст. 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття). Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Згідно п.9 постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Як зазначено в правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, пояснення свідків, долучені письмові докази, зокрема, фотографії, на яких зафіксовано, як заявниця, [PERSON] та їхні доньки [PERSON] та [PERSON] проводили час разом у різні періоди їхнього життя та за різних обставин, при цьому, їхні діти на них зафіксовані, як і в дошкільному віці, так вже і в більш дорослому віці, вважає, доведеним факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , являється батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Факт батьківства померлого [PERSON] відносно доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , необхідний заявниці для оформлення цілей реалізації прав на спадщину дітей після смерті їх батька. Тому, з огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт батьківства, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, оскільки вона законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами. На підставі викладеного, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 121, 125, 128, 130 СК України,

Outcome: approved