Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову зазначив, що 03.11.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого сторони мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач [PERSON] вважає, що сім`я розпалася та відновлена бути не може, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. В судові засідання, призначені на 03.02.2025 року, 14.03.2025 року, 04.04.2025 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавала, через що справа підлягає заочному розгляду на підставі наявних в ній доказів та документів. Позивач проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.11.2015 року під актовим записом №1043, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). У відповідності до ч. 1 ст. 112 СК України з метою встановлення наявності підстав для розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між подружжям фактично припинені, подружжя проживає нарізно, сімейне життя не склалося і в подальшому сторони не бажають проживати разом; примирення між сторонами не можливе. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved