Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 09.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22039000552139, за умовами якого останній отримав кредит, взявши на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, строк кредитування до 09.12.2023. 28.03.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №28/03/24 відповідно до якого останнє набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість розмір якої на дату звернення до суду з позовом складає 84868,82 грн., з них: 59692,99 грн сума боргу за тілом кредиту, 1,11грн сума боргу за відсотками, 25174,72 грн. сума боргу по комісії, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. \~\~ Ухвалою судді від 08.01.2025\~ провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду\~ клопотання в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала частково, не заперечила проти стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 55748,78 грн., а в стягненні решти заявленої суми заборгованості , зокрема заборгованості по комісії заперечила, оскільки такі вимоги суперечать вимогам законодавства. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 09.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22039000552139, відповідно до умов якого позичальнику у тимчасове платне користування на споживчі потреби надано грошові (кошти) у сумі 63719,99 грн. на строк 24 місяців, з кінцевою датою повернення кредиту 09.12.2023. Цільове призначення: на споживчі потреби.\~ Процентна ставка за кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних. Щомісячнакомісія\~ за обслуговування\~ кредитної заборгованості: з 09.12.2021року по 08.07.22року 3 %\~ від суми Кредиту; з 09.07.2022 по 08.01.2021року 2,5% від Суми кредиту; з 09.01.2023 по 08.07.2023 1,5% від суми кредиту; з 09.07.2023 по 09.12.2023 0,925% від суми кредиту. Відповідно до п.1.3 договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок [NUMBER] відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Однак, відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувались, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 22039000552139 від 09.12.2021, станом на 27.03.2024 загальна заборгованість складає 84868,78грн, з яких: 59692,99 грн заборгованість за тілом кредиту; 1,07 грн заборгованість за відсотками; 25174,72 грн заборгованість за комісію. 28.03.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №28/03/24, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передає (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 за договором 22039000552139 від 09.12.2021,, укладеного з [PERSON] , загальна заборгованість становить 84868,82 грн. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором№ 22039000552139 від 09.12.2021. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як встановлено в ході розгляду справи АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання перед відповідачем виконало, перерахувало [PERSON] обумовлені кредитним договором кошти. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором №22039000552139 від 09.12.2021 в сумі 59692,99 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту та простроченої заборгованості за відсоткам. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище до ТОВ «Цикл Фінанс» від АТ «Банк Кредит Дніпро» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором факторингу №28/03/24 Статтею 514 ЦК України встанолено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як встановлено судом, відповідачем за період користування кредитними коштами за Кредитним договором №22039000552139 від 09.12.2021року було сплачено комісію за обслуговування кредиту в сумі 3945,32грн., що підтверджується розрахунком суми несплачених комісій за користування кредитними коштами (Додаток №3). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 22039000552139 від 09.12.2021 підлягають до задоволення в сумі 55748,78 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 55747,67 гривень ( 59692,99 грн.\~ заборгованість по тілу кредиту 3945,32грн. сплачена комісія\~ за користування коштами); простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 1,11 гривень, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачазаборгованості по комісії в розмірі 2525174,72 грн. суд дійшов висновку про таке. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Оцінюючи зміст положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3,5 % до 0,925 %від суми кредиту залежно від періоду, та зміст положень Загальних умов кредитування «Умови надання споживчих кредитів» Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» чинними на час укладення оспорюваного договору, якими визначено, що послуга банку по обслуговуванню кредиту полягає у тому, що банк здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості, шляхом направлення SMS - повідомлень; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості, тощо, апеляційний суд вважає, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 6.9.7 Загальних умов кредитування, про надання не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними. Суд вважає, що положення пункту 1.2 кредитного договору№ 22039000552139 від 09.12.2021\~ про сплату позичальником на користь банку щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості: з 09.12.2021року по 08.07.22року 3 %\~ від суми Кредиту; з 09.07.2022 по 08.01.2021року 2,5% від Суми кредиту; з 09.01.2023 по 08.07.2023 1,5% від суми кредиту; з 09.07.2023 по 09.12.2023 0,925% від суми кредиту суперечать положенням ч.1, ч. 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» і є нікчемними з моменту укладення цього правочину. Сторона позивача не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 180/1434/20, від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19. Суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку позичальника їх повернути і сплатити за користування ними проценти. Підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням. Таким чином, доводи сторони відповідача про те, що встановлення у кредитному договорі щомісячної комісії за обслуговування кредиту суперечить законодавству на момент укладення сторонами кредитного договору є обґрунтованими, а відтакпозовні вимоги в частині стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості\~ в сумі 25174,72грн. задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем визначено суму понесених судових витрат, яка складається із судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Понесення таких витрат підтверджується платіжною інструкцією № 7851 від 25.12.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНГС» задоволено частково, а саме на суму складає 65,68 % від заявлених, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1591,03 грн., що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачи на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6000,00 гривень. Судом встановлено, що між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А.\~ 18.09.2024 укладено договір про надання правничої допомоги № 43453613 . Згідно з п. 1.1 договору про надання правничої допомоги адвокат зобов`язується, в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати клієнту правову допомогу за його запитом, а клієнт зобов`язується оплатити надані ним послуги. 18.12.2024року адвокатом надано акт №22039000552139 про підтвердження факту надання правничої допомоги, відповідно до якого\~ вартість наданої послуги становить 6000гривень. Згідно з платіжною інструкцією № 7601 від 25.12.2024\~ ТОВ «Цикл Фінанс» перерахувало на користь адвоката Дорошенко М.А., 6000,00 грн в рахунок оплати юридичних послуги згідно акту №22039000552139. Враховуючи те, що позовнівимоги задоволено частково на 65,68% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3940,80гривень (6000,00 х 65,68%\~ = 3940,80грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial