Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , з участю Служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що від спільного подружнього життя із відповідачем у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зазначає, що на даний час повнолітній син [PERSON] , є інвалідом 1 «А» групи за яким він здійснює погляд. Вже тривалий час відповідач зловживає алкогольним напоями, однак від січня 2023 по липень 2023 після лікування доглядала за дітьми. Згодом, з липня 2023 продовжила зловживати алкогольними напоями. Фактично з цього моменту покинула квартиру, де проживає її сім`я, та перебуває по різних місцях з особами, які також зловживають алкоголем. З приводу її самоусунення від виховання дітей Службою у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області проводилася робота, однак безрезультатно. На момент звернення до суду, [PERSON] повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо [PERSON] , яка є учнем 4 класу, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, байдужа до її здоров`я, не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться її навчанням та життям в цілому, не допомагає матеріально. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою судді від 23.11.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 03.07.2024\~представником\~служби\~у справах\~дітей\~Яворівської\~міської ради\~Львівської\~області надано суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] 03.07.2024 проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] \~ в\~судовому засіданні\~вимоги позовної заяви\~підтримав,\~просив позов\~задовольнити з\~підстав та\~мотивів,\~які в\~ньому наведені. Вказав,\~що відповідач\~свідомо ухилилася\~від виконання\~своїх батьківських\~обов`язків по\~вихованню та\~утриманню своєї\~доньки.\~Вона не\~піклувалася \~про її\~розвиток,\~не цікавилася\~її навчанням,\~ не\~забезпечує умов\~проживання,\~необхідного харчування.\~Вже тривалий\~час зловживає\~алкогольними напоями,\~фактично покинула\~квартиру та\~перебуває у\~різних місцях\~з особами,\~які також\~зловживають алкоголем. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки матері. Додатково пояснив, що дитина на даний час не обмежена у можливості бачиться зі мамою за власним бажанням, він їй у цьому не перешкоджає. Позов він подав тому, що не бажає аби відповідач приймала участь у житті дитини, як мама на законних підставах.\~ Відповідач [PERSON] в судовому\~засіданні позовні вимоги\~заперечила,\~просила відмовити\~в задоволенні\~позовних вимог\~щодо позбавлення\~батьківських прав.\~Ствердила,\~що бажає\~приймати участь\~у вихованні\~дитини. Окрім того, позивач є військовослужбовцем, а тому є ймовірність, що він сам тривалий час не прийматиме участі у вихованні дитини. Представник відповідача - адвокат Тимощук О.І. заперечив проти задоволення позову, вважає, що позивачем не надано доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки, оскільки дана сім`я не перебувала та не перебуває на обліку як така, що опинилася у складній життєвій ситуації.\~ Представник служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області до суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . В ході судового розгляду була заслухана думка дитини [PERSON] , яка зазначила, що проживає разом з батьком та братом. Матір взагалі перестала звертати на них увагу, своєї поведінки та відношення не пояснювала. У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є головою ОСББ, показала суду, що сім`я [PERSON] проживає на п`ятому поверсі їхнього багатоквартирного будинку. Зазначила, що відповідач зловживала алкогольними напоями та не приймала участі у вихованні дітей, які часто були голодні, в цей час позивач перебував на військовій службі. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, врахувавши позицію представника відповідача викладену у письмових дебатах, суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог п.15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст.165\~СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 27.02.2004 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського райуправління юстиції. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідач \~ [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області 18.10.2013, актовий запис №153; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.12.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №168. Батьком дітей значиться позивач [PERSON] . Судом встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №616606 від 02.11.2022, [PERSON] був визнаний інвалідом першої А групи, з дитинства безстроково. У висновку про умови та характер праці зазначено, що потребує постійного стороннього догляду, нагляду. З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу №599 від 24.11.2022, виданого КНП Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» вбачається, що [PERSON] за рівнем обмеження життєдіяльності (обмеження самообслуговування, самостійного пересування, здатності до орієнтації, до спілкування, контролювати свою поведінку) потребує постійного стороннього догляду. Копією посвідчення серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] є військовослужбовцем та приймав безпосередню участь у бойових діях, має статус учасника бойових дій. Зі змісту долучених до матеріалів справи письмових пояснень [PERSON] , вбачається, що вона добре знає [PERSON] , оскільки проживає по сусідству. Також підтвердила, що остання систематично вживала спиртні напої, під час відсутності вдома чоловіка. На прохання припинити гулянки не реагувала. Доглядом за дітьми не займалася, тому діти були голодні. Прогулянок із дитиною, що має особливі потреби у догляді, не здійснювала. Молодшу дитину забрала до себе бабуся. З висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області №223 від 21.06.2024, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , наявним у матеріалах справи, комісією з питань захисту прав дитини було вбачається, що [PERSON] разом із дітьми зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак, тимчасово проживають у м. Хмельницькому, Хмельницької області, а матір дітей [PERSON] , проживає окремо у м. Яворові. Згідно характеристики виданої Комунальним закладом загальної середньої освіти «Ліцей № 2 Хмельницької міської ради» від 29.04.2024 № 01- 41/189, встановлено, що батько цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання в сім`ї, прислухається до порад класного керівника, відповідає на телефонні дзвінки, відвідує школу. Мама за період навчання дочки у ліцеї жодного разу не з`являлася. Яворівською міською радою, як органом опіки та піклування, враховуючи рекомендації комісії, зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.\~150,\~151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України\~передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі\~ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час застосування наведених норм права суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), Верховним Судом у постановах від 26.12.2018, 13.03.2019, 06.05.2020 та 26.01.2022 при розгляді справ № 404/6391/16-ц, № 631/2406/15-ц, №753/2025/19 та №203/3505/19, відповідно до яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 лютого 2021 року по справі № 761/10887/17, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі, приймаючи до уваги пояснення сторін та покази свідка, суд дійшов висновку, що відповідач по справі самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав, життям та здоров`ям дитини не цікавиться протягом тривалого періоду часу, участі у її вихованні та розвитку не приймає. Зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як свідоме ухилення [PERSON] від батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дочки, що передбачене\~ст.150 СК України. Зважаючи на пасивну поведінку матері дитини, відсутність будь-якої участі в житті дитини, та враховуючи те,\~що на\~час розгляду\~справи,\~відповідачем не\~надано належних\~доказів на\~підтвердження зміни\~поведінки щодо\~виховання та\~належного утримання\~її дочки, виходячи з найкращих інтересів малолітньої [PERSON] , суд вважає, що позов є підставним і обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Окрім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21). Із матеріалів справи встановлено, що позивач є учасником бойових дій та на підставі до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є звільненим від сплати судового збору, а тому витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню зі сторін.

Outcome: approved