Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Старобільської міської військової адміністрації Старобільського району Луганської області про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.1992 набув у приватну власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір було посвідчено старшим державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори Долгопятой В.Г. Згідно вказаного договору [PERSON] продає належний йому на підставі свідоцтва про право на спадкування за заповітом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Покупцем в договорі вказаний він. На зворотній стороні вищезазначеного договору купівлі-продажу міститься реєстраційний напис від 16.12.1992, вчинений виконавчим комітетом Старобільської місцевої ради народних депутатів. Відповідно до технічного паспорту, складеного 10.12.1992, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Старобільською нотаріальною конторою 03.12.1992 за реєстровим номером 1-3088. Вказаний житловий будинок має загальну площу 48,1 кв.м., житлову площу 23,24 кв.м. та розташований на земельній ділянці разом з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сараєм (загальна площа 33,9 кв. м.),погребом (загальна площа 6,2 кв. м.), вбиральнею (загальна площа 1,1 кв. м.), огорожею №1-3, колодязем. 21.09.2024 він звернувся із заявою про державну реєстрацію речових прав на належне їй нерухоме майно до державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради. До заяви додано договір купівлі продажу від 03.12.1992 № 1-3088 та технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 25.09.2024 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Должанською Ж.В. прийнято рішення № 75219900 про зупинення розгляду заяви у зв`язку з поданням запиту щодо підтвердження державної реєстрації права власності. Рішенням від 06.11.2024 № 75927503 про відмову у проведенні реєстраційних дій йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відмова аргументована тим, що з отриманої відповіді № 1936/01-44 від 03.10.2024 не надано інформації щодо зареєстрованого до 01.01.2013 права власності на вказаний житловий будинок. В свою чергу, його житловий будинок зазнав пошкоджено внаслідок артилерійських обстрілів з боку військових формувань Російської Федерації. У зв`язку з пошкодженням житла, у нього є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення». Відповідно до підпункту 3 пункту 13 Порядку для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію. Водночас, здійснити реєстрацію права власності на належний йому житловий будинок він не може, з причин викладених в Рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій від 06.11.2024 № 75927503. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який має загальну площу 48,1 кв.м., житлову площу 23,24 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме сараєм (загальна площа 33,9 кв. м.), погребом (загальна площа 6,2 кв. м.), вбиральнею (загальна площа 1,1 кв. м.), огорожею №1-3; колодязем. Представник позивача Забродній Є.О. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Шевчук О.В. до почату судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Згідно\~статті 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.12.1992, посвідченого старшим державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори Долгопятой В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3088, [PERSON] придбав у [PERSON] належний йому на підставі свідоцтва про право на спадкування за заповітом, виданого Старобільською державною нотаріальною конторою 31.08.1991 за №1734, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на даний будинок зареєстроване в бюро технічної інвентаризації за № 1770/8. Згідно з технічним паспортом з інвентарним номером 1443, реєстровим номером 1770/8, виданого 10.12.1992, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Старобільською державною нотаріальною конторою 03.12.1992 за реєстровим номер 1-3088, має загальну площу 48,1 кв.м., житлову площу 23,24 кв.м. та розташований на земельній ділянці разом з господарськими будівлями та спорудами, а саме сараєм (загальною площею 33,9 кв.м.),погребом (загальною площею 6,2 кв.м.), вбиральнею (загальною площею 1,1 кв.м.), огорожею №1-3, колодязем. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №077983, виданого 15.11.2004 року Старобільською міською радою [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення виконавчого комітету Старобільської міської ради №73/74 від 25.02.1997 належить земельна ділянка з кадастровим номером 4425110100:19:002:0018, площею 0,0698 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка передана для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. 21.09.2024 \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся із заявою до державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про державну реєстрацію речових прав на належне їй нерухоме майно. 25.09.2024 \~ \~ \~ \~державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Должанською Ж.В. прийнято рішення №75219900 про зупинення розгляду заяви у зв`язку з поданням запиту щодо підтвердження державної реєстрації права власності. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Віхровою О.Ю. №75927503 від 06.11.2024 про відмову у проведенні реєстраційних дій [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що з отриманої відповіді № 1936/01-44 від 03.10.2024 не надано інформації щодо зареєстрованого до 01.01.2013 права власності на вказаний житловий будинок. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м.Старобільськ Луганської області віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Зі змісту рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій вбачається, що державним реєстратором не встановлено наявності зареєстрованого права власності на житловий будинок, розташовани й за адресою: [ADDRESS] . Зробити запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, про надання інформації (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідної для такої реєстрації у державного реєстратора немає можливості, оскільки м.Старобілськ Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивачів право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Верховний суд України у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Крім того, згідно з постановою Верховного суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачено лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності умов, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Позивачем право власності набуте у 1992 році. Надані позивачем копії договору купівлі-продажу на будинок, технічного паспорту, виданого, органом що здійснював реєстрацію права власності у 1992 році Старобільске БТІ з відповідними відмітками про документ, що підтверджує право власності, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації будинку. Також, відомості у вказаному документі підтверджуються реєстрацією проживання позивача у будинку по теперішній час. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на спірний будинок, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на житловий будинок у БТІ з тимчасово окупованої території (м.Старобільськ Луганської області) на теперішній час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, а також ініціювати питання щодо отримання компенсації за зруйноване житло, що порушує його права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved