Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

19.09.2024 представник позивача звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 500,00 грн. 20.01.2025 Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі № 522/10538/23, яким позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~1\~629\~446,11\~грн орендної\~плати та\~виселення з\~орендованого приміщення\~задоволено частково.\~Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~480\~092,57\~грн заборгованості\~з орендної\~плати та\~30\~433,76\~грн інфляційних\~втрат.\~Виселено [PERSON] \~із частини\~нежилого напівпідвального\~приміщення №\~ [NUMBER] ,\~загальною площею\~222,8\~кв.м,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] . В решті вимог позову відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5\~480,60 грн витрат по сплаті судового збору. 10.02.2025 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано судді Павлик І.А. 11.02.2025 представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 500,00 грн. 11.02.2025 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано судді Павлик І.А. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2025 заяви прийнято до розгляду. 09.04.2025 через систему «Електронний Суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Розглянувши заяви про ухвалення додаткового рішення та додані до них документи, суд дійшов висновку про їх часткове задоволення, з огляду на наступне. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема як розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial