Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - Столітній М.М. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 42805,20 грн, нараховані відсотки за 60 календарних днів - 14328 грн, а також 2422,40 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір №5578265 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого позичальник надав у позику [PERSON] кошти у розмірі 12000 грн строком на 357 днів. Кошти в сумі 12000 грн зараховано на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконав, чим порушив умови договору. 29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №29-05/2023-Ф, відповідно до якого перейшло право вимоги за кредитним договором №5578265, а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за зазначеним кредитним договором у розмірі 42805,20 грн, з яких: 12000 грн - сума кредиту, 30805,20 грн - сума процентів за користування кредитом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29 січня 2025 року представник позивача подав до суду заяву, у якій повідомив про зміну найменування позивача на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Представник позивача в судове засідання, призначене на 09 квітня 2025 року не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у якому вказує, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5578265 про надання споживчого кредиту (далі - договір). Відповідно до пункту 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Пунктом 1.2 договору визначено, що товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з пунктом 1.3 договору сума кредиту складає 12000 грн. Пунктом 1.4 договору передбачено, що строк кредиту становить 357 днів. Згідно з п.1.5 договору тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Згідно п.1.5.2. знижена процентна ставка складає 1,692 % в день та застосовується, якщо споживач до 14.03.2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідно до пункту 2.1. договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, укладаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно пункту 3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Разом з тим, відповідач зобов`язання за договором виконує неналежним чином, кошти Товариству у строки, визначені договором не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. 29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №29.05/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі стосовно відповідача [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників від 29 травня 2023 року до договору факторингу № 29-05/2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набула права грошової вимоги до відповідача в сумі 42805,20 грн, з яких: 12000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 30805,20 грн. - заборгованість за відсотками. Вимоги договору [PERSON] виконані не були. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договорами. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умови договору в повному обсязі. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно наданого відповідачем розрахунку, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за кредитним договором №5578265 від 21 лютго 2022 року. На даний час відповідач ухиляться від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як вбачається з розрахунку, заборгованість відповідача станом на 28 травня 2023 року за кредитним договором №5578265 від 21 лютого 2022 року становить 42805,20 грн, з яких 12000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 30805,20 грн - заборгованість по відсотках. Як зазначалось, позивачем доведено суду наявність у відповідача перед ним заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12000 грн, а тому вимога в цій частині підлягає повному задоволенню. Відповідачем не спростовано отримання кредитних коштів, користування ними та відсутність обов`язку щодо їх повернення. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Стосовно розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, суд зазначає таке. Умовами договору від 21 лютого 2022 року було визначено, що кредитні кошти надаються відповідачу на строк 357 днів, зі сплатою 1,99% в день. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Умовами кредитного договору встановлено розмір процентів та порядок їх сплати. До суду надано обґрунтований розрахунок суми заборгованості по відсотках, відповідно до якого, заборгованість відповідача зі сплати процентів складає 30805,20 грн. Вказана обставина відповідачем не спростована. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 30805,20 грн нарахованих процентів підлягає задоволенню. Крім того, позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів за період з 12.11.2022 по 10.01.2023 в межах строку дії договору в розмірі 14328 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч.1 ст.1048 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в загальному розмірі 57133,20 грн Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2023 року між позивачем та адвокатом Столітнім М.М. був укладений Договір №10/07-2023 про надання правової допомоги. На виконання Договору №10/07-2023 про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року станом на 26 березня 2024 року, адвокат Столітній М.М. виконав, а позивач прийняв та сплатив юридичні послуги: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №5578265 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] ; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №5578265 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] ; подання до Солом`янського районного суду м. Києва позовної заяви в інтересах клієнта. Згідно розрахунку суми судових витрат, наданого позивачем вбачається, що вартість послуг адвоката становить 10000 грн, які відповідно до умов договору було сплачено адвокату Столітньому М.М. відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №4264 від 27 березня 2024 року. Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ст.1 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом статей 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. З урахуванням цього та наданих позивачем доказів понесених витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про їх співмірність предмету позову та виконаному обсягу робіт адвокатом, а тому приходить до висновку про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Таким чином, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 12422,40 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат (судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн, а також 10000 грн витрат на правову допомогу).

Outcome: approved