Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.06.2023 року у справі №4905138/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП (Грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову) та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією забороненого знаряддя лову, вилученого в останнього. Своїми діями відповідач завдав збитків рибному господарству на суму 36329,00 грн. На підставі викладеного представник позивача просив стягнути з відповідача суму збитків заподіяну рибному господарству у сумі 36329,00 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву згідно якої просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, а також оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України (на сайті суду). Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом при розгляді справи встановлено, що постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.03.2023 року №490/5138/23 визнано [PERSON] , [INFO] , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Вилучене у [PERSON] знаряддя лову сітка лісова, довжиною 50 м., висотою 1,5 м., вічко 30 мм., яка зберігається в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, конфісковано шляхом примусової безоплатної передачі цього предмета у власність держави. В ході розгляду справи судом встановлено, що 23.05.2023 року о 20:20 год. на Бузькому Лимані, поблизу човнового причалу «Корал» в м.Миколаєві, [PERSON] під час весняно-літньої нерестової заборони на лов риби та інших водних біоресурсів, здійснював вилов водних біоресурсів за допомогою забороненого знаряддя лову сіткою лісковою у кількості 1 од., виловив рибу: окунь у кількості 10 шт. 15-22 см.; тарань у кількості 2 шт. 15-16 см.; карась сріблястий у кількості 1 шт. 15 см.; та завдав збитки рибному господарству на суму 31620 грн. Своїми діями [PERSON] порушив р.4 п. 1 пп.1 "Правил любительського і спортивного рибальства", затверджених наказом Міністерство аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Вказаними діями відповідач заподіяв збитки рибному господарству України на суму 36329,00 грн., розраховану відповідно до Постанови КМУ від 06.10.2021 за №1039 "Про внесення змін у додатки 1-3 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року №1209 "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів". Розрахунок проведено згідно таких вимог: кількість риби*один неоподаткований мінімум доходів громадян*ціна однієї особини і становить: - окунь - 10 шт. х 1,00 грн. х 186,00 грн.=31260,00 грн., - тарань(плітка) - 2 шт. х 17,00 грн. х 92,00 грн. =3128,00 грн., - карась сріблястий - 1 шт. х 17,00 грн. х 93,00 грн.= 1581,00 грн. Загальна сума збитків складає 36329,00 грн. Відповідач добровільно не сплачує суму збитків. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 КУпАП, питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Таким чином, на виконання приписів ч. 3 ст. 40 КУпАП судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] питання щодо відшкодування ним шкоди, завданої рибному господарству України не вирішено. Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. При цьому, у пункті 3.15.1 Правил любительського і спортивного рибальства зазначено, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної і морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об`єктів тваринного світу згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 17.09.1996. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу є дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Статтею 66 Конституції України встановлено що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги Управління Державного\~агентства з\~розвитку меліорації,\~рибного господарства\~та продовольчих\~програм у\~Миколаївській області\~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди,\~заподіяної навколишньому\~природному середовищу\~внаслідок вчинення\~адміністративного правопорушення є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховується до спеціального фонду в складі місцевого бюджету, тобто до місцевого природоохоронного фонду за місцем нанесення шкоди довкіллю. Враховуючи те, що незаконний вилов риби здійснено на водоймі, що розташована на території, яка відноситься до Центрального району м.Миколаєва Миколаївської області, у зв`язку із чим грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, перераховується на рахунок місцевого бюджету відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 69-1 БК України. З урахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення з відповідача на користь позивача 3028,00 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved