Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.02.2025 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.03.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 319. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що протягом тривалого часу сторони не проживають разом, шлюбні відносини між ними припинилися, між ними відсутнє взаєморозуміння, любов і повага. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді від 10.02.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак просила розгляд справи проводити без її участі. Щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд доходить переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.03.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 319, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 20.03.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. [PERSON] змінив прізвище, власне ім`я та по батькові на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 30.08.2016 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Судом встановлено, що неповнолітніх дітей від даного шлюбу у сторін немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивачки слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved