Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: м. Черкаси, пр-т Хіміків, буд. 50, кімната 515) про визнання права власності та скасування арешту майна. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 30 червня 2020 року вона, як єдина спадкоємиця за законом померлого сина, звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. з заявою про прийняття спадщини [PERSON] 03 серпня 2020 року нотаріусом Фіщук С.О. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії на користь позивача, а саме було постановлено затримати видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] у праві власності на 73/300 частки жилого блоку (секції) № [NUMBER] , 143, 144 в будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] , до зняття арешту на це спадкове майно (підстава для державної реєстрації обтяження: постанова про арешт майна, серія та номер 51174786, видана 20.05.2016 р., видавник: Центральний ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все нерухоме майно; номер запису про обтяження: 14806460 (спеціальний розділ). 19 серпня 2020 року вона, як особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, через свого представника адвоката Лозу Г.П. звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ з вимогою про зняття арешту з 73/300 частки жилого блоку (секції) №142, 143, 144 в будинку [ADDRESS] , накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2016 року (серія та номер 51174786) у виконавчому провадженні №51174786, боржник - [PERSON] . 26 серпня 2020 року її представник, в межах поданої вимоги, отримала лист від Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ за Вих. №60844 від 26.08.2020 року, відповідно до якого відмовлено їй\~в знятті\~арешту з 73/300 частки жилого блоку (секції) №142, 143, 144 в будинку [ADDRESS] , накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2016 року (серія та номер 51174786) у виконавчому провадженні №51174786, боржник - [PERSON] , з підстав того, що Позивач не являється стороною виконавчого провадження №51174786 (боржником або стягувачем). При цьому, відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з сайту https://asvpweb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors, статус виконавчого провадження №51174786 зазначений, як «завершено». Відповідно до даних Єдиного реєстру\~боржників з сайту https://erb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors, будь-яка інформація, щодо боржника [PERSON] , в реєстрі відсутня. Таким чином, стосовно [PERSON] відсутні будь-які\~не закриті\~(не\~завершені)\~виконавчі провадження. В тому числі, закрите (завершене) виконавче провадження №51174786, на підставі якого був накладений арешт на нерухоме майно, що належить їй, як спадкоємиці за законом. Враховуючи наведене позивач звернулася з позовною заявою до [PERSON] , Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Рішенням від 11.05.2021 по справі №712/12742/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Вказане рішення мотивовано тим, що оспорюваний арешт забезпечував виконання не лише рішення, в межах якого він був накладений, а рішень в межах зведеного виконавчого провадження № 54043018 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] (виконавчий лист № 2/712/706/16, ВП 52031476), Держави (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51967440), [PERSON] виконавчий лист (№ 712/14091/15-к, ВП 51952289), [PERSON] (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51199155), [PERSON] (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51174786), [PERSON] (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51152559), [PERSON] (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51152280), та відповідно діє в інтересах стягувачів саме за зведеним виконавчим провадження. При цьому, у вказаній справі всі стягувачі не залучені до розгляду справи у якості відповідачів, що й стало підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, постановою Черкаського апеляційного суду від 26.06.2024 по справі № 712/7178/23 залишено без змін рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні її позову про скасування арешту накладеного на спірні об`єкти нерухомого майна. Вважає, що накладений арешт порушує її права. Вона прийнявши у визначеному законом порядку спадщину , яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] набула права на спадщину, до складу якої входить частка у праві власності на 73/300 частки жилого блоку (секції) № [NUMBER] , 143, 144 в будинку [ADDRESS] , але накладений Центральним відділом ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ арешт перешкоджає їй в оформлення спадкових прав. Зазначає, що обов`язковим наслідком закінчення виконавчого провадження № 51174786 мало бути рішення Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна померлого боржника [PERSON] , а саме з 73/300 частки жилого будинку (секції) № 142, 143, [ADDRESS] . Вважає, що арешт майна померлого боржника [PERSON] у вказаному виконавчому провадженні, є неправомірним обмеженням її прав. Вона має намір розпорядитися належним їй правом, а саме оформити спадщину після смерті сина, проте через наявність арешту позбавлена такої можливості. Просить визнати за нею на 73/300 частини жилого блоку (секції) 142, 143, 144 будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 652881571101 в порядку спадкування за законом. Також просить скасувати арешт з 73/300 частки жилого блоку (секції) 142, 143, 144 будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 652881571101, [PERSON] , накладений на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: 51174786, виданий 20.05.2016, видавник: Центральний ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області (код ЄДРПОУ 36157425), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29895055 від 03.06.2016, предмет обтяження: все нерухоме майно, особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.08.2024 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бобер Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гудзь О.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, надав до суду відзив в якому зазначає, що позовні вимоги позивачки не відповідають фактичним обставинам та спрямовані на уникнення майнової відповідальності та не підлягають до задоволення. Зазначає, що позивачка замовчує ту обставину, що вона як спадкоємець, несе обов`язок з відшкодування шкоди заподіяної потерпілим її сином вчиненим за життя злочином, та яка на даний момент не виплачена. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 року у справі № 712/14091/15-к [PERSON] визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель трьох осіб, заподіяло тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження іншим потерпілим. Також вироком задоволенні цивільні позови потерпілих про стягнення з засудженого [PERSON] на користь потерпілих як майнової так і моральної шкоди заподіяної вчиненим злочином, в тому числі на користь [PERSON] стягнуто 200 000,00 грн. 11 серпня 2016 року на виконання вироку в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] шкоди виданий виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання в органи ДВС. В ході виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все майно належне засудженому [PERSON] , однак реалізація майна тривалий час не проводилась з різних причин та не була проведена, оскільки засуджений помер, а шкода залишилась не відшкодованою. Виконуючи вимоги ст. 1282 ЦК України [PERSON] була зобов`язана задовольнити вимоги потерпілих повністю, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. З огляду на невідшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди за вказаним вироком під час виконання якого державним виконавцем накладено арешт на спірне майно, недобросовісність поведінки спадкоємиці [PERSON] , її ухилення від виконання власного обов`язку, щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином, наявності правонаступництва обов`язків щодо задоволення вимог потерпілих, зняття арешту із спадкового майна є передчасним, а тому її позов не підлягав задоволенню. Позивачка [PERSON] 23.01.2025 надала до суду відповідь відзив представника відповідача [PERSON] - адвокат Гудзь О.С., в якому зазначає, що зазначений відзив на позовну заяву не може бути прийнятий до розгляду судом, у зв`язку з недотриманням процесуального строку на його подачу. Кредитори спадкодавця дізналися про прийняття спадщини позивачкою щонайпізніше після відкриття провадження у справі № 712/178/23, тобто з 04.09.2023 день коли ухвала про відкриття провадження у даній справі опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З вказаної дати минуло більше ніж шість місяців, тобто кредитори спадкодавця втратили право вимоги до неї за ст. 1281 ЦК України, а накладний арешт не забезпечує жодних вимог, які можуть бути заявлені в майбутньому. Позови про зняття арешту з майна позивачкою заявлялися 18.12.2020 (справа № 712/12742/20) та № 712/7178/23 та були розглянуті судом. Таким чином, щодо позовної вимоги про зняття арешту з майна позовна давність переривалася, та відповідно після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час що минув до перебігу переривання позовної давності, до нового строку не зараховується. Представник третьої особи Другого відділу державної виконавчої служби місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження (повторне) серія [NUMBER] від 06.05.2006 року, видане відділом запису актів цивільного стану м. Теленешти, Республіка Молдова), який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2020 року, видане Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 30\~червня 2020\~року [PERSON] ,\~як єдина\~спадкоємиця за\~законом померлого\~синаматір`ю [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. з заявою\~про прийняття\~спадщини [PERSON] (витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №60732129 від 30.06.2020 року, номер спадкової справи у спадковому реєстрі 66035952). 03 серпня 2020 року нотаріусом Фіщук С.О. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме було постановлено затримати видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] у праві власності на 73/300 частки жилого блоку (секції) № [NUMBER] , 143, [ADDRESS] після смерті [PERSON] , до зняття арешту на це спадкове майно (підстава для державної реєстрації обтяження: постанова про арешт майна, серія та номер 51174786, видана 20.05.2016 р., видавник: Центральний ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все нерухоме майно; номер запису про обтяження: 14806460 (спеціальний розділ). 19 серпня 2020 року [PERSON] , як особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, через свого представника адвоката Лозу Г.П. звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ з вимогою про зняття арешту з 73/300 частки жилого блоку (секції) №142, 143, 144 в будинку [ADDRESS] , накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2016 року (серія та номер 51174786) у виконавчому провадженні №51174786, боржник - [PERSON] . 26 серпня 2020 року представник [PERSON] адвокат Лоза Г.П. отримала лист від Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ за Вих. №60844 від 26.08.2020 року, відповідно до якого відмовив [PERSON] \~в знятті\~арешту з 73/300 частки жилого блоку (секції) № [NUMBER] , 143, 144 в будинку [ADDRESS] , накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2016 року (серія та номер 51174786) у виконавчому провадженні №51174786, боржник - [PERSON] , з підстав того, що [PERSON] не являється стороною виконавчого провадження №51174786 (боржником або стягувачем). При цьому, відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з сайту https://asvpweb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors, статус виконавчого провадження №51174786 зазначений, як «завершено». Відповідно до даних Єдиного реєстру\~боржників з сайту https://erb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors, будь-яка інформація, щодо боржника [PERSON] , в реєстрі відсутня. Таким чином, стосовно [PERSON] відсутні будь-які\~не закриті\~(не\~завершені)\~виконавчі провадження. В тому числі, закрите (завершене) виконавче провадження №51174786, на підставі якого був накладений арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON] , як спадкоємиці за законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] , Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Рішенням від 11.05.2021 по справі №712/12742/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Вказане рішення мотивовано тим, що оспорюваний арешт забезпечував виконання не лише рішення, в межах якого він був накладений, а рішень в межах зведеного виконавчого провадження № 54043018 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] (виконавчий лист № 2/712/706/16, ВП 52031476), Держави (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51967440), [PERSON] виконавчий лист (№ 712/14091/15-к, ВП 51952289), [PERSON] (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51199155), [PERSON] (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51174786), [PERSON] (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51152559), [PERSON] (виконавчий лист № 712/14091/15-к, ВП 51152280), та відповідно діє в інтересах стягувачів саме за зведеним виконавчим провадження. Отже, підставою для відмови в задоволенні вказаного позову стало те, що до розгляду справи № 712/12742/20 у якості відповідачів не були залучені всі стягувачі. В той же час, при розгляді даної справи позивачкою до участі у справі в якості відповідачів залучено всіх стягувачів за вказаними виконавчими провадженнями. Адвокат відповідачки [PERSON] [PERSON] просив застосувати до позовної заяви наслідки спливу строків позовної давності, оскільки позивачка звернулася з цією позовною заявою після спливу трьох років, як дізналася про можливе порушення її прав, а тому пропустила строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 263 ЦК України, перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. У статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи встановлено, що позови про зняття арешту з майна позивачкою заявлялися 18.12.2020 (справа № 712/12742/20) та 14.07.2023 (справа № 712/7178/23) та були розглянуті судом, що є підтвердженням того, що позовна давність переривалася, та відповідно після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, до наявних правовідносин не може бути застосовано строк позовної давності. Позивач вказує, що прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] набула права на спадщину, до складу якої входить 73/300 частки жилого блоку (секції) № [NUMBER] , 143, 144 в будинку [ADDRESS] , але накладений Центральним відділом державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ арешт перешкоджає їй в оформленні спадкових прав. В матеріалах справи наявні документи, що підтверджують право спадкодавця на спадкове майно, а саме: інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 386497932 від 11.07.2024. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Гудзь О.С. проти заявленого позову заперечував та вказував, що позивач [PERSON] як спадкоємець, несе також обов`язок з відшкодування шкоди заподіяної потерпілим її сином, вчиненим злочином та яка на даний момент не виплачена. Так, Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 року у справі № 712/14091/15-к [PERSON] визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України. Цим же вироком задоволені цивільні позови потерпілих про стягнення з засудженого [PERSON] на користь потерпілих як майнової так і моральної шкоди, заподіяної вчиненим злочином. На виконання вказаного вироку видані виконавчі листи, які в подальшому пред`явлені до виконання. В ході виконавчого провадження державними виконавцем накладено арешт на все майно [PERSON] , однак, реалізація майна не проведена, оскільки засуджений помер, а шкода залишилася не відшкодованою. При цьому, позивач, як спадкоємиця свого обов`язку по відшкодування шкоди потерпілими не виконала. Вважає, що зняття арешту зі спадкового майна за відсутності відшкодування потерпілими шкоди заподіяної спадкоємцем, є передчасним, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що на час відкриття спадщини у спадкодавця були наявні непогашені зобов`язання щодо відшкодування завданої шкоди відповідачам. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Наявність заборони відчуження на майно спадкодавця пов`язане саме з існуванням невідшкодованої шкоди в межах відповідного виконавчого провадження. Оскільки, позивач є єдиним спадкоємцем, то до неї перейшли не тільки права на майно спадкодавця, а і його зобов`язання пов`язані з наявною невідшкодованою шкодою у спадкодавця на момент смерті. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої\~статті 19 ЦПК України\~можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)). Матеріали справи не містять відомостей щодо відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди згідно Вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 року у справі № 712/14091/15-к під час виконання якого державним виконавцем накладено арешт на спірне майно. Більш того, адвокат відповідачки [PERSON] [PERSON] підтвердив в судовому засіданні, що матеріальна та моральна шкода згідно вказаного вироку суду не відшкодована. Борг спадкодавця щодо відшкодування шкоди стягується за рахунок активів спадкової маси і не є таким зобов`язанням, яке припиняється як нерозривно пов`язане із особою боржника (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі №161/11682/15-ц (провадження № 61-3563св18). Виходячи із зазначеного, суд приходить до висновку, що вимога позивачки щодо скасування арешту з вищевказаного майна підлягає до задоволення, оскільки скасування такого арешту, та в подальшому отримання позивачкою свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно, не позбавляє відповідачів звернутися до позивачки як спадкоємиці після смерті її сина (боржника за виконавчими провадженнями) про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2016 року у справі № 712/14091/15-к. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. З цих підстав суд вважає правильним позовні вимоги щодо зняття арешту задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне. В постанові Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу судів на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, в матеріалах справи наявна копія заяви [PERSON] до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу від 13.10.2023 року щодо повідомлення боргу [PERSON] за вироком суду. З повідомлення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С.О. від 17.10.2023 року № 491/01-16 вбачається, що заява [PERSON] прийнята та приєднана до спадкової справи. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що в частині визнання за [PERSON] право власності на 73/300 частини жилого блоку (секції) 142, 143, 144 будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 652881571101 в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , необхідно відмовити, оскільки нотаріус, в разі скасування арешту на спірне нерухоме майно, зобов`язаний в установленому законом порядку видати позивачу свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом та вирішити питання стосовно заяв кредиторів. Отже, питання визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на вищевказане нерухоме майно, може вирішуватись в судовому порядку лише після відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, відтак, позовні вимоги в цій частині є передчасними і задоволенню не підлягають. В зв`язку з вищезазначеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial