Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] (через представника) звернулась до суду з позовом до Лебединської міської ради Сумської області у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю два місяці. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2016 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу земельні ділянки площею 2,82 га, 2,3003 га та 0,5190 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лебединської міської ради. Після оформлення заповіту, в листопаді 2016 року, [PERSON] виїхала до доньки в російську федерацію, де померла [INFO] . Зважаючи на відсутність документів, які б підтверджували смерть заповідача, [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту її смерті. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 01.11.2024 у справі № 950/2700/24 встановлено факт смерті громадянки України [PERSON] , яка настала [INFO] в м. Людиново, Калузької області, російської федерації. У подальшому позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак останній відмовив у видачі такого свідоцтва з огляду на пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, зазначаючи про поважність причин пропуску такого строку указує на те, що смерть [PERSON] настала [INFO] на території російської федерації. Про її смерть стало відомо лише в травні 2024 року в ході телефонної розмови. Після початку повномасштабного вторгнення [PERSON] з родичами з росії не спілкувалася. Також зазначає, що з 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан. Законом України зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах з 24.12.2022 у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь. Починаючи з 24.12.2022 документи, видані на території російської федерації, потребували попередньої легалізації у визначеному російським законодавством порядку. Внаслідок збройного конфлікту між Україною та російською федерацією дипломатичні відносини були розірвані, кордони закриті, поштовий обіг між державами відсутній. Зазначене позбавило позивача можливості отримати оригінал чи дублікат свідоцтва про смерть [PERSON] , та призвело до необхідності звертатись до суду для встановлення відповідного факту. Лебединська міська рада Сумської області відзиву на позов не подала. Ухвалою від 25.02.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 17.03.2025 судом закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в ході підготовчого провадження позовні вимоги підтримала, подала до суду заяву у якій справу просила розглядати без її участі та участі представника. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання у якому проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу просив розглядати без його участі. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [INFO] в м. Людиново, Калузької області, російської федерації померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6 зворот. стор.). При цьому факт смерті було встановлено рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 01.11.2024 у справі № 950/2700/24 (а.с. 27-28). Зокрема суд встановив факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] в м. Людиново, Калузької області, російської федерації. Постановлячи зазначене рішення, суд дослідив свідоцтво про смерть [PERSON] та врахував що 23.12.2022 набрав чинності Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993», яким у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено дію указаної Конвенції та Протоколу до неї. З дати зупинення дії Мінської конвенції не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами Російської Федерації та республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги та екстрадиції у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. 01.11.2016, яким заповіла [PERSON] , [INFO] , земельні ділянки площею 2,82 га, площею 2,3003 га та площею 0,5190 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лебединської міської ради Сумської області. Заповіт зареєстровано у реєстрі за № 3311 (а.с. 7, 8). Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-СМ № 031889, виданого 16.03.2001, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,82 га на території Лебединської міської ради (а.с. 10). Відповідно до довідки управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 30.01.2025 № 77/08.1-10 на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрованих осіб не було (а.с. 8 зворот. стор.). У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, зазначене у заповіті від 01.11.2016. Однак, постановою від 30.01.2025 державний нотаріус Лебединської районної державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 9). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 ст. 1222). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, [PERSON] померла [INFO] тобто з указаного моменту відкрилася спадщина. Однак, факт смерті було встановлено рішенням суду від 01.11.2024, а зареєстровано Лебединським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції лише 28.01.2025. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який діє до тепер. Згідно із заявою Міністерства закордонних справ України від 24.02.2022, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з російською федерацією. 23.12.2022 набув чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 № 2783-IX. Відповідно до Закону,

Outcome: approved