Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У лютому 2025 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Гощанської селищної\~ради Рівненського\~району Рівненської\~областіпро\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~у якому\~просить визначити\~їй додатковий\~строк для\~подачі заяви\~про прийняття\~спадщини за\~заповітом після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Позивач спадщину\~не прийняли,\~оскільки не\~подала у\~визначений законом\~строк заяву\~нотаріусу про\~прийняття спадщини\~з поважних\~причин,\~так як\~проживає в\~м.\~Київ та\~не знала\~про наявність\~заповіту на\~її ім`я,\~а тому\~звернулися до\~суду. Відзив на позовну заяву відповідач у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк не подав. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Позивач просила провести розгляд справи у її відсутності та задовольнити заявлені нею вимоги, про що подала відповідну заяву. Процесуальні дії у справі 20 лютого 2025 року відкрито провадження у справі. 11 березня 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 18 березня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 31 січня 2007 року [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок, майно та надвірні споруди, що знаходяться в [ADDRESS] позивачу [PERSON] , що убачається зі змісту заповіту, посвідченого секретарем Симонівської сільської ради Супрунець А., зареєстрованого в реєстрі за номером 05 (арк. спр. 9). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується даними свідоцтва про смерть (арк. спр. 7). За даними виписки з погосподарської книги від 06 лютого 2025 року (арк. спр. 8) та довідки Гощанської селищної ради від 11 вересня 2024 року за № 17-25/529 (арк. спр. 10) на день смерті\~\~ [PERSON] була зареєстрована та проживала одна в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який рахується за нею. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, що стверджується даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 80482386 від 17 березня 2025 року (арк. спр. 22). З повідомлення приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Строкаля В.Д. від 18 лютого 2025 року за № 27/02-14 убачається, що останній, розглянувши звернення [PERSON] щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , встановив, що позивач не була зареєстрована на момент смерті з померлою, що б давало право вважати її такою, що не пропустила строк, тому оскільки термін на прийняття спадщини був пропущений, їй рекомендовано зазначене питання вирішити в судовому порядку (арк. спр. 11), що є підставою для звернення позивача за захистом своїх прав до суду. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцю за заповітом [PERSON] , оскільки остання пропустила строк для її прийняття. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (статті 1217, 1265 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покликається на те, що після смерті [PERSON] вона не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки проживала в м. Київ та не знала про існування заповіту, складеного на її ім`я, а виявивши такий у будинку померлої лише у лютому 2025 року звернулась до нотаріуса. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд першочергово враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд зауважує, що в ході судового розгляду не здобуто даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, чи претендували б на неї, право позивача на прийняття спадщини ніким не оспорюється, а відповідач у справі заперечень щодо задоволення позову не висловив, а тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивача на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , що б порушило принцип «справедливості» при вирішенні даної справи. З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач з поважної причини - через незнання про існування заповіту, пропустила передбачений законом строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому порушене право [PERSON] підлягає захисту у спосіб, визначений у позовній заяві. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, Гощанська селищна рада Рівненського району Рівненської області, на території якої знаходиться нерухоме спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9\~ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved