Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 21 січня 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про що зроблено відповідний актовий запис за №28. Від даного\~шлюбу спільних\~дітей не\~мають. Підставою для\~розірвання шлюбу\~є ті\~обставини,\~що у\~них відсутні\~спільні інтереси з\~чоловіком,\~наявні різні\~погляди на\~життя.\~Вони не\~змогли створити\~міцної сім`ї. З відповідачем\~тривалий час\~разом не\~проживають і\~примирення вважають\~не можливим. Через органи\~РАЦС шлюб\~розірвати не\~може так\~як з\~відповідачем \~позивачка не контактує. На підставі\~вищевикладеного просить\~суд розірвати\~шлюб між\~ [PERSON] ,\~який укладений 21\~січня 2020\~року в\~Ужгородському міському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південно-Західного\~міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ), за актовим записом №28. Після розірвання\~шлюбу просить\~залишити їй\~шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 31.01.2025 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Подала до суду заяву згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Судове засідання у справі було призначене на 07.04.2025 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, що 21 січня 2020 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис за №28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як стверджує\~позивачка,\~що у\~них відсутні\~спільні інтереси з\~чоловіком,\~наявні різні\~погляди на\~життя.\~Вони не\~змогли створити\~міцної сім`ї. З відповідачем\~тривалий час\~разом не\~проживають і\~примирення вважають\~не можливим. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved