Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

21.02.2025 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 03.02.2001 Боберківською сільською радою Турківського району Львівської області, актовий запис № 1. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 03.02.2001 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Боберківською сільською радою Турківського району Львівської області, актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають четверо дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми - син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Під час проживання у шлюбі з відповідачем відносини між ними спочатку були добрими приблизно до 2022 року. Однак зіпсувалися та припинилися внаслідок того, що у сім`ї часто через будь-які непорозуміння почали виникати сварки та скандали. Відповідач перестав прислухатися до її думки, весь час диктував свої умови, нехтуючи її думкою з тих чи інших питань. В результаті цього, вони взагалі перестали спілкуватися, стали чужими один для одного. Позивач зрозуміла, що у них з відповідачем різні погляди на життя та життєві цінності. На даний час, хоч і зареєстровані на проживання за однією адресою, однак з 2022 року проживають в окремих кімнатах, подружніх стосунків не підтримують. Увесь цей час кожен із них фактично живе своїм особистим життям. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам. Просила розірвати шлюбу та справу розглядати без її участі. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 24.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12.03.2025 о 09:30 год. Позивач [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомлена\~про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання не з`явилася; позивачка до позовної заяви додала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечує. У судове засідання 12.03.2025 відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку. У зв`язку з неявкою відповідача, протокольною ухвалою суду від 12.03.2025 розгляд справи відкладено на 02.04.2025. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання 02.04.2025 повторно не з`явився. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Оскільки наявних у розглядуваній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про день, час і місце судового засідання, відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до норм ст. 280 ЦПК України\~постановив здійснювати заочний розгляд справи. Ухвалою суду від 02.04.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 03.02.2001\~Боберківською сільською\~ радою\~Турківського району\~Львівської області\~зареєстровано шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] ,\~прізвище після\~одруження:\~чоловіка [PERSON] ,\~дружини \~ [PERSON] ,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№01,\~що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 03.02.2001. Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей. Двоє дітей на даний час є неповнолітніми - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.09.2010 Боберківською сільською радою Турківського району Львівської області, дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.02.2018 Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Спочатку подружнього життя відносини між сторонами були нормальними приблизно до 2022 року. Однак, останнім часом відносини зіпсувались та припинилися внаслідок того, що у сім`ї часто через любі непорозуміння, почали виникати сварки та скандали. Відповідач перестав прислухатися до думки позивача, весь час диктував свої умови, нехтуючи думкою позивача з тих чи інших питань. В результаті цього, сторони взагалі перестали спілкуватися, стали чужими один для одного. Позивач зрозуміла, що у них з відповідачем різні погляди на життя та життєві цінності. На даний час спільно з відповідачем хоч і зареєстровані на проживання за однією адресою, однак з 2022 року проживають в окремих кімнатах, подружніх стосунків не підтримують. Увесь цей час кожен із них фактично живе своїм особистим життям. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам. На підставі ст. 110 СК України звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час перебування у шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, наявність у сторін неповнолітніх дітей, враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. З огляду на викладене, наявні підстави для розірвання шлюбу між сторонами, тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору. При зверненні до суду позивач просила судові витрати залишити за нею. Зважаючи на викладене, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved