Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект центр») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути зі [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) на його користь 18142,01 грн заборгованості за договором № 3756021 від 02 березня 2021 року, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору та 9000,00 грн витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] уклали договір №\~3756021, за умовами якого відповідач отримав 5500,00 грн. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 5500,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 18142,01 грн, з яких: 5500,00 грн заборгованість за основним боргом, 12540,00 грн нараховані проценти на дату відступлення права вимоги, 88,00 грн інфляційні збитки, 14,01 грн нараховані 3% річних. 24 січня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 24-01/2022, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, за кредитним договором №\~3756021. 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, за кредитним договором №\~3756021. Ухвалою від 11 лютого 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася; про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать два зворотні повідомлення АТ «Укрпошта» із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №\~675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частини восьмої статті 11 Закону №\~675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону №\~675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд установив, що 02 березня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи уклали електронний договір №\~3756021 про надання споживчого кредиту. Електронний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М805318». Відповідач отримав кредит у сумі 5500,00 грн на свою платіжну карту №\~ [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №\~7/6595 від 13 грудня 2024 року (а.\~с.\~102). Відповідно до пункту 1.2 договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором; сума кредиту 5500,00 грн (пункт 1.3 договору). За положеннями пункту 1.4 договору кредит надається строком на 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №\~1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Згідно з пунктом 1.5 договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація відповідно до п. 4.3 Договору. Відповідно до пункту 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або авто пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше, ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день авто пролонгації є новою датою повернення кредиту. Згідно з додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №\~3756021 від 02 березня 2021 року та паспортом споживчого кредиту, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М805318, сторони погодили таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якої вбачається, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредиту складає 8635,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом складає 5516,50 грн. Реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 693,50%, реальна річна процентна ставка 3,65% (а.\~с. 24-26). 24 січня 2022 року ТОВ Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 24-01/2022, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, за кредитним договором №\~3756021. 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, за кредитним договором №\~3756021. За розрахунком, складеним ТОВ «Коллект Центр» на підставі розрахунків заборгованості від первісних кредиторів, загальний розмір заборгованості становить 18142,01 грн, з яких: 5500,00 грн заборгованість за основним боргом, 12540,00 грн нараховані проценти на дату відступлення права вимоги, 88,00 грн інфляційні збитки, 14,01 грн нараховані 3% річних (а.\~с. 31). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, як позичальник, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, зокрема, за основним зобов`язанням у сумі 5500,00 грн, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу. Таким чином, вимога ТОВ «Коллект центр» у частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є доведеною. Водночас позивач просить стягнути з відповідача відсотки, нараховані за договором позики № 3756021 від 02 березня 2021 року у сумі 12540,00 грн за період, який перевищує строк дії цього договору . Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що проценти за користування грошовими коштами мають сплачуватися позичальником з моменту отримання грошових коштів і до закінчення дії договору позики, а після закінчення дії договору позикодавець має право нараховувати встановлені статтею 625 ЦК України відсотки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №\~910/4518/16, зокрема зазначила, що «…надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця». Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Враховуючи пролонгацію договору, яка відповідно до пункту 4.3.1 не мала бути більшою 90 (дев`яноста) днів, відсотки за користування коштами мали бути сплачені відповідачем на користь позивача за період із 02 березня 2021 року до 30 липня 2021 року та нараховуватись за відсотковою ставкою, виходячи з умов договору та орієнтованої загальної вартості позики. Оскільки заявлені до стягнення відсотки за користуванням кредитом нараховані за межами строку дії кредиту, то у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 31 липня 2021 року слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Отже, у межах строку кредитування сума несплачених відсотків становить 3762,00 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача. Інфляційні збитки у сумі 88,00 грн та нараховані 3% річних у сумі 14,01 грн також не підлягають стягненню, оскільки нараховані поза межами строку дії кредиту. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві, зокрема просив стягнути витрати на правову допомогу у сумі 9000,00 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви копії: договору № 02-09/2024 про надання правової допомоги від 02 вересня 2024 року та платіжної інструкції № 0476080000 від 19 листопада 2024 року, а також заявку на надання юридичної допомоги № 3 від 12 жовтня 2024 року та витяг з акту про надання юридичної допомоги від 12 листопада 2024 року. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу та сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір в сумі 1236,48 грн, витрати на правничу допомогу в сумі 4594,50 грн.

Outcome: partial