Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 19048,00 грн за кредитним договором № 102272414 від 15.07.2024, укладеним між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН». В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 15.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102272414 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 4500,00 грн строком на 345 днів, починаючи з 15.07.2024. [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Комісія за надання кредиту становить 506,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,50% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування складають 1,15 % за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Відповідачка кредитні кошти отримала, але свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 19048,00 грн, яка складається з: 4500,00 грн - заборгованості за тілом кредиту; 7921,62 грн - заборгованості за відсотками; 506,00 грн - заборгованості за комісією та 6120,38 - заборгованості за порушення грошового зобов`язання. 26.11.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення прав вимоги №114-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) за плату ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі право вимоги за кредитним договором № 102272414 від 15.07.2024 до відповідачки [PERSON] на суму 19048,00 грн. Відповідачка на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала, тому заборгованість [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 102272414 (індивідуальна частина) від 15.07.2024 становить 19048,00 грн, яка складається з: 4500,00 грн - заборгованості за тілом кредиту; 7921,62 грн - заборгованості за відсотками; 506,00 грн - заборгованості за комісією та 6120,38 -заборгованості за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про споживчий кредит №102272414 від 15.07.2024 в сумі 19048,00 грн та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 10.02.2025 відкрите провадження у даній справі і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності на підставі письмових доказів, долучених до позовної заяви, заперечення проти заочного розгляду справи відсутні. Відповідачка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подала. Відповідно до ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч.3-6, ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до положень ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно із правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Судом встановлено, що 15 липня 2024 року відповідачка [PERSON] подала ТОВ «МІЛОАН» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит № 102272414 (а.с.19). В Анкеті-заяві [PERSON] погодила суму кредиту - 4500,00 грн та складові частини сукупної вартості кредиту, строк кредитування - 15 днів, дату повернення кредиту - 30.07.2024, суму до повернення - 22375,10 грн. В заяві визначено також розмір комісії за надання кредиту - 11,50 % від суми кредиту (506,00 грн) одноразово, проценти за користування кредитом - 17369,10 грн. 15.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102272414 (індивідуальна частина) шляхом підписання кредитного договору відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с.20-25). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладення Кредитного договору здійснене в електронній формі в особистому кабінеті [PERSON] , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечено відповідачці [PERSON] через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору). Відповідно до умов Договору 15.07.2024 [PERSON] надано кредит у розмірі 4500,00 грн загальним строком на 345 днів і складається з пільгового та поточного періодів (п.п.1.2, п.п. 1.3 Договору). [PERSON] зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в дату остаточного погашення заборгованості - 25.06.2025 (п.п.1.4 Договору). Договором визначено загальні витрати [PERSON] за кредитом, що складають 17875,10 грн. Денна процентна ставка складає 1,15 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 11389,94 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 22375,10 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, денна процентна ставка та орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду (дату платежу) відповідно до графіку платежів. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню, зокрема у випадку часткового дострокового погашення заборгованості, прострочення виконання або несвоєчасного виконання ним зобов`язань та в інших випадках, крім тих, коли законодавством прямо вимагається таке оновлення (п.п.1.5 Договору). Відповідно до п.4.1 Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф в розмірі 700,00 грн за кожен випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів. Отже, сторони узгодили істотні умови Кредитного договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (а.с.20-25), що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору саме на таких умовах та шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказане також підтверджується Паспортом споживчого кредиту № 102272414, графіком платежів за паспорту споживчого кредиту № 102272414 від 15.07.2024 (а.с.16-17,18), довідкою про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН», з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір 102272414 від 15.07.2024, ідентифікована у ТОВ «МІЛОАН». Акцепт договору (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснено [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора [NUMBER], відправлення якого здійснено на мобільний номер телефону [NUMBER] (а.с.29), а також платіжним дорученням 92952286 від 15.07.2024, з якого вбачається, що 15.07.2024 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало [PERSON] 4500,00 грн (а.с.28). З відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102272414 та змісту позовної заяви вбачається, що заборгованість [PERSON] за цим Кредитним договором станом на 26.11.2024 складає 19048,00 грн, яка складається з: 4500,00 грн - заборгованості за тілом кредиту; 7921,62 грн - заборгованості за відсотками; 506,00 грн - заборгованості за комісією та 6120,38 - заборгованості за порушення грошового зобов`язання (а.с.30-31,4). 26 листопада 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладений Договір відступлення прав вимоги № 114-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «МІЛОАН» і боржниками (а.с.32-36). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 114-МЛ/Т від 26 листопада 2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідачки на суму 19048,00 грн з яких: 3870,00 - сума заборгованості по тілу кредиту за увесь строк кредитування; 630,00 грн - сума простроченої заборгованості по кредиту; 798,52 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 7163,10 грн - сума простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом; 330,00 грн - сума заборгованості по комісії за надання кредиту за увесь строк кредитування; 176,00 грн - сума простроченої заборгованості по комісії за надання кредиту; 6120,38 - сума заборгованості по неустойці та/або процентах за порушення грошового зобов`язання (а.с.37). 05.02.2025 за вих.№ 24008524 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направило [PERSON] претензію з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором № 102272414 від 15.07.2024, укладеним між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» в розмірі 19048,00 грн (а.с.41). [PERSON] не вчинила жодних дій для добровільного погашення заборгованості за кредитом. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.104 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Викладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 15.07.2024 був укладений кредитний договір № 102272414 підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора); позичальник [PERSON] не виконала свої кредитні зобов`язання щодо повернення коштів; позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором на законних підставах - на підставі договору відступлення прав вимоги, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсотках. Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача комісії, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит, кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. На виконання вимог, у тому числі, п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. З урахуванням викладеного, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Крім цього, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведене, умови щодо обов`язку відповідачки щодо сплати комісії за видачу кредиту є нікчемними, а сума комісії підлягає списанню. Із зазначених підстав також не підлягає стягненню із відповідачки заборгованість за неустойкою за порушення грошового зобов`язання в сумі 6120,38 грн. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача комісії за видачу кредиту в розмірі 506,00 грн та заборгованості за неустойкою в розмірі 6120,38 грн задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (3028*80%/100%) = 2422,40 грн. Позовна заява ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» подана через систему «Електронний суд», тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с.1). Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1579,40 грн (65,2%).

Outcome: partial