Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 12 березня 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] адвоката Шапошника Є.В. про ухвалення додаткового рішення, в якому порушено питання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, що становлять 17 000,00 гривень. На підтвердження понесених судових витрат надав копію ордера на надання правничої допомоги, акт про виконання робіт з надання правової допомоги від 15.01.2025, розрахункову квитанцію серії АБРА №329153 на суму 17000,00 гривень. На обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначає, що в провадженні Богуславського районного суду Київської області знаходилась цивільна справа № 358/1263/24 за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 07 березня 2025 року Богуславським районним судом Київської області винесено рішення по даній справі. Разом з тим,\~ не було вирішено питання про судові витрати, які були понесені [PERSON] при розгляді справи, в розмірі 17 000,00 гривень. При цьому, в позовній заяві було зазначено, що докази в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем [PERSON] будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення у справі судового рішення. У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення шляхом доставлення судових повісток до їх електронних кабінетів. Представник відповідача у відзиві на позов (а.с. 41-47) з посиланням на практику Верховного Суду вказав на те, що зазначена адвокатом сума судових витрат понесених на правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи, обсягом наданих послуг, а тому вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.\~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Таким чином, не вирішення питання про розподіл судових витрат під час винесення остаточного рішення по справі є підставою для ухвалення додаткового рішення. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у провадженні Богуславського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 358/1263/24 за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Рішенням суду від 07 березня 2025 року задоволено частково позов [PERSON] . Вирішено стягнути з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» (код ЄДРПОУ 24219849, юридична адреса: 07201, Київська область, смт.Іванків, вул. Івана Проскури, буд. № 24) на користь [PERSON] [INFO] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), заборгованість по заробітній платі в сумі 149 218 (сто сорок дев`ять тисяч двісті вісімнадцять) гривень 15 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 63588 (шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 28 копійок. Також присуджено до стягнення з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» (код ЄДРПОУ 24219849, юридична адреса: 07201, Київська область, смт.Іванків, вул. Івана Проскури, буд. № 24) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча\~ двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Вирішено допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» на користь [PERSON] заробітної плати в межах місячного платежу. З матеріалів справи слідує, що в позовній заяві представником позивача було заявлено про понесення стороною витрат на правову допомогу в розмірі 17 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17000,00 грн. представником позивача адвокатом Шапошником Є.В. до заяви про ухвалення додаткового рішення від 12.03.2025 суду надано: - договір про надання правової допомоги № б/н від 28.04.2024 (а.с. 17-18); - ордер серії АІ № 1642132 від 19.07.2024 (а.с. 85); - акт про виконання робіт з надання правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 28.04.2024 (а.с. 86); - розрахункову квитанцію серії АБРА №329153 на суму 17 000,00 гривень (а.с. 87); У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial