Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у лютому 2002 року заявниця [PERSON] , в місті Сарни, Рівненської області познайомилась із [PERSON] , Через деякий час після знайомства [PERSON] , та [PERSON] почали разом проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в будинку номер [ADDRESS] , який належить на праві власності матері заявниці [PERSON] . Відносини між заявницею та [PERSON] відповідали відносинам подружжя - вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний побут та спільний сімейний бюджет, піклувались та дбали один про одного, виконували інші подружні обов`язки. [INFO] у них народився син [PERSON] , [INFO] під час спільного проживання [PERSON] , та [PERSON] у них народилася донька [PERSON] , [INFO] донька [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] . Ці діти є спільними дітьми заявниці та [PERSON] , хоча запис про їх батька, за відсутності зареєстрованого шлюбу, був проведений зі слів матері, у відповідності до ст.135 СК України, і батьком дітей був записаний [PERSON] . З серпня 2005 року їх сім`я переїхала на постійне проживання до будинку [ADDRESS] , який придбали за спільні кошти, і в даному житлі постійно проживали однієї сім`єю, виховували дітей. Впродовж часу спільного проживання, починаючи з лютого 2002 року по день зникнення безвісті [PERSON] , вони жили як одна сім`я: несли спільні витрати на придбання одягу, ліків, продуктів харчування, іншого побутового майна, надавали один одному як сім`я взаємну допомогу, несли спільні витрати на ремонт і обслуговування будинку, оплату послуг за спожиту електроенергію, спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші події. 28.06.2024 року [PERSON] був призваний у Збройні Сили України по мобілізації. 23.09.2024 року [PERSON] по місцю свого проживання від працівників [INFO] , отримала сповіщення №208 від 16.09.2024 року [INFO] , яке було адресоване заявниці як дружині [PERSON] , в якому було зазначено, що «солдат [PERSON] , зник безвісті з 11.09.2024 року в районі н.п. Максимівлянівка, Покровського району Донецької області, виконуючи бойове завдання з захисту територіальної цінності та суверенітету України під час агресії російської федерації. Заявниці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , для того, щоб комунікувати з органами військового управління, Червоним хрестом, подавати заяви про розшук чоловіка, реалізовувати інші свої права, що пов`язані з тим, що [PERSON] зник безвісти. У зв`язку з чим звернулася до суду з заявою про встановлення факту однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Вказана заява надійшла до Володимирецького районного суду Рівненської області 11.11.2024. 30.12.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зацікавлені особи [PERSON] , та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяви де просили справу розглядати у їх відсутності та задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи Сарненської територіальної громади в особі Виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області, в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву де просили справу розглядати у відсутності їх представника за наявними матеріалами справи. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] , в судове засідання не з`явився, про перенесення часу судового розгляду не клопотав, про час і місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення процесуальних документів та викликів рекомендованим поштовим повідомленням. Будь-яких заперечень чи пояснень з приводу заявлених вимог не надав. Розгляд справи проведено без участі сторін та їх представників, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Як роз`яснив Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Оцінивши та проаналізувавши надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ці докази, які є належними, допустимими, достатніми та достовірними, поза розумним сумнівом доводять той факт, що заявниця [PERSON] та [PERSON] з лютого 2002 року проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. Зокрема, в своїх письмових поясненнях [PERSON] пояснив, що він, а також його молодші сестри [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] жили в с.Городець, разом з батьками - мамою [PERSON] та татом [PERSON] . Родина проживала в будинку [ADDRESS] , відносини в сім`ї були теплими, тато і мама любили один одного і всіх дітей, піклувались, все робили разом. Тато працював, а мама вела домашнє господарство, все в них було спільне. Колись вони спитали тата, чому у них інше прізвище, і він пояснив, що вони з мамою не укладали шлюб, тобто «не розписувались», тому всі діти записані на прізвище матері, але саме він є їх татом. Аналогічні письмові пояснення надала суду [PERSON] . В своїх письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та їх дітьми, всі сприймали їх як подружжя, [PERSON] та [PERSON] жили разом в житловому будинку, мали спільний побут, спільне господарство, разом проводили дозвілля, святкували свята і т.ін. Дані обставини підтверджуються також і письмовими доказами - відомостями про зареєстроване місце проживання [PERSON] та [PERSON] , довідкою про склад сім`ї заявниці № 18/13/04-220/24 від 26.09.2024 року, яка видана старостою Городецького старостинського округу виконкому Сарненської міської ради та іншими доказами. При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що сповіщення №208 від 16.09.2024 року [INFO] про безвісне зникнення [PERSON] було адресоване саме [PERSON] , як дружині [PERSON] . Наведене, на думку суду, свідчить про те, що і сам [PERSON] сприймав заявницю, як свою дружину, про що надав в ідповідні відомості військовому командуванню. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання [PERSON] , та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловіка та дружини, і встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці. З урахуванням викладеного, заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved