Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Мonobank»\~від 08.02.2022станом на 20.11.2024 у розмірі 9\~888,91 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. 08.02.2022 року між позивачем та відповідачем підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 20.11.2024 утворилася заборгованість на суму 9\~888,81 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості та судові витрати пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2025\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її до\~судового розгляду\~на 03.04.2025,\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про підтримку позовних вимог у повному обсязі, повідомив про наявність необхідних доказів у матеріалах справи, а також про відсутність клопотань та заяв. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесенням судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судової повістки та ухвали про відкриття провадження за зареєстрованим місце проживання, які повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», та за допомогою sms повідомлення. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, тобто суду. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~наявності всіх\~наступних умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду;\~відповідач не\~з`явився\~в судове\~засідання без\~поважнихпричин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, 03.04.2025 постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08.02.2022\~відповідач звернувся\~до банку\~із Анкетою-заявою\~до Договору\~про надання\~банківських послуг,\~у якій\~просив відкрити\~поточний рахунок\~у гривні\~на його\~ім`я та\~встановити кредитний\~ліміт на\~суму,\~вказану у\~додатку відповідно\~до умов\~Договору та\~наведених у\~Анкеті-Заяві\~умов. Ця Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надані банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами складають договір про надання банківських послуг. Пунктом 2 Анкети-заяви передбачено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.\~ У пункті 4 Анкети-заяви зазначено, що відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. В даній Анкеті-заяві міститься копія паспорта громадянина України та фото відповідача [PERSON] . Таким чином, між сторонами у справі було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 08.02.2022, згідно із умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. Також до Анкети-заяви додано довідку про етапи реєстрації [PERSON] та Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг, де міститься особиста інформація щодо відповідача, а саме: РНОКПП, номер мобільного телефону, адреса реєстрації та серія і номер паспорту громадянина України (а.с. 25, 31) Також, позивач додав до матеріалів справи Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universalbank та загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (а.с.33-49). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач у порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 20.11.2024 утворилась заборгованість в сумі 9 888 грн. 91 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 9 888 грн. 91 коп.; заборгованість за пенею 0 грн. 00 коп.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн. 00 коп. (а.с.26-27). Тобто не виконання відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором призвело до виникнення у нього простроченої заборгованості за кредитом. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Надані позивачем докази у їх сукупності дають підстави для висновку, що позивач виконав прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. При цьому, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, а саме неповернення отриманих сум кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості, і зумовило звернення позивача до суду із даним позовом. Доказів повернення отриманих і використаних позичальником сум, суду не надано. Отже, ухиляючись від повернення отриманих кредитних коштів і сплати заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, відповідач порушує зобов`язання за даним договором і права позивача. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 3 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за ним у розмірі 9 888 грн. 91 коп.. Відповідно до частини першої ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved