Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі - позивач) через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом, у якому прохає ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за\~кредитним договором\~№4/3175276\~від 26.03.2021\~року в\~розмірі 204209,35\~ грн.,\~яка складається\~з:\~110964,57\~ грн строкової заборгованості; 6613,02 грн. простроченої заборгованості; 40849,10 грн. нарахованих відсотків; 10907,66 грн. прострочених відсотків; 3875 грн. - комісії; 31000 грн. простроченої комісії. Позов обґрунтовано тим, що 26 березня 2021 між [PERSON] та акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі АТ «Креді Агріколь Банк») укладено кредитний договір №4/3175276, відповідно до умов якого, позивачем відповідачу надано кредит в сумі 155000 грн строком на 72 місяці - з 26березня 2021 року до 25 березня 2027 року (включно), зі сплатою платежів для погашення заборгованості за договором щомісячно, кредит надається позичальнику на споживчі потреби. 29серпня 2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимог, в тому числі вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №4/3175276, у відповідності до умов якого АТ «КредіАгріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «Глобал Спліт», а ТОВ «Глобал Спліт» приймає належні АТ «КредіАгріколь Банк» права вимоги грошових коштів в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором. 29 серпня 2023 року передача права вимоги за кредитним договором№4/3175276 від 26 березня 2021 року відбулась до ТОВ «Глобал Спліт» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги. АТ «КредіАгріколь Банк» 15 вересня 2023 року направило відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги за договором №4/3175276 до ТОВ «Глобал Спліт». На виконання умов договору відступлення прав вимоги відповідач був повідомлений про необхідність перерахувати кошти в сумі 204209,35 грн., що відповідає розміру поточних зобов`язань за договором. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору перед позивачем не виконав, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого заявлена до стягнення. Стислий виклад заперечень відповідача Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Однак, позов визнає частково, просить врахувати суми раніше сплаченої заборгованості та зменшити борг. Рух справи в суді. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позовна заява подано до суду 21.11.2024. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 21.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 14.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція учасників судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач,\~будучи належним\~чином повідомленими\~ про\~час та\~місце розгляду\~справи в\~судове засідання\~не з`явилися,\~подав \~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності, позов визнає частково. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у даній справі є 11 квітня 2025 року, тобто дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом . 26 березня 2021року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4/3175278. За цим договором, банк надає позичальнику кредит в сумі 155 000 грн. строком на 72 місяців з 26 березня 2021 року до 25 березня 2027 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника (п.1.1 договору). Відповідно до п.1.3.1, п.1.3.2 договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду (надалі проценти), щомісячно в розмірі 10,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія), щомісячно в розмірі 2,50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. До кредитного договору № 4/3175278 від 26.03.2021 додано: - додаток №1 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т. ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет); - пам`ятка клієнту; - паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит; - Додаток № 1 до Паспорта споживчого кредиту (продукти «Готівковий кредит «Свобода», «Споживчий кредит «Партнерський»); - заяву-анкету №0100115-260320211-005 від 26 березня 2021 року на отримання готівкового кредиту «Свобода». Перерахування суми кредитних коштів на рахунок відповідача, що зазначений останнім у заяві про видачу готівки підтверджується платіжною інструкцією № 35933685 1 від 26 березня 2021 року . Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ підписаний особисто відповідачем 26 березня 2021 року. Із наданих позивачем документів та зокрема виписки за договором за період з 26 березня 2021 року по 15 вересня 2023 року вбачається, що відповідач користувався наданими банком кредитними коштами. Натомість в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту, сплати процентів і комісії, внаслідок чого станом на 17 квітня 2024року за відповідачем утворилася заборгованість в загальному розмірі 204209,35 грн., яка складається з: 110964,57 грн. строкової заборгованості; 6613,02 грн. простроченої заборгованості; 40849,10 грн. нарахованих відсотків; 10907,66 грн. прострочених відсотків; 3875 грн. - комісії; 31000 грн. простроченої комісії. 29 серпня 2023року року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №4-2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 4/3175278 від 26 березня 2021року, укладеним між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». 15 вересня 2023року АТ «Креді Агріколь Банк» направило [PERSON] повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №4/3175278 від 26 березня 2021року . Копіями квитанцій поданими суду відповідачем доводиться, що [PERSON] було сплачено суми кредитних коштів ТОВ «Глобал Спліт», а саме: 08.02.2024 2500 грн.; 11.04.2024 - 2500 грн.; 06.12.2024 2600 грн.; 06.01.2025 2700 грн., 06.02.2025 2600 грн., 06.03.2025 2600 грн. , що в загальному становить 15500 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди /частина перша статті 638 ЦК України/. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за тілом кредиту, по комісії та по процентам за користування кредитом, сплата яких передбачена умовами укладеного між сторонами кредитного договору, проте відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором. Встановлено, що відповідно до кредитного договору № 4/3175278 від 26.03.2021 банк надає позичальнику кредит в сумі 155 000грн строком на 72 місяців з 26 березня 2021 року до 25 березня 2027 року. За користування кредитними коштами позичальник за умовами пунктів 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору повинен сплачувати щомісячно проценти в розмірі 10,00 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,50 % від суми кредиту. Тобто, при укладанні договору споживчого кредиту сторони погодили всі істотні умови договору, які є обов`язковими до виконання сторонами. Первісний кредитор АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачу [PERSON] кредит в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, що підтверджується платіжною інструкцією № 35933685 1 від 26 березня 2021 року. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором виконував частково, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 204209,35 грн. Як вбачається із змісту позовної заяви, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4/3175278 від 26.03.2021 у розмірі 204209,35 грн., яка складається з: 110964,57 грн. строкової заборгованості; 6613,02 грн. простроченої заборгованості; 40849,10 грн. нарахованих відсотків; 10907,66 грн. прострочених відсотків; 3875 грн. - комісії; 31000 грн. простроченої комісії. Однак, відповідачем подано суду копії квитанції з яких вбачається, що останнім було сплачено кредитні кошти ТОВ «Глобал Спліт» в загальному розмірі 15500 грн.,а саме: 08.02.2024 2500 грн.; 11.04.2024 - 2500 грн.; 06.12.2024 2600 грн.; 06.01.2025 2700 грн., 06.02.2025 2600 грн., 06.03.2025 2600 грн. Інших доказів повернення відповідачем [PERSON] позивачу ТОВ «Глобал Спліт» отриманої у позику за вказаним договором строкової заборгованості у розмірі простроченої заборгованості, нарахованих відсотків та прострочених відсотків, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «Глобал Спліт»\~ про стягнення строкової заборгованості, простроченої заборгованості,\~нарахованих відсотків\~та \~прострочених відсотків\~ є обґрунтованою та підлягає стягненню. Разом з тим, вирішуючи питання в частині нарахованої заборгованості за комісією та простроченої комісії суд приходить до такого висновку з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої-третьої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18). Особливості регулювання правовідносин за договорами споживчого кредиту передбачені також Законом України «Про захист прав споживачів». 10 червня 2017року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. На підставі частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019року у справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022року у справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021року у справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021року у справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021року у справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 1.3.2. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, надання інформації щодо стану заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості тощо. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Отже, відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 1.3.2 кредитного договору є нікчемними. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Враховуючи те, що заявлення позивачем до стягнення заборгованості за нарахованими комісіями є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за комісією, простроченою комісією не підлягають задоволенню. З урахуванням\~вищевикладеного та\~приймаючи до\~уваги,\~що відповідач\~ \~ [PERSON] \~ не\~виконав належним\~чином зобов`язання\~щодо погашення\~заборгованості за\~ кредитним\~договором №\~4/3175278,\~укладеного між\~ним та\~ТОВ «Глобал\~Спліт»,\~в обумовлені\~договором строки,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги ТОВ\~«Глобал Спліт»,\~ підлягають\~частковому задоволенню\~та з\~відповідача \~ [PERSON] \~на користь\~позивача слід\~стягнути заборгованість\~за вказаним\~договором у\~розмірі 153834,57\~грн.,\~(\~з урахуванням\~ відповідачем\~сплачених сум\~раніше в\~загальному \~розмірі 15500\~грн.),\~що складається\~зстрокової заборгованості; простроченої заборгованості, нарахованих відсотків та прострочених відсотків. Щодо розподілу судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, виходячи з такого розрахунку: сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 153834,57 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1846,01 гривень: 153834,57 грн. х 100 % : 204209,35 грн. х 2450,51 грн. = 1846,01 грн.

Outcome: partial