Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району» Кокорєв Е.О. звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою, в якій просив: - визнати недійсними результати аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення №2-12 нежитлової будівлі літ. Б-1 в [ADDRESS] площа 16.10 кв. м. оформлені протоколом електронного аукціону № LLE001-UA-20230728-38688, сформованим 16.08.2023 14:38 та 16.08.2023 14:37; - визнати договір оренди нежитлового приміщення №2-12 нежитлової будівлі літ. Б-1 в [ADDRESS] площа 16.10 кв. м., дата договору 01.09.2023 недійсним. В обґрунтування\~позовних вимог,\~зазначає, що між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір оренди нежитлового приміщення №2-12 нежитлової будівлі літ. Б-1 в [ADDRESS] площа 16.10 кв. м., дата договору 01.09.2023. Договір укладено на підставі протоколу аукціону від 16.08.2023. Номер аукціону LLE001-UA- 20230728-38688, ідентифікатор 64c3715768eea0d60d368f1b, ідентифікатор об`єкта RGL001-UA-20230313-95845. Протокол аукціону, в якому визначено переможця, розміщено в електронній системі закупівельна 16.08.2023. На думку представника позивача, зазначений вище договір є незаконними і таким, що підлягає визнанню недійсним з тих підстав, що при укладенні договору були порушені процедури, передбачені Законом України «Про оренду державного та комунального майна», а також не було досягнуто згоди по всіх суттєвих умовах договору. Рішенням від 02.06.2020 прийнято рішення про визнання об`єктом оренди нежитлового приміщення в громадському будинку літ «Б», загальною площею 16.1 м. кв. та розташоване за адресою: [ADDRESS] та включення цього приміщення в Перелік. Стосовно цього рішення представник позивача зазначає, що в цьому рішенні не зазначено, в який із переліків (першого чи другого типу) слід включати зазначений об`єкт, і до вересня 2023 року нежитлове приміщення не було здано в оренду. Рішенням від 28.09.2021 було прийнято рішення про включення до переліку першого типу таких об`єктів: · Кабінет для надання медичних послуг (кабінет для надання стоматологічних послуг); · Нежитлові приміщення площею 840,8 м. кв. (Приміщення ЦРБ м. Мерефа). Стосовно цих об`єктів не зазначено адреса об`єкта, перелік приміщень, які саме приміщення включені до переліку (площа, номер кабінету тощо) і таким чином ідентифікувати які саме об`єкти включені до переліку із рішення від 28.09.2021 не можливо. Рішення від 07.09.2022 до Переліків включено майно, балансоутримувачем якого є Південно міська рада Харківського району, Харківської області. В березні 2023 року було проведено реконструкцію будівлі, що розташована за адресою Б-1 в [ADDRESS] . Після реконструкції та перепланування в будівлі відсутні нежитлові приміщення з номером 2-12 площею 16.1 кв. м. Згідно з новим планом кабінет, який мав номер 2-12, тепер нумерується як кабінет 13 та має площу 14,4 кв. м, і виходячи з цих міркувань, можна припустити, що договір оренди, що оспорюється, стосується саме приміщення №13. Відповідач 1 був повідомлений про завершення реконструкції і йому було передано технічна документація після реконструкції об`єкту (лист №156 від 12.04.2023, вхідний номер у відповідача №820 від 12.04.2023). Таким чином, на дату проведення аукціону фактично відповідачем 1 не приймалось рішення про намір передати приміщення №13 площею 14.4 кв. м. в оренду, рішенням відповідача зазначений об`єкт не було включено до Переліку першого типу. У відповідності до ст. 7 Закону про оренду підставами для виключення майна з одного із переліків, а відтак і неможливість передачі майна в оренду є зокрема: · обґрунтовані власні потреби балансоутримувача. Позивач неодноразово звертався до відповідача 1 з повідомленням про те, що всі приміщення які є в розпорядженні позивача необхідні йому для виконання власних статутних завдань; · неможливість використання об`єкта за цільовим призначенням, яке заявлено потенційним орендарем, у разі якщо орендар не має права використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням згідно з випадками і з урахуванням обмежень, встановлених. Щодо неможливості використання об`єкта оренди за цільовим призначенням відповідачем 2 (орендарем) представник позивача зазначає, що стоматологічна практика це діяльність, яка потребує ліцензування у відповідності до п. 15, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Для отримання ліцензії на провадження медичної практики фізична особа повинна бути зареєстрованою підприємцем. Як свідчить витяг із ЄДР реєстрація відповідач 2 як фізичної особи-підприємця скасовано, відповідач 2 немає ліцензії не має права займатися медичною практикою на дату укладення договору та на дату подання цього позову. Існують також вимоги щодо площі приміщень стоматологічних кабінетів, зокрема у відповідності до п. 2.7 Додатку А до ДБН В.2.2-10:2022 «Заклади охорони здоров`я основні положення» площе кабінету стоматолога не повинна бути меншою 16 м. кв. Таким чином, щонайменше з двох причин відповідач не має можливості використовувати орендоване приміщення в якості кабінету стоматології і в загалі з метою надання медичних послуг і таким чином у відповідності до ст. 7 Закону про оренду за таких обставин об`єкт оренди підлягає виключенню із Переліку і відповідно його передача в оренду не можлива. Таким чином, аукціон з передачі в оренду спірного майна було проведено з суттєвими порушеннями законодавства про оренду державного та комунального майна і результати такого аукціону підлягають визнанню недійсними. \~ \~ \~ \~На думку позивача, договір оренди містить невірну інформацію про предмет договору, яка не дає змоги чітко ідентифікувати предмет оренди. Крім того, при укладанні договору оренди порушено ст. 16 Закону, оскільки відповідач 1 не затверджував примірного договору оренди комунального майна, примірний договір оренди державного майна затверджено Постановою КМУ №820 від 12.08.2020. Однак відповідачами було безпідставно змінено текст договору порівняно з затвердженим примірним договором, зокрема додано п. 6.2 який щодо користування місцями загального користування. Представником [PERSON] \~ адвокатом\~Свіщовим Р.В. надано відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог щодо визнання недійсним результатів аукціону та визнання договору оренди нежитлового приміщення недійсним заперечує з наступних підстав. Відповідно до п. 16 Порядку подання, розгляду скарг та пропозицій стосовно організації та проведення аукціонів щодо передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 р. N? 647 Скаржником може бути виключно: 1. учасник аукціону; 2. користувач інтернету, який не зміг взяти участь в аукціоні з незалежних від нього причин; 3. орендодавець; 4. оператор електронного майданчика. Посилаючись на правовий висновок, зокрема, викладений 25 жовтня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи N? 607/14378/21, вважає, що якщо позов пред?явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред?явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Позивач не є орендодавцем, учасником аукціону тощо, а є лише користувачем нерухомого майна, право оперативного управління якого станом на 25.09.2023 року не було зареєстровано в Держаному реєстрі речових прав. Що стосується порядку проведення аукціону, то представник відповідача вважає, що аукціон проведено відповідно до норм діючого законодавства, бідь-яких рішень щодо скасування аукціону Південна міська рада не приймала, підписала протокол та договір оренди нежитлового приміщення. Таке твердження ґрунтується на тій підставі, що позивачем не додано рішень Південної міської ради про скасування аукціону або рішення про виключення нежитлового приміщення розташованого в м. Південне по вул. 1-го Травня104/ вул. Корозова, 60 (кабінет для надання стоматологічних послуг) передача в оренду, якого передбачена рішенням Південної міської ради Харківського району Харківської області V сесії VIII скликання від 28.09.2021 року «Про затвердження типів переліків об?єктів комунальної власності, які можуть бути передані в оренду». Звернув увагу на той факт, що генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги N?1 Харківського району» Болгов Олексій Миколайович є депутатом Південної міської ради Харківського району Харківської області та під час прийняття зазначеного рішення проголосував «За». Під час підготовки та проведення електронного аукціону були зазначені необхідні відомості, які існували на той час (опис майна, власники, балансоутримувач, реквізити, фото об?єкту оренди тощо), що підтверджується роздруківкою з сайту ПрозороПродажі, який відображає порядок підготовки електронного аукціону. При цьому позивач жодним чином не доводить тієї обставини, що проведений аукціон порушує відповідні права та обов?язки балансоутримувача. В позовній заяві позивач зазначає, що в березні 2023 року була проведена реконструкція будівлі літ. «Б-1» розташованої в [ADDRESS] в результаті якої змінилася площа нежитлового приміщення. Однак таке твердження не відповідає дійсності оскільки в 2023 році Південна міська рада не здійснювала будь-яких робіт щодо реконструкції або капітального ремонту зазначеної будівлі, а доказів таких дій позивачем не додані, а тому такі твердження є хибними. Що стосується технічного паспорту від 27.03.2023 року, то такий технічний паспорт складений з порушенням Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 N? 127. Станом на 25.09.2023 року за позивачем не було зареєстровано в Держаному реєстрі речових прав право оперативного управління, а тому позивач є неналежним замовником такої технічної документації, оскільки в розділі замовника зазначено іншого суб?єкта замість власника. В додаткових\~поясненнях представник\~позивача зазначив, що позивач не звертався до Мінекономіки, і тому посилання відповідача на зазначену постанову КМУ №647 від 15.07.2020 є безпідставним. Жодна інструкція жодного міністерства не може обмежувати особу в доступі до правосуддя. Сам відповідач визнає те, що позивач є користувачем приміщення, щодо якого відбувається спір. Посилання відповідача на судову практику Верховного Суду є недоречними. З урахуванням того, що спірне приміщення є необхідним для здійснення основної діяльності позивача надання медичної допомоги мешканцям територіальної громади то, як наслідок, вилучення із користування позивача зазначеного приміщення зачіпає права та законні інтереси як безпосередньо позивача, так і всіх мешканців територіальної громади. Що стосується порядку проведення аукціону, відповідач посилається на те, що відсутні рішення про скасування аукціону або відсутнє рішення про виключення нежитлового приміщення із відповідного переліку. Однак, як зазначено в позові, саме приміщення, яке є предметом оспорюваного договору оренди, не було належним чином включено до відповідних переліків, а скасування результатів аукціону є предметом позовних вимог у даній справі. І одним із аргументів щодо необхідності скасування результатів аукціону є неналежне внесення переданого в оренду майна до відповідних переліків. Щодо реконструкції будівлі, представник позивача мав на увазі, що в березні 2023 року складанням технічного паспорту було зафіксовано результати раніше проведеної реконструкції будівлі. Факт внесення змін в конструкцію будівлі підтверджується новою технічною документацію, яка відрізняється від технічного паспорту будівлі 1999 року, та витягом з Державного реєстру речових прав щодо реєстрації речового права права оперативного управління. Що стосується технічного паспорту, відповідач заявляє, що технічний паспорт недійсний з тих підстав, що позивач не мав права замовляти такий паспорт у відповідності до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна №127 від 24.05.2001. Проте, як зазначає сам відповідач, замовником технічної інвентаризації може бути - особа, яка має інші речові права на об`єкт нерухомого майна, у тому числі на земельну ділянку. Саме такі права і має позивач володіє будівлею на праві оперативного управління. Право оперативного управління виникає з моменту передачі майна в оперативне управління уповноваженим органом (рішення Південної міської ради від 28.09.2021) . В подальшому після передачі майна в оперативне управління було здійснено технічну інвентаризацію будівлі за погодженням з власником майна (запит про надання згоди на внесення змін до технічної документації від 24.02.2023 та погодження від 14.03.2023). В судовому засіданні представники позивачів позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник Південної міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник [PERSON] адвокат Свіщов Р.В. проти позову заперечував, посилався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2023 р. відмовлено в задоволенні заяви представника Комунального некомерційного підприємства Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги №1 Харківського району» - адвоката Кокорева Едуарда Олександровича про забезпечення позову. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2023 р. провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 22\~січня 2024\~р. у задоволенні клопотання представника відповідача 2 Свіщова Р.В. про закриття провадження у справі відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2024 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір оренди нежитлового приміщення №2-12 нежитлової будівлі літ. Б-1 в [ADDRESS] площа 16.10 кв. м., дата договору 01.09.2023. Договір укладено на підставі протоколу аукціону від 16.08.2023. Номер аукціону LLE001-UA- 20230728-38688, ідентифікатор 64c3715768eea0d60d368f1b, ідентифікатор об`єкта RGL001-UA-20230313-95845 (а.с.11-22; а.с.59-70). Протокол аукціону, в якому визначено переможця, розміщено в електронній системі закупівель за 16.08.2023. Рішенням ХХХVII сесії VII скликання Південноміської ради Харківського району Харківської області від 02.06.2020 прийнято рішення про визнання об`єктом оренди нежитлового приміщення в громадському будинку літ «Б», загальною площею 16.1 м. кв. та розташоване за адресою: [ADDRESS] та включення цього приміщення в Перелік (а.с.94). Рішенням V сесії VIIІ скликання Південноміської ради Харківського району Харківської області від 28.09.2021 (а.с.98) прийнято рішення про включення до переліку першого типу таких об`єктів (Додаток 1): -Кабінет для надання медичних послуг (кабінет для надання стоматологічних послуг); -Нежитлові приміщення площею 840,8 м. кв. (Приміщення ЦРБ м. Мерефа). Рішенням ХІ сесії VIIІ скликання Південноміської ради Харківського району Харківської області від 07.09.2022 (а.с.95) до Переліків включено майно балансоутримувачем якого є Південно міська рада Харківського району, Харківської області. Відповідно до листа КНП Південноміської ради «Центр первинної медичної допомоги №1 Харківського району» від 03.08.2023 №321 (а.с.74), генеральний директор підприємства Болгов О. звертався до Південноміської ради Харківського району Харківської області з проханням відмінити проведення аукціону щодо оренди об`єкту №91982. Підставами для звернень позивача до Південної міської ради щодо скасування рішення про передачу в оренду спірного нерухомого майна стала потреба у використанні вказаного приміщення для здійснення статутної діяльності позивача, зокрема те, що у вказаному приміщенні знаходилось обладнання для забезпечення холодового ланцюга для зберігання вакцини спільного проекту між МОЗ України, Світовим банком та Фондом ЮНІСЕФ. Вказані обставини не спростовано відповідачами. Відповідно до листа Південноміської ради Харківського району Харківської області від 07.04.2023 №713 (а.с. 71), заява КНП Південноміської ради «Центр первинної медичної допомоги №1 Харківського району» щодо потреби у використанні приміщення для власних потреб, а також скасування рішення V сесії Південної міської ради від 28.09.2021, буде направлена на розгляд засідання постійної депутатської комісії з питань власності. Відповідно до листа КНП Південноміської ради «Центр первинної медичної допомоги №1 Харківського району» від 30.03.2023 №139 (а.с.78), генеральний директор підприємства Болгов О. звертався до Південноміської ради Харківського району Харківської області з листом щодо виключення з переліків об`єктів, які можуть бути передані в оренду. Нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому розташовано нерухоме майно, що є предметом спірного договору оренди, передано в оперативне управління позивачеві рішенням сесії Південної міської ради від 28.09.2021, актом приймання-передачі від 01.12.2022 (а.с.157-158) вказане майно передано на баланс позивачеві, що зокрема підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 03.10.2023 (а.с.152) та Рішенням V сесії VIIІ скликання Південноміської ради Харківського району Харківської області від 28.09.2021 (а.с.161). Суд на\~підставі повно\~і всебічно\~з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. При цьому застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Відповідно до частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Отже, вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування це процесуальний обов`язок суду. При цьому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, водночас визначення належності відповідачів, а також обгрунтованості позовних вимог є процесуальним обов`язком суду, який той виконує під час розгляду справи. Як встановлено судовим розглядом, спір між сторонами виник у зв`язку з порушенням, на думку позивача, відповідачем 1 встановленого чинним законодавством порядку передачі в оренду комунального майна, що перебуває в оперативному управлінні позивача, при укладенні між відповідачами спірного договору оренди. Суд погоджується з доводами позивача щодо порушення відповідачем 1 встановленого порядку передачі в оренду комунального майна з наступних підстав. Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про оренду державного і комунального майна» (далі Закон), який регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна. Етапність передачі майна в оренду встановлена статтею 5 Закону, згідно з частиною першої якої етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди. Порядок прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду врегульовано статтею 6 Закону, згідно з якою: 1. Ініціаторами оренди майна можуть бути потенційний орендар, балансоутримувач, уповноважений орган управління та/або орендодавець. 2. Потенційний орендар, зацікавлений в одержанні в оренду нерухомого або індивідуально визначеного майна, звертається до орендодавця із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу згідно з\~Порядком передачі майна в оренду. Орендодавець протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної заяви передає її балансоутримувачу такого майна. За результатами розгляду заяви (крім випадків, передбачених\~абзацом п`ятим\~частини другої статті 6 цього Закону) балансоутримувач протягом 10 робочих днів з дати отримання такої заяви приймає одне з таких рішень: рішення про намір передачі майна в оренду; рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених\~статтею 7\~цього Закону. Згідно з абзацами 3, 4 частини 3 статті 5 Закону, у разі якщо ініціатором оренди майна є орендодавець, такий орендодавець звертається до балансоутримувача майна із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу відповідно до\~Порядку передачі майна в оренду. Прийняття рішення балансоутримувачем про намір передачі майна в оренду та погодження такого рішення відбуваються у порядку, встановленому\~частиною другою\~цієї статті. Відповідно до частини 4 статті 6 Закону, після прийняття балансоутримувачем рішення про намір передачі майна в оренду або отримання від уповноваженого органу управління рішення про доцільність передачі майна в оренду балансоутримувач здійснює такі дії: вносить інформацію про потенційний об`єкт оренди до ЕТС в порядку, обсязі та строки, передбачені\~Порядком передачі майна в оренду, та включає об`єкт до одного з Переліків, якщо відповідно до цього Закону балансоутримувач може виступати орендодавцем відповідного майна і якщо включення об`єкта до Переліку відповідного типу не потребує прийняття рішення іншим органом; надсилає інформацію про потенційний об`єкт оренди орендодавцю для її внесення до ЕТС в порядку, обсязі та строки, передбачені\~Порядком передачі майна в оренду, та звертається до орендодавця із клопотанням про включення потенційного об`єкта оренди до одного з Переліків згідно з Порядком передачі майна в оренду. Згідно з частиною 5 статті 6 Закону, орендодавець розглядає клопотання балансоутримувача, подане відповідно до\~частини четвертої\~цієї статті, та протягом 10 робочих днів з дати отримання клопотання приймає одне з таких рішень: рішення про включення об`єкта до Переліку відповідного типу; рішення про відмову у включенні об`єкта до Переліку відповідного типу з підстав, передбачених\~статтею 7\~цього Закону. У випадках, передбачених\~частиною шостою\~цієї статті, орендодавець звертається до уповноваженого органу, визначеного частиною шостою цієї статті, із клопотанням про включення об`єкта до Переліку, якщо включення об`єкта до Переліку відповідного типу потребує прийняття відповідного рішення, і передає його на розгляд такого органу. Такі дії не здійснюються орендодавцем у випадку, якщо особи орендодавця та уповноваженого органу, визначеного частиною шостою цієї статті, є однією особою. Про прийняте рішення орендодавець повідомляє балансоутримувача та заявника протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення. Підстави для відмови у включенні майна до Переліків об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду, врегульовано статтею 7 Закону, згідно з частиною першою якої підставами для відмови у включенні майна до одного з Переліків або виключення майна із одного з Переліків є: 1) неможливість передачі відповідного майна в оренду згідно із\~частиною другою\~статті 3 цього Закону; 2) обґрунтовані власні потреби уповноваженого органу управління та/або балансоутримувача, або потреби іншої бюджетної установи, що розміщена в будівлі, споруді, їх окремій частині; 3) неможливість використання об`єкта за цільовим призначенням, яке заявлено потенційним орендарем, у разі якщо орендар не має права використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням згідно з випадками і з урахуванням обмежень, встановлених\~Порядком передачі майна в оренду; 4) встановлена рішенням орендодавця невідповідність заявника вимогам, передбаченим\~статтею 15\~цього Закону, або подання недостовірної чи неповної інформації щодо діяльності заявника, який звернувся із заявою про оренду об`єкта без проведення аукціону, або недоцільність включення майна до Переліку другого типу, визначена орендодавцем згідно з\~Порядком передачі майна в оренду; 5) скасування рішення про включення об`єкта до відповідного Переліку згідно з вимогами цього Закону; 6) встановлена рішенням уповноваженого органу управління недоцільність передачі в оренду єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства; 7) наявність об`єкта в переліку об`єктів, що підлягають приватизації; 8) подання заяви лише щодо частини об`єкта, якщо відповідно до рішення балансоутримувача або орендодавця передача в оренду частини об`єкта видається недоцільною; 9) рішення щодо об`єкта про доцільність здійснення державно-приватного партнерства, у тому числі концесії. У разі відмови у включенні майна до Переліку з причин, зазначених у\~пунктах 3\~і\~8\~частини першої цієї статті, балансоутримувач повідомляє ініціатора оренди щодо підстав та причин такої відмови, та у випадку усунення ініціатором оренди таких підстав, подає клопотання про внесення об`єкта до Переліку відповідно до\~Порядку передачі майна в оренду. Проаналізувавши зміст вищенаведених правових норм, слід дійти висновку, що встановлений Законом порядок передачі в оренду комунального майна передбачає обов`язок орендодавця після одержання звернення потенційного орендаря звернутися до балансоутримувача із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу. За результатами розгляду заяви балансоутримувач приймає рішення про намір передачі майна в оренду або про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених статтею 7 цього Закону (такою підставою, зокрема, є обгрунтовані власні потреби балансоутримувача). Як встановлено судовим розглядом, власником нерухомого майна, що є предметом спірного договору оренди, є Південна міська рада (відповідач 1), балансоутримувачем є позивач. Доказів звернення відповідачем 1 у порядку, встановленому частиною 6 Закону, до позивача щодо прийняття ним рішення про включення спірного нерухомого майна до відповідного Переліку, суду не надано. Водночас із переписки позивача з відповідачем 1 (листи від 03.08.2023, 07.04.2023, 30.03.2023, а.с. 74-78) убачається, що позивач неодноразово звертався до Південної міської ради з проханням виключити спірне нерухоме майно з Переліку об`єктів першого типу, скасувати проведення аукціону щодо передачі цього майна в оренду та щодо своєї незгоди з переданням в оренду спірного майна. Як убачається з переписки, підставами для звернень позивача до Південної міської ради щодо скасування рішення про передачу в оренду спірного нерухомого майна стала потреба у використанні вказаного приміщення для здійснення статутної діяльності позивача, зокрема те, що у вказаному приміщенні знаходилось обладнання для забезпечення холодового ланцюга для зберігання вакцини спільного проекту між МОЗ України, Світовим банком та Фондом ЮНІСЕФ. Вказані обставини не спростовано відповідачами. Доказів розгляду зазначених звернень позивача відповідачем 1 з прийняттям відповідного рішення у порядку статті 7 Закону суду не надано. З вищенаведеного слід дійти висновку, що рішення про передачу в оренду нерухомого майна, яке є предметом спірного договору оренди, ухвалено відповідачем 1 не тільки без одержання від позивача як балансоутримувача цього майна відповідної згоди, але й усупереч обґрунтованим інтересам та потребам позивача, що є прямим порушенням вищенаведених норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Як визначено частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У свою чергу частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Наведене дає підстави для задоволення позовних вимог і визнання недійсними результатів спірного аукціону та спірного договору оренди. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про недійсність спірних правочинів з вищенаведених підстав інші доводи сторони позивача в обґрунтування недійсності спірних правочинів судом до уваги не беруться. Щодо доводів представника відповідача 2, наданих в обґрунтування безпідставності позовних вимог, суд зазначає наступне. Посилання представника відповідача 2 на те, що КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району» не є належним позивачем у даній справі, оскільки не віднесений до переліку осіб, які можуть бути скаржником відповідно до п. 16 Порядку подання, розгляду скарг та пропозицій стосовно організації та проведення аукціонів щодо передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою КМУ від 15.07.2020 № 647, судом до уваги не беруться, оскільки суперечать положенням частини 1 статті 4 ЦПК України, якою визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Доводи про те, що спірний аукціон проведено у встановленому чинним законодавством порядку і він не порушує прав позивача, суд до уваги не приймає, оскільки, як встановлено судовим розглядом, права та інтереси позивача порушено безпосередньо відповідачем 1 самим фактом передачі спірного майна в оренду шляхом проведення аукціону. Щодо посилань представника відповідача 2 на той факт, що на момент проведення аукціону і укладення спірного договору оренди від 01.09.2023 позивач не мав прав балансоутримувача спірного майна, оскільки таке право зареєстровано ним лише 26.09.2023, суд зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 137 ГК України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Частиною 3 статті 137 ГК України визначено, що право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. У свою чергу абзацом 3 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що до державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. Таким чином, повноваження щодо захисту права оперативного управління виникає в особи з моменту закріплення за нею власником відповідного майна, а не з моменту державної реєстрації цього права, як помилково вважає представник відповідача 2. У той час як встановлено судовим розглядом, нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому розташовано нерухоме майно, що є предметом спірного договору оренди, передано в оперативне управління позивачеві рішенням сесії Південної міської ради від 28.09.2021 (а.с. 161), актом приймання-передачі від 01.12.2022 вказане майно передано на баланс позивачеві (а.с. 157-159), що не оспорюється сторонами. Таким чином, на момент укладення спірного договору оренди від 01.09.2023 позивач був балансоутримувачем спірного майна та мав право на захист свого права оперативного управління в судовому порядку. Інші доводи представника відповідача 2, у тому числі щодо порушень при складанні технічного паспорту будівлі від 27.03.2023, судом до уваги не беруться, оскільки не мають правового значення для вирішення справи. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2147,20 грн. відповідно з кожного.

Outcome: approved