Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Куспись Є.А., через систему «Електронний суд», звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області, в якій просить: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] як мати з донькою; визнати дійсним біржовий контракт № КР-64 про купівлю-продаж нерухомості, а саме: квартири [ADDRESS] від 29.10.1997 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Азовською універсальною товарною біржою (Код ОКПО №23427190); визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, [PERSON] (батько позивачки) та [PERSON] (мати позивачки), набули право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним свідоцтвом № 34920 на квартиру від 18.11.1997 року, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації. Згідно технічного паспорту на квартиру виданого на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , загальна площа квартири складає 45,4 кв. м. 29 листопада 1997 року між [PERSON] (далі - Продавець), з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - з іншої сторони (далі - Покупець), на Азовській універсальній товарній біржі було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № КР-64. Відповідно до даного договору, Продавець зобов`язувався передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти та оплатити двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Нотаріально договір не посвідчувався, але сторони домовились про всі суттєві умови договору та відбулось його повне виконання. При цьому, варто зауважити, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Витягом №00044079754 з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Уклавши шлюб 20 травня 1994 року з [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 150 Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського .правління юстиції у Донецькій області, [PERSON] отримала прізвище після оеєстрації шлюбу - [PERSON] . Тому у технічній документації та біржовому контракті договорі купівлі-продажу) № КР-64, покупцями разом з [PERSON] та [PERSON] є також їхня дочка - [PERSON] [INFO] . 08 грудня 2005 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 249. Після розірвання шлюбу Позивач залишила прізвище колишнього чоловіка - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Приморським гщділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, виданого 08 грудня 2005 року. 05 травня 2007 року помирає мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 05 травня 2007 року, серія [NUMBER] . При цьому, відповідно даного Свідоцтва про смерть, прізвище матері вписано як [PERSON] . У зв`язку з тим, що під час написання прізвища українською мовою в документі виникли розбіжності викликані помилковою транслітерацією під час перекладу прізвища з російської мови на українську, в актовому записі №421 зробленому в Книзі реєстрації смертей 05 травня 2007 року, помилково зазначено прізвище матері Позивачки як « [PERSON] » (правильно - « [PERSON] »). Варто зауважити, що [PERSON] є матір`ю Позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією Витягу №00044079754 з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 15.03.2024 року, в відомостях про матір якого зазначено [PERSON] матір`ю [PERSON] [INFO] . Після смерті матері, спадкоємці першої черги: чоловік [PERSON] т адонька [PERSON] прийняли спадок, вищезазначену квартиру, шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном і проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання [PERSON] . 12.09.2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та залишила прізвище чоловіка [PERSON] . 29.12.2009 року помирає батько позивачки [PERSON] . Таким чином, Склярова прийняла спадок, квартиру [ADDRESS] шляхом вступу в фактичне володіння і управління спадковим майном. У першому кварталі 2024 року позивачка звернулась до нотаріуса Львівського міського нотаріального округу для оформлення права власності на квартиру, але було відмовлено у реєстрації спадкових справ та у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, після смерті батьків, у зв`язку з тим, що для оформлення спадщини було надано документ без дотримання існуючих на момент оформлення права вланості на частину будинку законодавства без нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу. Крім того, відсутня реєстрація вище зазначеної квартири в реєстрі прав власності. Відтак визнати право власності на спадкове майно в позасудовому порядку немає можливості. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2024 року постановлено передати цивільну справу за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, куди остання надійшла 12 квітня 2024 року та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Бізяєву Н.О. Згідно довідки\~від 18.04.2024 року, суддя у період\~з 15.04.2024\~року по\~17.04.2024\~рік (включно) перебувала на\~лікарняному,\~у зв`язку\~з чим,\~фактично,\~дана справа\~була отримана\~суддею 18.04.2024\~року. Ухвалою Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 19 квітня 2024 року позовну заяву було залишено без руху і надано стороні позивача строк для усунення виявлених недоліків позову, які було усунено стороною позивача 26 квітня 2024 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 чеврня 2024 року підготовче судове засіданя закрито, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного\~суду\~м.\~Дніпропетровська від 09 жовтня 2024 року, за наслідками розгляду клопотання [PERSON] , в особі свого представника адвоката Купись Є.А., здійснено перехід з розгляду справи по суті на стадію підготовчого судового засідання, яке призначено на 25 листопада 2024 рік о 14:00 год. Ухвалою Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року залучено до участі у цивільній справі єдиний унікальний номер 201/3310/24, у якості співвідповідача: [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025 року підготовче судове засіданя закрито, справу призначено до розгляду по суті. 25.02.2025 року судом направлено запит до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, щодо надання витягів зі Спадкового реєстру відносно: [PERSON] , дата смерті [INFO] , та [PERSON] , дата смерті [INFO] . 20.03.2025 року на адресу суду надішла запитувана інформація від Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, представник позивача адвокат Куспись Є.А. подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неяки суду невідомі. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, а також за наявності згоди позивача, суд, у відповідності до ч. 8 ст. 178ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами, та відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом №00044079754 з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. [PERSON] уклавши шлюб 20 травня 1994 року з [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 150 Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] отримала прізвище після оеєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. 29.10.1997 року між [PERSON] (далі - Продавець), з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - з іншої сторони (далі - Покупець) на Азовській універсальній товарній біржі було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № КР-64. Відповідно до даного договору, Продавець зобов`язувався передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти та оплатити двокімнатну квартиру [ADDRESS] . З вказаного біржового контракту вбачається, що умови вказаного договору покупці виконали у повному обсязі, передав обумовлені грошові кошти зразу після підписання контракта (а.с. 24). 08 грудня 2005 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 249. Після розірвання шлюбу Позивач залишила прізвище колишнього чоловіка - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Приморським гщділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, виданого 08 грудня 2005 року. 12.09.2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та залишила прізвище чоловіка [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №346, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. В технічному паспорті на квартиру [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - зазначені, як власники квартири [ADDRESS] (а.с. 32). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2007 року (а.с.31). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.12.2009 року (а.с.30). Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 86\~ЦК Української\~РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюютьсяЗаконом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Відповідно до частин першої-третьої статті 48 Закону України\~«Про власність» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється, зокрема, судом. Згідно ізчастиною першої статті 128\~ЦК Української\~РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224\~ЦК Української\~РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу». Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при вчиненні договору купівлі-продажу жилого будинкудії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будинку. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Частиною другою статті 47\~ЦК Української\~РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказамиі відбулось повне або часткове виконання договору. Враховуючи, що при укладанні 29.10.1997 року договору купівлі-продажу нерухомості було досягнуто всіх умов угоди та виконано прийняті зобов`язання. При цьому, до теперішнього часу заперечень стосовно наслідків укладення правочину не виникло, суд приходить до висновку про наявні підставі для застосування вимог ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~(в редакції 1963 р.) щодо можливості визнання зазначеного договору дійсним. Щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 3 статті 334\~ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Як зазначено у п. 9 ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстраціяправа власностіта іншихречових прав,крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі\~\~судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 66 Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою КМ України №1127 від 25 грудня 2015 року\~для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Як вбачається з матеріалів справи Листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревич О.О. від 11.11.2024 року, зазначене наступне: 01.05.2024 року громадянка [PERSON] звернулася до нотаріуса Косаревич О.О., на підставі документів: 1) біржового контракту №КР-64 від 29.10.1997 року; 2) реєстраційного свідоцтва виданого Маріуполським ЮТІ від 18.11.1997 року; 3) технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , Донецької; 4) свідоцтва про смерть батьків та ін.. документів, про видачу свідоцтв про право на спадщину. Громадянці [PERSON] було роз`яснено, що біржовий контракт №КР-64 від 29.10.1997 року потребував нотраільного посвідчення. Враховуючи ряд інших обставин, які унеможливлювали видачу свідоцтва про право на спадщину, гр.. [PERSON] було запропоновано звернутися з даним питанням в суд. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про визнання дійсним Біржового контракту (договір купівлі-продажу) №КР-64 від 29.10.1997 року, відповідно до якого спадкодавці [PERSON] та [PERSON] є співвласника вищезазначеної квартири, рішення суду є правовстановлюючим документом, і спадкоємець не позбавлений права звернутися до нотаріуса для оформлення спадкових прав на нерухоме майно спадкодавця, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, дійсно у Свідоцтві про смерть серії [NUMBER] у написанні прізвища матері Позивачки виникла внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення. Внесення помилкової відомості, що стосується правильного написання прізвища матері позивачк [PERSON] [PERSON] (замість вірного [PERSON] ), працівниками відділу державної реєстрації актів цивільного стану, перешкоджають позивачу підтвердити родинні відносини. При цьому, суд враховує, що в поза судовому порядку вирішити питання щодо підтвердження вказаного факту неможливо. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно зі\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що заявник не має можливості встановити факт про те, що при складанні Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] була допущена помилка в прізвищі померлої, в позасудовому порядку, а досліджені по справі докази в їх сукупності підтверджують цей факт, тому позовна заява в цій частині також підлягає задоволенню. За вищевикладених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судові витрати залишити за позивачем за його заявою.

Outcome: partial