Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України, в інтересах якого діє Чехоєва Наталія Михайлівна, звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, згідно з яким просить стягнути понесені витрати у розмірі 130 000,00 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1350,00 грн., витрати по оплаті судового збору. Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач [PERSON] 21.12.2021 о 15 год. 40 хв. в с. Сюрте, вул. Головна, під час руху не впорався із керуванням та не був уважний, не врахував дорожню обстановку на слизькій ділянці дороги та допустив зіткнення із транспортним засобом Рено Докер д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі в протилежному напрямку, чим порушив вимоги ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2022 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Рено Докер д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «Наташа - агро». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 27.22 про оцінку автомобіля Рено Докер д.н.з. [NUMBER] та складає 187 072,26 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203653959. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13.05.2022 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 130 000,00 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення СТОВ «АГРО-ЛУЧКИ» у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1350,00 грн. 13.05.2022 р. № 3-016/8982 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Виклик відповідача [PERSON] постановлено здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2025 року постановлено закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляд у по суті. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, не заперечує на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Згідно ч.\~3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 21.12.2021 о 15 год. 40 хв. в с. Сюрте, вул. Головна, між С.П. Комаровці водій транспортного засобу під час руху не впорався із керуванням та не був уважний, не врахував дорожню обстановку на слизькій ділянці дороги та допустив зіткнення із транспортним засобом Рено Докер д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі в протилежному напрямку, чим порушив вимоги ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 124 КУпАП. У постанові Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2022 у справі №308/4085/22 вказано, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП за вищевикладених обставин, повністю стверджена зібраними та дослідженими у справі письмовими доказами, а саме: протоколом серії ААБ №238546 від 21.12.2022 та схемою ДТП що додана до протоколу. Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою. З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений 21.12.2021, подія ДТП мала місце 21.12.2021, тобто на момент надходження справи до суду після дооформлення, та відповідно і на день розгляду справи в суді минуло більше трьох місяців з моменту вчинення правопорушення, строки, передбачені\~ст. 38 КпАП України\~спливли, притягнути особу до адміністративної відповідальності неможливо, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7\~ст. 247 КпАП України. За результатами розгляду справи провадження у справі № 308/4085/22 про притягнення\~ [PERSON] , [INFO] , за ст. 124 КУпАП, закрито на підставі ч.1 п. 7 ст. 247\~КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для накладення адміністративного стягнення. Згідно ст. 247 КУпАП\~провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;8) наявність потому самому факту щодо особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні поданому факту;\~9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі. Виходячи із даної норми можна дійти висновку, що застосування п. 7 ст. КУпАП можливе виключно у випадках наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, тобто дана норма не передбачає автоматичного закриття провадження у справі лише через сплив строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини у керуванні транспортним засобом. Застосування п.7 ст. 247 КУпАП можливе виключно у випадках наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, а разі відсутності вини особи у скоєнні ДТП провадження п.1ч.1 ст. 247 КУпАП- відсутність події складу адміністративного правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16. Отже, факт закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення не свідчить про відсутність правових підстав для настання цивільно - правової відповідальності відповідача. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що відповідальність транспортного засобу CHERY д.н.з. [NUMBER] не застрахована. Відповідальність транспортного засобу Renault Dokker д.н.з. [NUMBER] застрахована у відповідності до договору страхування транспортних засобів поліс ЕР.203653959 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.04.2021, договір чинний з 20.04.2021 по 19.04.2022, страхова сума 130000 грн. за шкоду, заподіяну майну. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власник такого - ТОВ «Наташа-Агро». Згідно з договором оренди транспортних засобів №01/03-НА/АЛ-ТЗ від 01.03.2017 ТОВ «Наташа-Агро» зобов`язалось передати СТОВ «Агро-Лучки» в строкове платне користування транспортні засоби, що вказані в переліку, а СТОВ «Агро-Лучки» зобов`язується прийняти вказані транспортні засоби та використовувати їх відповідно до їх господарського призначення. Договір діє до 31.12.2018. Згідно з додатковою угодою до договору оренди транспортних засобів №01/03-НА/АЛ-ТЗ від 01.03.2017 від 30.12.2018 строк дії договору до 31.12.2020. Згідно з додатковою угодою до договору оренди транспортних засобів №01/03-НА/АЛ-ТЗ від 01.03.2017 від 30.12.2020 строк дії договору до 31.12.2021. Згідно з додатковою угодою до договору оренди транспортних засобів №01/03-НА/АЛ-ТЗ від 01.03.2017 від 30.12.2021 строк дії договору до 31.12.2022. Згідно з актом приймання-передачі транспортних засобів до договору оренди транспортних засобів №01/03-НА/АЛ-ТЗ від 01.03.2017 від 01.01.2020 орендодавець ТОВ «Наташа-Агро» передав, а орендар СТОВ «Агро-Лучки» прийняв в оренду транспортний засіб Renault Dokker вантажний фургон д.н.з. [NUMBER] , інвентарний номер орендодавця 8197 Н-А, розмір щомісячної орендної плати з ПДВ 6764,53 грн. Директор СТОВ «Агро-Лучки» звернувся до МТСБ України із заявою про страхове відшкодування 26.04.2022. Відповідно до звіту про оцінку розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 27.22, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Dokker д.н.з. [NUMBER] , складає 186106,92 грн. (з урахуванням ПДВ). Розмір регламентної виплати склав 49 138,60 грн. На підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України за № справи 82462 №3/3468 від 12.05.2022, згідно з довідкою №1 від 12.05.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих позивачем було відшкодовано шкоду власнику транспортного засобу Renault Dokker д.н.з. [NUMBER] СТОВ «Агро-Лучки» на суму 130000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №819620 від 13.05.2022. А також згідно з платіжною інструкцією №818622 від 05.04.2022 сплачено суму 1350 грн. за послуги аваркома (експерта) по справі №82462 згідно рахунку №13 від 04.04.2022, транспортний засіб [NUMBER] . Позивачем вживалися заходи із врегулювання заборгованості, які залишені без реагування (лист від 13.05.2022 №3-016/8982, адресований [PERSON] ). У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ згідно з п. 39.2.1. ст. 39 вказаного закону є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, зокрема, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (п. 41.1 а). Згідно з\~вимогами п.\~38.2.1\~ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ\~після сплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Враховуючи вищенаведене, встановлено, що до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації у повному обсязі витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, заподіяних власнику автомобіля Renault Dokker д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.12.2021 року о 15:40 в с. Сюрте, вул.Головна. Враховуючи вищезазначені обставини та положення статей 1187, 1191 ЦК України, статей 38, 41 Закону України «Про страхування», у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, у розмірі 130000 грн. та витрат на аварійного комісара на суму 1350 грн. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved