Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.01.2025 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" заборгованість у розмірі 47 796,39 грн та судові вирати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову вказав, що 16.02.2024 відповідач звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту. \~ \~ \~ \~Згідно до умов укладеного Договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 30 000,00 грн на платіжну картку . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~АТ"УНІВЕРСАЛ БАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором . \~ \~ \~ \~ У зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 16.02.2024 зі сторони відповідача перед позивачем виникла заборгованість за наданим кредитом ( тілом кредиту) у розмірі 47 796,39 грн \~ \~ \~ \~У зв`язку з даними обставинами відбулося звернення до суду. 28.01.2025 після виконання вимог ст. 187 ЦПК України провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просив задовольнити. Відповідач до\~ суду \~повторно не\~ з`явилася, \~про час\~ та місце\~ судового розгляду\~повідомлена\~вчасно та\~належним чином, \~причини неявки\~суду невідомі,\~відзиву на\~позов не\~надходило.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1\~ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Встановлено, що 16.02.2024 відповідач [PERSON] звернулася до позивача та підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі - Анкета-заява), за умовами якої Клієнт просив відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у гривні на його ім`я [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Monobank» та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у Мобільному додатку відповідно до умов Договору та наведених у Анкеті-заяві умов. Документ підписано відповідачем кваліфікованим електронним підписом. За умовами Анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Також Клієнт визнав, що удосконалений електронний підпис (УЕП) є аналогом власноручного підпису. Клієнт погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг з підписанням якого в Мобільному застосунку Договір набуває чинність. Також умовами Анкети заяви було погоджено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. До матеріалів справи представником позивача долучено покрокову інструкцію активації картки «Monobank» та підписання УЕП умов і правил, покрокову інструкцію відділеної реєстрації, Умови та Правила обслуговування в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК чинних на 11.01.2024, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що слідує з наданих довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, якою підтверджено встановлення відповідачу кредитного ліміту - 30 000,00 грн, та розрахунку заборгованості, з якого вбачається рух коштів по картці. Таким чином судом встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, періодично вносила платежі на погашення заборгованості. З розрахунку заборгованості за Договором від 16.02.2024 встановлено, що станом на 04.11.2024 борг відповідача перед позивачем становить у загальному розмірі 47 796,39 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіла кредиту)- 42 210,12 грн та заборгованості за пенею 5 586,27 грн. Натомість представник позивача у позовній заяві посилається на те, що розмір заборгованості відповідача становить 47 796,39 грн, що складається з тіла кредиту, без вказівки на наявність заборгованості за пенею та порядку її нарахування. Дослідивши Паспорт споживчого кредиту Чорної картки «Monobank» встановлено, що відповідно до погоджених сторонами умов кредитування такого наслідку прострочення виконання чи невиконання зобов`язань як пеня не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст.\~525,\~526,\~527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. \~ \~ \~ \~Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». За змістом статей 12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин судом встановлено, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру ( постанова від 23 жовтня 2024 року у справі №\~753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Так,\~матеріали справи\~не містять\~та відповідачем\~не надано\~доказів щодо\~спростування презумпції\~правомірності Договору\~від 16.02.2024. Зазначений договір недійсним не визнано. На підставі викладеного, суд вважає, що наданими представником позивача доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за Договором від 16.02.2024 в розмірі 42 210,12 грн станом на 04.11.2024, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладеного Договору, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту) . Разом з цим, суд бере до уваги й те, що відповідачем не оспорені ні позовні вимоги, ні підстави, з яких позов заявлений. Натомість представником позивача не доведено факту наявності заборгованості відповідача за нарахованою пенею в сумі 5 586,27 грн, оскільки такий вид забезпечення виконання зобов`язання не погоджений сторонами Договору та не передбачено умовами останнього. Враховуючи вище викладені обставини, суд задовольняє позовні вимоги частково у розмірі 42 210,12 грн. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 2 674,03 грн ( 88,31%).

Outcome: partial