Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

В листопаді 2024 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гурник В.О., звернулася до суду з даним позовом. Позов обґрунтований тим, що 11 грудня 2023 року о 16 год. 25 хв. на а/д М-19 Доманове-Ковель-Чернівці- Тереблече та АД Н-02 (М-ОО Кременець-Біла Церква, Ржищів-Канів-Софїївка) водій [PERSON] , [INFO] , керуючи ТЗ «Opel Vectra», д.н.з. [NUMBER] на заокруглій ділянці дороги допустив виїзд за межі своєї смуги руху на зустрічну смугу руху та зіткнувся із автомобілем «Seat Ibiza», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася по своїй смузі руху. Внаслідок чого [PERSON] отримала тілесні ушкодження, та автомобілі зазнали механічні пошкодження. Відповідача - [PERSON] постановою Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №601/320/24 від 11 березня 2024 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 н.м.д.г., що становить 850 грн. Дана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалася, є остаточним судовим рішенням, що набуло законної сили 22 березня 2024 року. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди, малолітня дочка позивачки [PERSON] , 2010 р.н., будучи пасажиром даного транспортного засобу, отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Неправомірними діями відповідача їй завдано майнову шкоду. Вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових колісного транспортного засобу «Seat Ibiza», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТПП 11 грудня 2023 року, станом на дату ДТП становить 192 829,58 грн. Разом з цим, розмір виплаченого страхового відшкодування становить 100000 грн.. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] завдану майнову шкоду у розмірі 92 829,58 грн, оскільки страхової виплати недостатньо. Крім того, протиправними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду. [PERSON] зазнала душевних страждань у зв`язку із пошкодженням належного їй майна. Позивач протягом декількох років збирала та відкладала грошові кошти для того аби придбати транспортний засіб. З того часу, як трапилося ДПТ, Позивач постійно перебувала у стані тривоги у зв`язку із серйозним пошкодженням, належного їй автомобіля, страхове відшкодування у повному обсязі не покрило всі витрати на ремонт. Окрім цього, за фактом ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2023 року внесено відомості (номер кримінального провадження №12023211010000846), попередня кваліфікація дії [PERSON] - ч. 1 ст. 286 КК України. Однак постановою від 16 січня 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12023211010000846, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Разом з цим, у межах згаданого вище кримінального провадження, на підставі постанови старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Погорілець Г.О. від 05 січня 2024 року, проведено судово-медичну експертизу. За результатами проведення експертизи, професійний експерт дійшов висновку, що малолітня [PERSON] , 2010 р.н., внаслідок ДТП, що мало місце 11 грудня 2023 року, отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Завдана Позивачу моральна шкода у тому числі полягає у тих хвилюваннях, які вона пережила у зв`язку із перенесеними травмами та шкоди здоров`ю малолітньої дочки. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, надано строк для подання відзиву, зустрічного позову, відповіді на позов, заперечення на відповідь на відзив, ухвалу надіслано сторонам. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 30.12.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. 04\~лютого 2025\~року до\~суду від\~представника відповідача\~поступив відзив\~на позовну\~заяву в\~якому вважає дану позовну вимогу незаконною, необґрунтованою та безпідставною. Зазначає, що 10 серпня 2023 року між «Страхувальником» - [PERSON] та «Страховиком» - Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був укладений договір/поліс № ЕР-216207098 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є «OPEL VECTRA» д.н.з. [NUMBER] . Згідно умов укладеного полісу № ЕР-216207098 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума на одного потерпілого складала: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320 000 тис. грн. за шкоду, заподіяну майну -160 000 тис. грн., розмір франшизи - 3200,00 грн. [PERSON] 11.03.2024 сплатив на картковий рахунок [PERSON] суму франшизи в розмірі 3216,08 грн., що підтверджується квитанцією № 7А9К-ХМ36-МАВ5-0С63 виданої AT «Універсал Банк». Зазначає, що станом на 02.08.2024 Позивач володіючи інформацією про те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу її автомобіля «SEAT IBIZA» державний реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого в результаті ДТП 11.12.2023 станом на дату ДТП складає 192 829,58 грн. підписує та подає 13.09.2024 до ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заяву про страхове відшкодування якою узгоджує суму страхового відшкодування в розмірі 100 000 тис. грн. при тому, що згідно полісу № ЕР-216207098 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 160 000,00 грн. Вказує, що у постанові Велика Палата Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження 14-95 цс20) зазначено що: «У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну, третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону №1961 IV.) Biд так Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовом про відшкодування шкоди в межах страхової суми» А тому, з огляду на вище наведені правові висновки Велика Палата Верховного Суду та умови укладеного полісу №ЕР-216207098 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого, вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині матеріальної шкоди в розмірі 92829 грн. 58 копійок необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають встановленим нормам матеріального права та сталій судовій практиці з розгляду даного питання. Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що [PERSON] після скоєння ДТП щиро вибачився та перепросив у [PERSON] , яка є Позивачем за ті наслідки, які мали місце внаслідок ДТП, постійно цікавився станом здоров`я малолітньої доньки та пропонував Позивачу матеріальну допомогу необхідну для лікування, а також відвідував КНП «Кременецька опорна лікарня» та цікавився станом здоров`я [PERSON] , тим самим усіляким чином намагався посприяти та допомогти Позивачу у вирішень тих питань, які трапились внаслідок ДТП. Окрім цього [PERSON] після ДТП вчинив усі необхідні дії пов`язані із повідомлення Позивача про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження Страховика, де була застрахована цивільно-правова відповідальність та надав Позивачу відповідний поліс для ознайомлення, тим самим виконав належним чином усі передбачені вимоги Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», ПДР України, Закону України «Про дорожній рух», щоб допомогти у вирішенні питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди (страхового відшкодування) Страховиком (ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»). Усі вище зазначені дії [PERSON] були належним чином оцінені Позивачем - [PERSON] та її представником адвокатом Сідоровим В.М. під час розгляду адміністративної справи №601/320/24 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП, де останні зазначили: «Потерпіла [PERSON] та її представник [PERSON] просять притягнути до адміністративної відповідальності [PERSON] , суворо не карати, обмежитися штрафом». Проаналізувавши встановлені обставини викладені у змісті позовної заяви, що стосуються порушених життєвих зв`язків Позивача, з урахуванням зусиль, яких він змушений був докласти для захисту своїх майнових прав, а також негативних емоцій, яких Позивач відчував внаслідок ДТП, [PERSON] вважає, що у зв`язку із заподіянням Позивачу матеріальної шкоди, а саме її автомобілю в ДТП, розмір відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди визначений у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 копійок є значно завищений, необґрунтований, безпідставний, оскільки в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження завданої позивачу моральної шкоди, а тому вважає, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн., є таким, що буде відповідати принципам розумності, виваженості та справедливості і не призведе до безпідставного збагачення Позивача. Щодо витрат пов`язаних із надання правової допомоги за договором в розмірі 9000 грн., то вважає їх не співмірними із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) тому просить відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Гурник В.О. підтримали позов з підстав, зазначених у позові. Позивач [PERSON] надала відповідь представнику позивача, що станом на 13 листопада 2024 року були здійснені ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля марки «SEAT IBIZA» . Відповідач та його представник заперечили проти позовних вимог, просили в позові відмовити. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №601/320/24 від 11 березня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 н.м.д.г., що становить 850 грн. Дана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалася, є остаточним судовим рішенням, що набуло законної сили 22 березня 2024 року. Згідно з Висновком експерта №1 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження згідно заяви [PERSON] від 02.08.2024: - ринкова вартість колісного транспортного засобу «Seat Ibiza», д.н.з. [NUMBER] , - 204389,49 грн. (двісті чотири тисячі триста вісімдесят дев`ять гривень сорок дев`ять копійок); - вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу «Seat Ibiza», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 11 грудня 2023 року, станом на дату ДТП - 446169,78 грн. (чотириста сорок шість тисяч сто шістдесят дев`ять гривень сімдесят вісім копійок); - вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових колісного транспортного засобу «Seat Ibiza», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 11 грудня 2023 року, станом на дату ДТП - 192829,58 грн. (сто дев`яносто дві тисячі вісімсот двадцять дев`ять гривень п`ятдесят вісім копійок); - вартість матеріального збитку - 204389,49 грн. (двісті чотири тисячі триста вісімдесят дев`ять гривень сорок дев`ять копійок). Позивач 13 вересня 2024 року звернулася до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду поданої заяви та додатків, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень). Дана виплата є узгодженою. Дане підтверджується Листом про прийняте рішення від 16 вересня 2024 року та платіжною інструкцією №ЗР102817 від 16.09.2024. За фактом ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2023 року внесено відомості (номер кримінального провадження №12023211010000846), попередня кваліфікація дії [PERSON] - ч. 1 ст. 286 КК України. За результатами проведення експертизи, професійний експерт дійшов висновку, що малолітня [PERSON] , 2010 р.н., внаслідок ДТП, що мало місце 11 грудня 2023 року, отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що підтверджується висновком експерта №16. 10 серпня 2023 року між «Страхувальником» - [PERSON] та «Страховиком» - Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був укладений договір/поліс № ЕР-216207098 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є «OPEL VECTRA» д.н.з. [NUMBER] . Згідно умов укладеного полісу № ЕР-216207098 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума на одного потерпілого складала: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320 000 тис. грн. за шкоду, заподіяну майну -160 000 тис. грн., розмір франшизи - 3200,00 грн. [PERSON] 11.03.2024 сплатив на картковий рахунок [PERSON] суму франшизи в розмірі 3216,08 грн., що підтверджується квитанцією №7А9К-ХМ36-МАВ5-0С63 виданої AT «Універсал Банк». Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Разом з цим статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 28 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілому, це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Положеннями статей 1, 6, 9 Закону передбачено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до положень пункту 37.1.3. Закону страховик має право відмовитись від здійснення страхової виплати у разі невиконання потерпілим своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини і обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Такі обов`язки потерпілого визначені статтями 33 та 33-1 Закону. Так, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (пункт 33.3. статті 33 Закону). Відповідно до пункту 33-1.1. статті 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Отже, невиконання потерпілим наведених обов`язків може бути підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування лише в тому випадку, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини і обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29 липня 2019 року у справі N 501/212/17 потерпілий, в силу норм Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія забезпеченого транспортного засобу. У справі, що переглядається, обов`язок повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Неповідомлення про страховий випадок не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказані дії не призвели до неможливості страховиком встановити вищевказані обставини. На підставі викладеного, суди дійшли обґрунтованого висновку, що зібраними по справі доказами встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу шкоду в межах ліміту страхового відшкодування. Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №601/320/24 від 11 березня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП України. Цивільно-правова відповідальність на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди у водія транспортного засобу «OPEL VECTRA» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № ЕР-216207098 від 10.08.2023, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 160000,00 грн., франшиза в розмірі 3216,08 грн. Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено 100 000 грн. Так, за змістом п. 26.2 ст. 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників, наземних транспортних засобів", у потерпілої особи для отримання страхового відшкодування є право на подання заяви про страхове відшкодування у строк не пізніше одного року після ДТП. Неподання заяви впродовж 30-днів з дня подання винуватцем ДТП повідомлення про ДТП є підставою лише для відтермінування виплати страхового відшкодування, а не підставою для відмови у виплаті. Пунктом 22.1статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Згідно з п. 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність"та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 (з відповідним змінами). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15, провадження №14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-IVу страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IVвиникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IVне має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Отже,\~враховуючи,\~що вартість\~майнового збитку,\~завданого власнику пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , перевищує страхове відшкодування та ліміт відповідальності згідно з полюсу, а обов`язок відшкодування завданої шкоди розподіляється між страховою компанією і страховиком то суд вважає, що позов в частині стягнення шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 39 613,50 грн. (192 829,58 грн. (шкода згідно висновку експерта) - 160 000грн. (ліміт відповідальності згідно з полюсу) - 3216, 08 грн.(розмір франшизи). Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то суд враховує наступне. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12 липня 2007 року). У пункті 9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. На \~обґрунтування завданої\~моральної шкоди\~в сумі\~50\~000\~ гривень\~позивачка зазначила,\~що зазнала душевних страждань у зв`язку із пошкодженням належного їй майна. Позивач протягом декількох років збирала та відкладала грошові кошти для того аби придбати транспортний засіб. З того часу, як трапилося ДПТ, Позивач постійно перебувала у стані тривоги у зв`язку із серйозним пошкодженням, належного їй автомобіля, страхове відшкодування у повному обсязі не покрило всі витрати на ремонт. Окрім цього, за фактом ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2023 року внесено відомості (номер кримінального провадження №12023211010000846), попередня кваліфікація дії [PERSON] - ч. 1 ст. 286 КК України. Однак постановою від 16 січня 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12023211010000846, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Разом з цим, у межах згаданого вище кримінального провадження, на підставі постанови старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Погорілець Г.О. від 05 січня 2024 року, проведено судово-медичну експертизу. За результатами проведення експертизи, професійний експерт дійшов висновку, що малолітня [PERSON] , 2010 р.н., внаслідок ДТП, що мало місце 11 грудня 2023 року, отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Завдана Позивачу моральна шкода у тому числі полягає у тих хвилюваннях, які вона пережила у зв`язку із перенесеними травмами та шкоди здоров`ю малолітньої дочки. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер неправомірних дій відповідача, тривалість порушення прав позивача та її неповнолітньої дитини, глибину їх душевних та психічних страждань пов`язаних з ушкодженням здоров`я та пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя (необхідність вчинення додаткових дій, які за нормальних обставин не було необхідності вчиняти), нормальних життєвих зв`язків, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. Враховуючи наведене та вимоги п.п.3, 5, 9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, суд погоджується з твердженням позивача, щодо спричинення моральної шкоди, в той же час, враховуючи принцип розумності та справедливості, обставини справи, розмір спричиненої матеріальної шкоди, а також характеру тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 10000 грн. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача у користь позивача: 39613 грн. 50 коп. заподіяної матеріальної шкоди; 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди. У відповідності до частини 1 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак суд вважає, що слід стягнути із відповідача у користь позивача 1472,53 грн. судового збору. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч.1-3 ст.137\~ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Матеріали справи свідчать, що 08 жовтня 2024 року між [PERSON] та адвокатом Гурником О.В. було укладено договір №08/10 про надання правової допомоги. Згідно розрахунку суми гонорару (вартості послуг) за надану правову допомогу [PERSON] відповідно до договору про надання правової допомоги №08/10 від 08 жовтня 2024 року адвокатом надано правничу (правову допомогу) наступного характеру: - зустріч з клієнтом, вивчення наданими клієнтом матеріалів, надання консультації щодо суті спору, необхідних документів для підготовки позову - вартість 500 грн; - пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - вартість 2 000 грн; - складання позовної заяви - вартість 3 000 грн; - представництво позивача в судових засіданнях - вартість 3000 грн; - оформлення додатків до позовної заяви вартість 500 грн. Підлягає до сплати 9000 грн. Сплачено 9000 грн., що підтверджується Платіжною інструкцією №0.0.3930931695.1 від 09.10.2024. Розрахунок складено та підписано відповідно адвокатом Гурником В.О. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, зокрема ціну позову, та складність даної справи, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом позивача послуг, суд вважає, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. відповідає критерію розумності, справедливості та співмірності. Разом з тим, ціна позову у даній справі становить 142 829,58 грн. Позов задоволено на 35% (49613,50 грн. х 100/ 142 829,58 грн.). Таким чином, в силу вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягали стягненню понесені ним судові витрати за надання правничої допомоги в суді в розмірі 3150 грн. (9000 грн. х 35% / 100%). На підставі наведеного,

Outcome: partial