Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У лютому 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог у позові зазначено, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, вони припинили ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинені, тому позивачка вважає, що шлюб носить формальний характер і продовження такого стану суперечить її інтересам. Позивачка наголосила, що спільних неповнолітніх дітей у подружжя немає, тому, ураховуючи всі обставини, вважає, що відсутня потреба у наданні строку на примирення. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, повідомила суд, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, повідомив суд, що з позовними вимогами позивачки згоден. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 червня 2020 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Дітей у шлюбі сторони не мають. Спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Ураховуючи встановлені у справі обставини, які свідчать, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подружжя не має дітей у шлюбі, спільне життя суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у позовній заяві зазначила, що після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved