Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

У березні 2025 року позивач ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі свого представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість в сумі 99\~250,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4454281. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника через ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7». Відповідач, оформлюючи кредитний договір здійснив всі необхідні дії, викладені в розділі 2 «Процедура укладання електронного кредитного договору» цієї позовної заяви, що визначені розділом 6 «Особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ITC товариства» Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та уклав кредитний договір. Відповідно до реквізитів Договору №4454281 від 08.03.2024, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «74319». На умовах, встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили умови договору, зокрема тип кредиту, суму кредиту у сумі 10\~000,00 грн, строк кредиту 360 днів: з 08.03.2024 по 02.03.2025, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало кредит у сумі 10\~000,00\~грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] через платіжну систему ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». П. 3.1 договору визначено, що проценти, які нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. П.1.4.1, 1.4.2 договору передбачено стандартну процентну ставку 2,5% та знижену проценту ставку 1,25% в день із застосуванням в межах строку кредиту. За період з 08.03.2024 по 25.10.2024 первісним кредитором нараховано проценти за користування грошовими коштами у загальні сумі 58\~000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості не виконала. 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №25/10/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п.1.3 Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Отже, 25.10.2024 до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4454281 від 08.03.2024 на загальну суму 73\~000,00 грн, з яких: 10\~000,00 грн тіло кредиту, 58\~000,00 грн заборгованість за процентами; 5000,00 грн штрафні санкції. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1000681070010062201 від 10.12.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024, строк дії кредитного договору №4454281 від 08.03.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 по 27.02.2025 (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 31\~250,00 грн. Відповідно до п.6.4 договору первісним кредитором нараховано штрафні санкції в розмірі 5000,00 грн. Разом з тим, враховуючи норми чинного законодавства, Позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції за договором в розмірі 5000,00 грн. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором №4454281 від 08.03.2024 у загальній сумі 99\~250,00 грн, з яких: 10000 грн - тіло кредиту; 58\~000,00 грн нараховані проценти первісним кредитором, 31\~250,00 грн - нараховані процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». 31.03.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги задовільнити частково. В обґрунтування зазначає про те, що не повернула позику у встановлений договором термін оскільки у неї відсутня робота, має тяжке фінансове становище, виховує двох малолітніх дітей віком до трьох років. Вважає, що відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» як дружина військовослужбовця має пільги з 18.05.2024. Таким чином, правові підстави нарахування процентів за користування кредитом з відповідача після 18.05.2024 відсутні. Відповідач зазначає. що відповідно до п. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Отже, кредитодавець правомірно застосовував денну процентну ставку у розмірі 2,5% до 20.04.2024. Сума процентів за період 08.03.2024 по 20.04.2024 становить: 250 грн (2,5%) х 44 (дні користування) = 11\~000,00 грн. Відповідно, після 20.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1,5%. Враховуючи вищенаведене, сума процентів за період 21.04.2024 по 17.05.2025 становить: 150 грн (1,5%) х 27 (днів користування) = 4050,00 грн. Отже, заборгованість [PERSON] складає 10\~000,00 грн за основною сумою боргу; 15\~050,00 грн за процентами. Щодо стягнення з неї витрат на правову допомогу у сумі 10\~000,00 грн зазначає, що витрати на правову допомогу мають бути співмірними зі складністю справи. Вважає, що справа не є юридично складною предметом є типова вимога про стягнення заборгованості за споживчим кредитом, позивач надає шаблонні документи без складних юридичних позицій. Тому витрати на правову допомогу не є співмірними з обсягом та характером наданих послуг. Використання ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права на компенсацію правової допомоги із завищеними витратами суперечить принципам добросовісності та справедливості. Крім того, оскільки вона не погоджується з позовними вимогами, то просить перерахувати суму судового збору у сумі 1211,20 грн. 02.04.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача зазначає, що не погоджується з доводами відповідача, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства з таких підстав. Кредитний договір укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та електронна форма договору прирівнюється до письмової. Жодних сумнівів в тому, що 08.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір №4454281 про надання коштів на умовах споживчого кредиту не виникає. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту. Кредитним договором погоджені проценти за користування кредитом, тому за період з 08.03.2024 по 25.10.2024 первісним кредитором правомірно нараховано проценти за користування грошовими коштами у загальній сумі 58\~000,00 грн. У зв`язку з тим, що строк дії договору не закінчився, позивачем правомірно нараховано проценти у сумі 31\~250,00 грн. Відповідно до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 право вимоги від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Станом на сьогоднішній день, ані кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним. Отже, відповідачу у даному випадку нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. Таким чином, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. Ухвалою судді від 12.03.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; витребувано з АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); підтвердження факту зарахування коштів 08.03.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк» у сумі 10\~000,00 грн, за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 01.04.2025 від АТ КБ «Приватбанк» надійшла витребувана судом інформація. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у відзиві на позовну заяву просила позовні вимоги задовільнити частково в сумі 25050 грн. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 08.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4454281 за допомогою ІКС Товариства, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором «74319» (а.с.40-60). Відповідно до умов договору сума кредиту складає 10\~000,00 грн, строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.2, п.1.3). Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору стандартна процентна ставка складає 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. Відповідно до п.1.4.2 кредитного договору знижена ставка становить 1,25% за кожен день користування кредитом та застосовується, якщо клієнт до 06.04.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Згідно з п.3.1, п.3.2 кредитного договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. П. 4.1 кредитного договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 2.1 кредитного договору надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4454281 від 08.03.2024 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит та погоджений сторонами договору (а.с.61) Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», який 08.03.2024 підписано між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.64-68). Відповідно до п.п.5.1.3 п. 5.1 кредитного договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнт, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону про кредитування, що забезпечить доведення до відома споживача такого факту. Листом ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» підтверджено успішний переказ за дорученням ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 08.03.2024 в сумі 10\~000,00 грн, номер картки [NUMBER] (а.с.39), тим самим підтверджено переказ коштів відповідачу. 21.02.2022 між ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1, відповідно до п.1.1 якого Фінансова компанія за дорученням клієнта (платника) на підставі окремо укладеного кредитного договору між клієнтом та споживачем (отримувачем), за допомогою сервісу Фінансової компанії здійснює переказ в національній валюті України з метою видачі кредитів, від клієнта на картки Visa International та/або Mastercard та/або НПС Простір Отримувачів. Позивачем надано Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» від 21.11.2023 (а.с.95-110). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №4454281 від 08.03.2024 за період з 08.03.2024 по 25.10.2024 станом на 25.10.2024 заборгованість складає 73\~000,00 грн, з яких: 10\~000,00 грн тіло кредиту; 58\~000,00 грн проценти за користування кредитом; 5000,00 грн штрафні санкції (а.с.72-81). 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.150?160). Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п.3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 25.10.2024 акт прийому передачі інформації згідно «Реєстру боржників в електронному виді за Договором факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024» був підписаний ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (а.с.168). Платіжна інструкція №3475 від 01.11.2024 підтверджує сплату ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» грошових коштів у сумі 2\~857\~292,90 грн за договором факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 (а.с.94). До ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 72\~500,00 грн, з яких: 73\~000,00 грн, з яких: 10\~000,00 грн тіло кредиту; 58\~000,00 грн проценти за користування кредитом; 5000,00 грн штрафні санкції (а.с.87). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення повідомлення в особистий кабінет, смс-повідомлення на зазначений в анкеті відповідачем номер телефону (а.с.69-70). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовими установами, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.116, 117). Відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 вирішено змінити найменування товариства на ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с.133-134). Згідно з розрахунком ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідачу [PERSON] за кредитним договором №4454281 від 08.03.2024 нараховувалися проценти за користування кредитом за період з 26.10.2024 по 27.02.2025 у загальній сумі 31\~250,00 грн (а.с.82-84). Листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», наданого на ухвалу суду про витребування доказів, підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 08.03.2024 здійснено переказ коштів у сумі 10\~000,00 грн (а.с.210). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договору №4454281 від 08.03.2024. У пункті 10 «Реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом. Таким чином, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 08.03.2024 та надало відповідачу кредит в сумі 10\~000,00 грн, однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 73\~000,00 грн, з яких: 10\~000,00 грн тіло кредиту, 58\~000,00 грн заборгованість за процентами за період з 08.03.2024 до 25.10.2024 (за розрахунком заборгованості); 5000,00 грн штрафні санкції. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за кредитним договором №4454281 від 08.03.2024 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» після набуття права вимоги, продовжував нараховувати проценти за користування кредитом, оскільки строк дії кредитного договору не закінчився та за період з 26.10.2024 по 27.02.2025 нарахував проценти у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитними коштами у загальній сумі 31\~250,00 грн (а.с. 82-84). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (редакція закону набула законної сили 24.12.2023). За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Частиною 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Так, кредитний договір №4454281 укладений 08.03.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови кредитного договору щодо встановлення процентної ставки у розмірі 1,25% та 2,50% є нікчемною в силу положень ч. 5 ст.\~8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом з розрахунку розміру процентної ставки на рівні 1% за період з 08.03.2024 по 25.10.2024 у загальній сумі 23\~100,00 грн. Нарахування процентів у більшому розмірі суперечить закону та стягненню такі проценти не підлягають. Крім того, відповідачка зазначає, що вона є дружиною військовослужбовця та має пільги згідно з ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так,\~ч.\~15\~ст.\~14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей»\~в редакції\~станом на\~день укладення\~кредитного договору військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Як вбачається із вищезазначеної норми закону на день укладення кредитного договору відповідач [PERSON] , яка як вона стверджує є дружиною військовослужбовця, не входила до кола осіб, який проценти за користування кредитом не нараховуються. Зміни, якими до осіб, які звільняються від спати процентів за кредитними договорами включили дружин (чоловіків) військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, діють з 18.05.2024. При цьому суд звертає увагу, що право на такі пільги мають саме дружини військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову. Надана відповідачем копія посвідчення офіцера серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] 07.07.2020 (а.с.205-206) в розумінні ч. 15 ст. 14 Закону не є належним доказом, який надає зазначені в Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги як дружини військовослужбовця, оскільки не підтверджує призов чоловіка відповідача [PERSON] на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.\~82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №4454281 від 08.03.2024 у розмірі 33\~100,0 грн, з яких: 10\~000,00 грн заборгованість за кредитом; 23\~100,00 грн заборгованість за процентами за період з 08.03.2024 по 25.10.2024. В іншій частині вимог відмовити. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 807,87 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 10\~000 грн, стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, укладеному між клієнтом ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М. М., предметом договору є надання юридичної допомоги клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1) (а.с.147-149). П. 4.8 договору передбачено, що клієнт здійснює оплату гонорару адвокату згідно узгодженого та підписаного акту прийому-передачі виконаних робіт (послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили. Суду надано Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024, згідно з яким адвокатом надано клієнту правової допомоги на суму 10\~000,00 грн (а.с.85-86). Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання\~розподілу судових\~витрат,\~суд має\~з`ясувати склад\~та розмір\~витрат,\~пов`язаних з\~оплатою правової\~допомоги.\~На підтвердження\~цих обставин\~суду повинні\~бути надані\~договір про\~надання правової\~допомоги (договір\~доручення,\~договір про\~надання юридичних\~послуг та\~ін.),\~документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних із\~наданням правової\~допомоги,\~оформлені у\~встановленому законом\~порядку (квитанція\~до прибуткового\~касового ордера,\~платіжне доручення\~з відміткою\~банку або\~інший банківський\~документ,\~касові чеки,\~посвідчення про\~відрядження). Не дивлячись на клопотання відповідачки про неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, суд вважаю суму у 10\~000 грн такою, що відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціні позову, а тому підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу відсутні. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну\~правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 3335,01\~грн.

Outcome: partial