Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

26.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (далі ТОВ "Фінпром Маркет") звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75646481 від 13.07.2021. Позов обгрунтовано тим, що 13.07.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 75646481 від 13.07.2021 на умовах повернення позики в кінці строку, за умовами якого позикодавець надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 12050,00 грн. Строк позики складав 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису wzoL5cX07H, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу [INFO] у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Того ж дня, позикодавець на виконання п. 1 договору позики № 75646481 від 13.07.2021 виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 12050,00 грн шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ "ФК "Фінекспрес", платіжна інструкція № 3f735b83-9537-43fb-bb59-0bd5b01fb93a, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом. 21.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" укладено договір факторингу № 2112 від 21.12.2021, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб - боржників, в тому числі за договором позики № 75646481 від 13.07.2021. 31.03.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали договір факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75646481 від 13.07.2021. Відповідно до реєстру прав вимоги від 31.03.2023 до договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 ТОВ "Фінпром Маркет" набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 40585,61 грн, з яких 12050 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 28535,61 грн сума заборгованості за відсотками. Тому позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в розмірі 40346,40 грн, суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2422,40 грн та 3500,00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 12.02.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення її недоліків шляхом надання суду доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів за його належною зареєстрованою адресою. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 06.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначене на 08.04.2025. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представник позивача ТОВ "Фінпром Маркет" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 4). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 75). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подав, у судове засідання 08.04.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 08.04.2025 вирішено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.07.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 75646481 від 13.07.2021 на умовах повернення позики в кінці строку, за умовами якого позикодавець надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 12050,00 грн. Строк позики складав 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису wzoL5cX07H, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу [INFO] у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Того ж дня, позикодавець на виконання п. 1 договору позики № 75646481 від 13.07.2021 виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 12050,00 грн, шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ "ФК "Фінекспрес", платіжна інструкція № 3f735b83-9537-43fb-bb59-0bd5b01fb93a, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом. Орієнтовна реальна процентна ставка 2330,5 % річних. Орієнтовна загальна вартість позики 15527,03 грн. Відповідно до п. 5.1 позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура та наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі. Договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с. 15-16). Отже укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зазначено, що [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір № 75646481 від 13.07.2021, ідентифікований ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Акцепт договору позичальником підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, одноразовий ідентифікатор wzoL5cX07H, час відправки ідентифікатора позичальнику 13.07.2021 23:23:19, номер телефону/електрона пошта, на яку було відправлено ідентифікатор [INFO] (а.с. 28). Відповідно до платіжної інструкції № 3f735b83-9537-43fb-bb59-0bd5b01fb93a від 13.07.2021, [PERSON] 13.07.021 на номер картки [NUMBER] перераховано кошти в розмірі 12050,00 грн , номер замовлення 14805890 (а.с. 13). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. За статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом враховано, що відповідно до платіжної інструкції № 3f735b83-9537-43fb-bb59-0bd5b01fb93a від 13.07.2021, позикодавець на виконання п. 1 договору позики № 75646481 від 13.07.2021 виконав свої зобов`язання, зокрема перерахував відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 12050,00 грн шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 29). Проте, у порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором позики в добровільному порядку. Факт несплати відповідачем [PERSON] грошових коштів за користування кредитом та погашення договору позики підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми заборгованості. Пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 21.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" укладено договір факторингу № 2112 від 21.12.2021, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб - боржників, в тому числі за договором позики № 75646481 від 13.07.2021, що підтверджується актом прийому-передачі документації додатку № 2 до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021, актом прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 2112 від 21.12.2021, реєстром прав вимог № 4, актом звірки (а.с. 30-34, 35-36, 37, 38-39, 40). 31.03.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали договір факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75646481 від 13.07.2021, що підтверджується актом прийому-передачі документації згідно додатку № 2 до договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023, реєстру заборгованості до додатку № 3 до договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023, актом прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023, актом звірки, реєстром боржників (а.с. 41-45, 46, 47, 48, 49-50). Відповідно до реєстру прав вимоги від 31.03.2023 до договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 ТОВ "Фінпром Маркет" набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 40585,61 грн, з яких 12050 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 28535,61 грн сума заборгованості за відсотками. (а.с. 50). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Принцип змагальності є одним із ключових принципів цивільного судочинства і грає важливу роль у судових процесах. Принцип змагальності передбачає, що кожна сторона у судовому процесі має можливість представити свою позицію, обґрунтувати свої вимоги чи заперечення і надати докази в підтримку своєї позиції. Суд в свою чергу аналізує всі представлені докази та аргументи і приймає обґрунтоване рішення на підставі наявних фактів і правових норм. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 40346,40 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. Статею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача - адвокатом Ткаченко Ю.О. надано: копію договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту № 5-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 від 18.01.2025, витяг з цього акту щодо [PERSON] , платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 579932015.1 від 18.01.2025 на суму 210000 грн (а.с. 51-53, 54, 55-56, 57). Відповідачем клопотань до суду щодо необґрунтованості розміру витрат на правову допомогу та їх зменшення не направлено. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", суд дійшов висновку про задоволення витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved