Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Позивач АТ «Акцент-Банк» свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.04.2021 відповідач [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» та приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши кредитну картку з встановленим лімітом. У зв`язку з порушенням зобов`язань відповідачем за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 29.11.2024 має заборгованість у розмірі 89741,65грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 54362,75грн; заборгованість по відсоткам 35378,90грн. 20.12.2024 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 14.03.2025 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з метою уникнення порушення права сторін на справедливий суд. Представник Акціонерного товариства "Акцент-Банк" в судове засідання, призначене на 07.04.2025 не з"явився. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 07.04.2025 не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявку суду не повідомлено. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про розгляд справи в суді за адресою зазначеною в позовній заяві, яка є адресою реєстрації відповідача, що підтверджується відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА (м. Київ, вулиця Бальзака, буд. 50, кв. 149). Однак конверти із копією ухвали про відкриття провадження та позовною заяву з додатками до неї і з судовими повістками, адресованого відповідачу, повернулися до суду з поштовим зазначення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд установив такі факти та їм правовідносини. Між АТ «Акцент-Банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 19.04.2021. Відповідач погодився, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним і Банком кредитний Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі кредитного Договору відкрито рахунок та відповідач отримав кредит - картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в розмірі 5800,00грн, що підтверджується Довідкою за лімітами та Довідкою за картками. Відповідно до п. 2.1.1.2.2. - 2.1.1.2.4 Умов та правил, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановляється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт Згідно із п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг визначено що у разі невиконання зобов`язань за Договором, клієнт зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів, в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту або первитрати платіжного ліміту (п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 2.1.1.12.2.1. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором, клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки, визначеної в тарифах. Погашення кредиту - поповнення картрахунку клієнтом в розмірі обов`язкового платежу, шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі доручення клієнта ( п. 2.1.1.12.3. Умов та правил надання банківських послуг). Строк внесення обов`язкового щомісячного платежу по кредиту а також овердрафту - до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно тарифу від суми поточних боргових зобов`язань ( п. 2.1.1.12.4. Умов та правил надання банківських послуг). Посилаючись на те, що неналежно відповідач виконує взяті на себе зобов`язання, АТ «Акцент-Банк» просив стягнути з нього заборгованість за кредитом в загальному розмірі 89741,65грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 та 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів, що встановлені умовами Договору, умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», до яких він приєднався, то станом на 29.11.2024 за ним обліковується прострочена заборгованість за кредитом на загальну суму 89741,65грн. Вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Однак, відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідачки суду надано не було. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Аналізуючи викладене вище та приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідачку.

Outcome: approved