Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

10 вересня 2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21 грудня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №Z75.00601.004695396. Кредитний договір був підписаний Позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк» від 16 вересня 2015 року. Позичальник надав письмову заяву про акцепт вказаної публічної оферти. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 20000,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок Позичальника, що відкривається Банком. У п.1.2 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 30 місяців з дня підписання Договору, тобто до 21/06/2021 року включно. Згідно п.1.3., 1.4. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 9.99% річних. Згідно до п.2.5. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентам в 30 щомісячних внесках згідно Графіку щомісячних платежів. Одночасно з укладенням Кредитного договору Позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА Життя" договір від 21/12/2018 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 2 758,62 гривень. Вигодонабувачем за цим Договором страхування є Банк. За умовами Кредитного договору, а саме п.1.12., Позичальник доручив Банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 20000,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА Життя" страховий платіж від імені Позичальника в сумі 2 758,62 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку лише 10 229,48 гривень. Останній платіж проведено 28/02/2020 року. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 21/06/2021 року. Після закінчення строку кредит Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 21/06/2021 сформувалася наступна заборгованісті Позичальника перед Банком за Договором: заборгованість за основним боргом в сумі 14 707,20 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 5 058,67 гривень, що разом становить 19 765,87 гривень. Станом на 16 листопада 2023 року розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.00601.004695396 від 21/12/2018 року. Користуючись даним правом ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29 грудня 2023 року уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Боржники - Фізичні особи, фізичні особи - підприємці, які є позичальниками за Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29 грудня 2023 року TOB «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо Заборгованості Боржників за Первинними Договорами. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.00601.004695396 від 21/12/2018 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z75.00601.004695396 від 21/12/2018 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість Боржника/Позичальника становить: заборгованість за основним боргом в сумі 14 707,20 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 5 058,67 гривень, що разом становить 19 765,87 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, Позичальник має також сплатити: інфляційні втрати в сумі 1 277,43 гривень; три проценти річних в сумі 401,27 гривень. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 21 444,57 гривень, що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 14 707,20 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 5 058,67 гривень, інфляційні втрати в сумі 1 277,43 гривень; три проценти річних в сумі 401,27 гривень, також стягнути з відповідача на коисть позивача, понесені останнім судові витрати. Увалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). Представник позивача ТОВ «САНФОРДКАПІТАЛ» - адвокат Маслюженко М.П. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, однак, від нього надійшла заява, якою просив провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Зінченка А.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якій він зазначив, що вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що сплинув строк позовної давності на зверення позивача з позовом до суду, та подав заяву про розгляд справи без участі відповідача. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що строки позовної давності при подачі позову не були позивачем пропущені, тому, застосування строків позовної давності є безпідставними. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. 21 грудня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір Z75.00601.004695396. Кредитний договір був підписаний Позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк» від 16 вересня 2015 року. Позичальник надав письмову заяву про акцепт вказаної публічної оферти. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 20000,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок Позичальника, що відкривається Банком. 2.1. Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 30 щомісячних внесках включно до 21 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № [NUMBER] в Банку, МФО 336310, з якого , проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати прост роченої заборгованості кредиту за Договором для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1. цього Договору, 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом). \~ \~ \~ \~2.2. Погашення простроченої заборгованості за цим Договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання Банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості вдень надходження грошових коштів на рахунок рахунок обліку заборгованості. Погашення іншої заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості визначені Графіком щомісячних платежів. Своїм підписом відповідачка [PERSON] підтвердила своє ознайомлення та згоду на те, що вказаний Договір та Графік платежів складають договір кредитування, а також надала згоду на його умови, зокрема на повернення кредиту разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості та на черговість погашення заборгованості. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується ордером-розпорядженням від 21 грудня 2018 року по особовому рахунку № [NUMBER] . 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «СОНАТІ» було укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило за плату, а ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до додатку «Друкований Реєстр Боржників № 1» до вказаного договору факторингу №16/11-23 від 16 листопада 2023 року ТОВ «ФК «СОНАТІ» серед інших набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z75.00601.004695396 від 21 грудня 2018 року у розмірі 43037,93 грн., з яких заборгованість за основним боргом 14707,20 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~5058,67 грн. 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СОНАТІ» відступило за плату, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29 грудня 2023 року, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № №Z75.00601.004695396 від 21 грудня 2018 року, сума заборгованості за основним боргом становить 14707,20 грн., сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками\~5058,67 грн. Всупереч умовам кредитного договору №Z75.00601.004695396 від 21 грудня 2018 року відповідачка свої кредитні зобов`язання не виконує в належний спосіб. Із долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z75.00601.004695396 від 21 грудня 2018 року, сформованої Первісним кредитором (АТ «Ідея Банк»), вбачається, що станом на 16 листопада 2023 року заборгованість відповідачки становить: 43037,93 грн., з яких заборгованість за основним боргом 14707,20 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~5058,67, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 23272,06 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк», станом на день відступлення права вимоги 29 грудня 2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», як і ТОВ «ФК «СОНАТІ», не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Враховуючи, що відповідачка не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між нею та AT «Ідея Банк» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідачки за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача суму заборгованості в розмірі 21 444,57 грн., що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 14 707,20 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 5 058,67 грн., інфляційні втрати в сумі 1 277,43 грн. У ч. 1, 3\~ст. 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~ст. 1054-1055 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 1,2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. Факт перерахування відповідачці\~ [PERSON] кредитних\~коштів на виконання умов договору підтверджується\~випискою по картці за рахунком № [PERSON] за період 21 грудня 2018 року по 28 лютого 2020 року. Згідно із частиною першою\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.1077,\~1078 ЦК України\~установлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «СОНАТІ» було укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило за плату, а ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до додатку «Друкований Реєстр Боржників № 1» до вказаного договору факторингу №16/11-23 від 16 листопада 2023 року ТОВ «ФК «СОНАТІ» серед інших набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z75.00601.004695396 від 21 грудня 2018 року у розмірі 43037,93 грн., з яких заборгованість за основним боргом 14707,20 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~5058,67 грн. 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СОНАТІ» відступило за плату, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29 грудня 2023 року, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № №Z75.00601.004695396 від 21 грудня 2018 року, сума заборгованості за основним боргом становить 14707,20 грн., сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками\~5058,67 грн. Таким чином, після підписання реєстру прав вимог до фактора перейшли всі права та обов`язки клієнта, як сторони, які виникли на підставі кредитного договору в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення договору факторингу. Договори факторингу на вимогу сторін чи зацікавлених осіб не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена\~статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася зміна кредитора, а саме\~ТОВ «САНФОРДКАПІТАЛ»\~набуло статусу нового кредитора за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості по кредиту відповідачкою не спростовано, а також не доведено належними доказами відсутність такої заборгованості перед позивачем чи попереднім кредитором АТ «Ідея Банк». Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону № 1734-VIII, в редакції станом на час укладення кредитного договору, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом № 1734-VIII\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Аналогічний висновкок викладено у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року (справа №199/7014/20, провадження №61-17825св21). Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частина четверта\~статті 267 ЦК України\~визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність(зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої\~статті 258 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається\~статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша\~статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Судом встановлено, що Кредитний договір №Z75.00601.004695396 від 21 грудня 2018 року укладено на строк 30 місяців, тобто до 21 червня 2021 року. Позивач звернувся до суду з позовом 10 вересня 2024 року, тобто після спливу позовної давності. Разом з тим,\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався та діяв й на час ухвалення оскаржуваного рішення суду. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). 02 квітня 2020 року набув чинності\~Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого\~розділ «Прикінцеві\~положення» ЦК\~України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, строк позовної давності, в силу пункту 12\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, продовжено на строк дії карантину. У постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі 679/1136/21 зазначено, що: «У пункті 12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин настрок дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Виходячи із\~взаємозв`язку\~норм права,\~які були\~прийняті органом\~законодавчої влади\~в Україні\~під час\~дії карантину,\~введеного Урядом\~України у\~зв`язку\~із поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19),\~цілей,\~з метою\~яких ці\~норми впроваджені,\~а також\~з метою\~недопущення безпідставного\~звуження прав\~учасників цивільних\~правовідносин,\~пункт 12\~Перехідних і\~прикінцевих положень\~ЦК щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 383\~карантин закінчився 30 червня 2023 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року карантин було скасовано з 01 липня 2023 року. Таким чином, в період з 02 квітня 2020 року по 01 липня 2023 року було зупинено всі строки позовної давності на підставі п.12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Крім того,\~Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022\~рокув Україні був введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено. Відповідно до п.19 «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК України\~(в редакції\~Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», який набрав чинності 30 січня 2024 року) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. При цьому, здійснена законодавцем прив`язка продовження строків позовної давності та зупинення їх перебігу до строку дії карантину та воєнного стану є безумовною, а тому наявності жодних додаткових обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, доказувати та оцінювати не потрібно (тобто суди не повинні оцінювати, чи вплинув карантин на особу, чи мала вона реальну можливість подати позов навіть попри карантин тощо). З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню. Вирішуючи питання за вимогами про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До матеріалів справи представником позивача надано ордер на надання парвничої допомоги, акт приймання-передачі послуг з парвничої допомги № 2 від 10 травня 2024 року,копію свідоцтва про парво на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року. При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Суд враховує, що спірні правовідносини виникли у сфері кредитних правовідносин, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором, що є однією із найпоширеніших категорій судових спорів, а тому формування правової позиції, не потребує значних часових та інтелектуальних затрат для особи, яка надає професійні юридичні послуги. Більш того, представник не брав участі в судових засіданнях. З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відшкодування понесених відповідачем витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. В задоволенні заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності - відмовити.

Outcome: approved