Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

05 серпня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. звернулася в суд з позовом до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] було побудоване у 1938 році [PERSON] , який згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Сковородківською сільською радою на ім`я [PERSON] належало до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року членами двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку (по 1/3 частці). [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщина відкрилась на 1/3 частину житлового будинку, на яку мала право її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, у встановленому законом порядку, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. В 1995 році помер [PERSON] , який був співмешканцем [PERSON] . Після його смерті спадщина відкрилась на 1/3 частину житлового будинку. Спадщина не оформлялась, через відсутність спадкоємців. [PERSON] не мала права на спадкування, так як проживала із [PERSON] в незареєстрованому шлюбі. Проте [PERSON] залишилась проживати у вказаному житловому будинку і проживала у ньому до дня своєї смерті, тобто до [INFO] , у зв`язку із чим [PERSON] набула право власності за набувальною давністю на 1/3 частину житлового будинку після смерті [PERSON] . Позивач зазначає, що він є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформила частину спадкового майна. Однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння не може, оскільки останнє згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, належало до суспільної групи «колгоспний двір». В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просить задовольнити. Відповідач Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила і від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого Сковородківською сільською радою 27.06.1988 року, житловий будинок\~з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №677 від 17.11.2023 року будинковолодіння за адресою [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») головою колгоспного двору була [PERSON] та членами цього колгоспного двору були її дочка [PERSON] та зять [PERSON] . Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.2 ст.13 ЦК УРСР 1963 року частки члена колгоспного двору встановлюються виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до роз`яснень п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 677 від 17.11.2023 року, належав до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині. [INFO] [PERSON] померла. За інформацією з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №1942/01-18 від 20.08.2024 року спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] у період з 1994 року по 2004 рік не заводилась. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] , на яку мала право її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, у встановленому законом порядку, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. Як убачається із інформаційної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №2586/01-18 від 28.10.2024 року спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою у період з 1995 року по 2004 рік не заводилась. Спадщина не оформлялась через відсутність спадкоємців. [PERSON] згідно ЦК УРСР не мала права на спадкування, так як проживала із [PERSON] в незареєстрованому шлюбі. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] увійшла належна йому частка у майні колгоспного двору розмір якої складає 1/3 частину будинковолодіння [ADDRESS] . Інша частина будинковолодіння була власністю [PERSON] , як члена колгоспного двору, розмір її частки становив 1/3. [PERSON] після смерті [PERSON] продовжила проживати у вказаному будинковолодінні до дня своєї смерті [INFO] , тобто відкрито володіла зазначеним будинком. [INFO] [PERSON] померла в с. Веселе Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2022 року. 20 вересня 2021 року [PERSON] , склала заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] , була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . 07 грудня 2022 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 455/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , а 27.01.2024 року на ім`я [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлій майно, зокрема на земельну ділянку. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом від 20.09.2021 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Зазначені обставини також підтверджуються матеріалами спадкової справи №455/2022, заведеної 07.12.2022 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла також 1/3 будинковолодіння [ADDRESS] , яка належала останній як члену колгоспного двору та 1/3 частина на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] 03 травня 2024 року нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальною конторою Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] в оформленні його спадкових прав на будинковолодіння [ADDRESS] , оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить до суспільної групи «колгоспний двір». Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до усталеної судової практики інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку\~володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Частиною 2 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем ( правонаступником) вона є. Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. [PERSON] відкрито, безперервно володіла та\~користувалася\~1/3 часткою житлового будинку по [ADDRESS] , яке належало [PERSON] після його смерті з 20.05.1995 року і до дня своєї смерті [INFO] , тобто більше десяти років, [PERSON] набула право\~власності на вказане майно за набувальною давністю, 1/3 частина зазначеного будинку належала [PERSON] як члену колгоспного двору та 1/3 частина на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] і вказаний будинок увійшов до складу спадщини, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляла, тому судові витрати на його користь не стягуються.

Outcome: approved