Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

21\~лютого 2025\~року ТОВ\~«ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.06.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 1999443, згідно якого відповідач отримав 1\~900 грн. 00 коп. у кредит строком на 30 днів на споживчі потреби зі сплатою 1,9 % у день за користування кредитними коштами. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 1999443 від 06.06.2021 року не виконав, у зв`язку з чим станом на 19.02.2022 року у нього утворилась заборгованість в загальному в сумі 6\~232 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту 1\~900 грн. 00 коп. та заборгованості по відсоткам 4\~332 грн. 00 коп. 24.12.2021\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» і\~ТОВ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» було укладено Договір\~факторингу №\~02-24122001,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» набуло право вимоги до Боржників, згідно переданого реєстру ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1999443 від 06.06.2021 року. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1999443 від 06.06.2021 року в сумі 6\~232 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 2\~422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 10\~500 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 10 березня 2025 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове\~засідання представник\~позивача ТОВ\~«ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ» не з`явився подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав, просив суд зменшити витрати на правову допомогу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до норм частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Щодо судових витрат. Згідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, на професійну правничу допомогу. Так, у позовній заяві від 21.02.2025 року представником позивача зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 10\~500 грн. 00 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). Суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №\~\~№ 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі\~підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості\~підлягають розподілу за результатами розгляду справи\~незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено\~стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Також, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може,\~за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Таким чином, зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони. Зазначене відповідає правовій позиції викладеній в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у якій Верховний Суд зазначив, що право суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу\~\~адвоката, що підлягає розподілу між сторонами, можливе лише за клопотанням іншої сторони. Судом встановлено, що представником позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надані суду докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу: копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року та Додаткової угоди 1 від 26.06.2024 року; копію довіреності від 30.12.2024 року, копію акту про отримання правової допомоги від 31.03.2025 року, копію платіжної інструкції № 37165 від 31.03.2025 року. Отже, суд, з урахуванням ціни позову, складності справи та визнання відповідачем позову приходить до висновку про можливість зменшення витрати на правову допомогу, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] за результатами розгляду справи до 4\~000 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.. При подачі позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп. Отже, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] вимог позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 211 грн. 20 коп. судового збору, а решту судового збору - 1\~211 грн. 20 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved