Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал»\~звернулося у Криворізький\~районний суд\~Дніпропетровської області\~з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2881107 від 30.01.2022 у розмірі 14\~765,3 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Позов мотивовано тим, що між ТОВ «Лінеура Україна»та [PERSON] 30.01.2022 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2881107. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн строком на 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Процентна ставка фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується за умов, якщо позичальник до 01.03.2022 або протягом наступних трьох календарних днів сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу або здійснить часткове дострокове погашення кредиту. Кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 зазначену справу передано за підсудністю до Широківського районного суду Дніпропетровської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025, головуючим суддею визначено суддю Панчука М.В. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У прохальній частині позовної заяви представником позивача було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, представника позивача (а.с. 5). Відповідач до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, 01.04.2025 подав суду письмову заяву, згідно якої повністю визнає позовні вимоги, нічого не оскаржує та просить суд стягнуть 50% судового збору. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ «Лінеура Україна»та [PERSON] 30.01.2022 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2881107. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн строком на 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Процентна ставка фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується за умов, якщо позичальник до 01.03.2022 або протягом наступних трьох календарних днів сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу або здійснить часткове дострокове погашення кредиту. Надання коштів позичальнику згідно з договором здійснювалося у безготівковій формі на електронний платіжний засіб шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , призначення платежу зарахування 3000 грн на картку № [NUMBER] . Договір було підписано електронним підписом позичальника у вигляді одноразового ідентифікатора A529. В подальшому 10.08.2023 року на підставі Договору факторингу №ККЛУ-10082023, укладеного між «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Кредит-Капітал» до останнього перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 сума заборгованості відповідача перед новим кредитором становить 14\~765,3 грн, із яких: - 3000 грн заборгованість за тілом кредиту; - 11\~765,3 грн заборгованість за відсотками. У частині першій\~статті 509 ЦК України\~зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що «припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору (з 30.01.2022 по 25.01.2023), розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за кредитним договором №2881107 від 30.01.2022, який не спростований відповідачем, як і не спростовано відсутність його волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та погодженої умовами договору суми комісії. Згідно з вищевказаною довідкою-розрахунком, заборгованість відповідача перед позивачем становить 14\~765,3 грн, з яких: 3000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11\~765,3 грн - заборгованість за відсотками. Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач повністю визнав, контррозрахунку боргу не надав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3\~статті 12 ЦПК України). Оскільки відповідач позов визнав у повному обсязі, про що подав письмову заяву, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12, 13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведеного, стягненню з відповідача підлягають 1211,20 грн судового збору, а інші 1211,20 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved