Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

представник товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі ТОВ «Кредитсервіс») - адвокат Павленко С. В. звернувся до суду з вимогою про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Позовні вимоги\~мотивує тим, що 17.06.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] відповідно до\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» укладено кредитний договір № 210617-009 (далі - кредитний договір № 210617-009 від 17.06.2021, кредитний договір), за умовами якого відповідач отримала кошти в сумі 38000 грн, зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом 7,5% (реальна річна процентна ставка 97,5%), одноразової комісії в розмірі 2850,00 грн. (7,5% від початкової суми кредиту), зі строком повернення до 17.06.2022. Однак відповідач свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконала та станом на 28.08.2024 утворилась заборгованість в розмірі 60163 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість у вказаному розмірі, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та судові витрати у розмірі 7000 грн на професійну правничу допомогу. У судове засідання представник позивача Павленко С.В. не з`явився, направив заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Згідно із частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд відповідно до статті 280 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне. 17.06.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 210617-009 (далі - кредитний договір № 210617-009 від 17.06.2021, кредитний договір). Зокрема, 17.06.2021 [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «G35224» підписала кредитний договір з ТОВ «Кредитсервіс», невід`ємною частиною якого є Внутрішні правила надання фінансових послуг надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджених протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Кредисервіс» від 09.08.2018. А також підписала паспорт кредитного продукту «12 місяців» (а. с. 26 - 34) Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі, вказаному у договорі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору сума кредиту складає 38 000 грн та надається позичальнику шляхом перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. За умовами пункту 2.1 строк кредиту визначений до 17.06.2022, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Відповідно до пункту 3.1-3.2. за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі 7,5% (реальна річна процентна ставка 97,5%), розмір одноразової комісії за видачу кредиту від початкової суми кредиту складає 2 850 грн (7,5%). Перерахування позивачем 18 червня 2021 року кредитних коштів сумі 38000 грн за договором кредиту № 210617-009 від 17.06.2021 на картку відповідача підтверджується платіжною інструкцією № 1249 від 18.06.2021 (а. с. 43). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 28.08.2024 за період з 18.06.2021 до 17.06.2022 у боржника нарахована заборгованість з урахуванням внесених останньою платежів в рахунок погашення заборгованості: за тілом кредиту 31 663 грн, за прострочені проценти за користування кредитом 28 500 грн (а. с. 44-45). Наведений розрахунок підтверджується також випискою з особового рахунку за кредитним договором № 210617-009 від 17.06.2021 від 28.08.2024, вих. № 28/08/-1 (а. с. 35). 23 вересня 2024 року позивач направив відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, про що свідчать опис вкладення у лист, список згрупованих поштових відправлень та фіскальний чек від 25.09.2024 (а. с. 41,42). Докази повернення відповідачем кредиту повного розміру та сплати процентів в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 527 ЦК України). Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно з частиною першою статті 530 ЦК України. Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положенням статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір, який відповідає вимогам цивільного законодавства, що висуваються до договорів такого типу, на виконання умов укладеного договору кредитодавцем здійснено перерахування коштів на рахунок позичальника. Отже, кредитний договір є укладеним. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за умовами кредитного договору, натомість відповідач свої зобов`язання за умовами договору не виконала у повному обсязі, здійснивши оплату на погашення заборгованості лише у розмірі 12 037 грн. За наведених обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення повної заборгованості за кредитним договором № 210617-009 від 17.06.2021 суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі: 31 663 грн (заборгованість по тілу кредиту), 28 500 грн (заборгованість по процентам), а всього 60163 грн, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За правилами статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,20 грн. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (частина друга статті 133 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 04 січня 2024 року за договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25 січня 2023 року, платіжне доручення №1567 від 05 січня 2024 року на сплату правової допомоги, відповідно до яких вартість послуг становить 7000 грн. Оскільки вимоги позивача задоволені у повному обсязі, витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з [PERSON] у розмірі 7 000 грн.

Outcome: approved