Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Лукіянчук О.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що 11 жовтня 2004 року між сторонами був укладений шлюб, який 03 серпня 2022 року рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області було розірвано. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою, [PERSON] та [PERSON] . З травня 2018 року відповідач разом зі своєю сім`єю не проживає, життям дітей не цікавиться, не спілкується з ними, не піклується про їх здоров`я, не цікавиться успішністю у школі, не відвідує батьківські збори, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. На даний час діти проживають разом із своїм батьком - [PERSON] , він займається їх вихованням та навчанням, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її синів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 29 січня 2025 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 20 лютого 2025 року ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримала, просили їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник третьої особи у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечувала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] за обставин, викладених у висновку начальника Служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є синами [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 27 березня 2009 року Кульчинівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області та серії [NUMBER] 03 січня 2011 року, виданим Кульчинівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. Шлюб між батьками розірваний на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2022 року. Відповідно до довідки № 220 від 11 грудня 2024 року Кульчинівського старостинського округу за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] - батько, [PERSON] - донька, [PERSON] - син, [PERSON] - син. Згідно по господарського обліку [PERSON] , [INFO] , мати дітей, виписана з даного господарства 24.10.204 року, фактично вона з дітьми не проживає з травня 2018 року. Відповідно з цього часу участі у вихованні неповнолітніх дітей не здійснювала, вихованням та доглядом малолітніх дітей здійс6нював батько [PERSON] . Відповідно до характеристики наданої Кульчинівською гімназією, де навчається [PERSON] , його вихованням та забезпеченням всім необхідним займається його батько [PERSON] . Мати [PERSON] не займається навчанням і вихованням сина, так як не проживає разом з ним. Як вбачається з повідомлення № 1951 від 10 грудня 2024 року КНП «Красилівський ЦПМСД» здоров`ям дітей [PERSON] та [PERSON] цікавиться батько [PERSON] , звертається з приводу надання медичних консультацій та лікування хвороб, поведення профілактичних щеплень для дітей. Згідно акту обстеження умов проживання від 29 листопада 2024 року за адресою [ADDRESS] , комісія встановила, що фактично за даною адресою зареєстровані: батько - [PERSON] , донька [PERSON] (яка навчається у Вінницькому університеті), сини [PERSON] (який навчається у Красилівському ліцеї) та [PERSON] (який навчається у Кульчинівській гімназії). На момент обстеження, де проживає сім`я, створені належні житлово-побутові умови проживання. Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області 06 лютого 2025 року № 2122 служби у справах дітей Красилівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом [PERSON] . Відповідачку вже давно не бачив, приблизно 6-7 років, кудись пропала і не появляється додому. Діти проживають з батьком, який їх доглядає. Свідок [PERSON] повідомив, що є класним керівником молодшого сина. Дитина дисциплінована, вихована. Також він є вчителем обох дітей. За період що він навчає дітей, матері не бачив, вона не цікавиться успіхами дітей, не телефонує, на батьківських зборах постійно присутній лише батько. Десь років 5-7 назад він якось випадково зустрів [PERSON] , коли їхав у м. Красилів і підвозив її, то остання навіть не поцікавилася дітьми. Діти про свою матір не згадують. Їхнім вихованням та утриманням займається лише батько. Допитаний у судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування неповнолітній [PERSON] пояснив, що на даний час йому 16 років, він є сином [PERSON] . Він пам`ятає, що коли мати залишила їх та поїхала йому було десь 7-8 років. З матір`ю він спілкується по телефону раз на тиждень, але де вона проживає він не знає. Розмова між ними триває не більше 5 хв. За цей час просто запитує, чи все добре. Ні приїжджати до них, ні забрати до себе не хоче. Вона жодного разу їх не відвідувала. Їхнім утриманням та вихованням займався і займається батько. На даний час їх доглядає старша сестра, поки батько на службі, а останній пересилає їм гроші і приїжджає, коли має можливість. Він розуміє наслідки позбавлення його матері батьківських прав і не заперечує щодо такого позбавлення, оскільки з матір`ю нічого спільного немає. Допитаний у судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування неповнолітній [PERSON] пояснив, що йому на даний час 13 років, він є сином [PERSON] . Він матері не пам`ятає, оскільки вона приїжджала дуже давно, коли він був ще маленьким. Чого вона їх покинула, він не знає, і де на даний час вона перебуває, він також не знає, оскільки з матір`ю спілкується дуже рідко, лише тоді коли вона деколи дзвонить. Рахує, що фактично в нього немає матері. Їх утримує та виховує батько. Він розуміє наслідки позбавлення його матері батьківських прав і не заперечує щодо такого позбавлення, оскільки з матір`ю нічого спільного немає. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх синів, оскільки остання не приймає участі в житті дітей вже протягом більш як сім років, не здійснює їх виховання, не піклується про їх фізичний та моральний розвиток, немає належного близького емоційного жодного зв`язку із дітьми, що в умовах сучасних можливостей для комунікації свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дітей, а тому суд приходить до висновку, що така поведінка відповідача є достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та допускається при наявності вини в його батька/матері, які належно не виконують своїх батьківських обов`язків. Суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1, та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved