Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У січні 2025 року Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з Відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 05.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2022 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між Сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1424. [INFO] у Сторін народилась спільна донька - [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, Відповідач не надає належну матеріальну допомогу, тому Позивач просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін на 25 березня 2025 року. 25 березня 2025 року судове засідання відкладено на 15 квітня 2025 року для належного повідомлення сторін про розгляд справи. Позивач на судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи засобами електронного зв`язку, однак подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти заочного ухвалення рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся двічі шляхом направлення судових документів за зареєстрованою адресою проживання, однак конверт повернувся без врученні із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзив до суду від Відповідача не надходив. На підставі ст. 280 ЦПК України, з метою доступу позивача до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на таких підставах. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 20.08.2022 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1424. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Позивачка вказує, що дитина проживає разом з нею, та знаходиться на її повному утриманні, на даний час вона офіційного доходу не має, утримує дитину за рахунок допомоги рідних, фактично шлюбні відносини Сторони припинили, а Відповідач самоусунувся від спілкування з дитиною і матеріально не допомагає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, наміру зберігати сім`ю не мають, а відтак збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, Відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні дитини, позивач посилається на те, що дитина проживає із нею, і заперечень проти цього Відповідач не надав, суд вважає, що позов слід задовольнити. Водночас, Позивачем не наведено жодних розрахунків або належних обґрунтувань заявленого розміру аліментів - 1/3 частки від доходів Відповідача, що є більшим ніж звичайний розмір аліментів. Доводи про те, що рівень життя в м. Києві потребує більшого ніж зазвичай розміру аліментів, суд відхиляє, оскільки позивач зазначила адресу свого проживання у Винницькій області, та наведені позивачем аргументи не підтверджені і не грунтуються на законодавстві. Крім того, позивач просить визначити аліменти у частці, грошовий вираз якої буде залежати від розміру доходу відповідача, а тому на даний час неможливо стверджувати про недостатність звичайного розміру аліментів. Тому, суд вважає обґрунтованим стягнути з Відповідача аліменти в розмірі частини доходів. Крім того, стягнення аліментів слід присудити відповідно до ст. 191 СК України з дня подачі позову - 21.01.2025 року, а не з 05.09.2024 року, як просила позивач, оскільки в позові не наведені законні підстави для стягнення аліментів за минулий період. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати, так як Позивач звільнена від сплати. Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial