Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

28 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2023 року Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 281. Від шлюбу вони дітей не мають. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейні стосунки між ними припинені з жовтня 2024 року, вони втратили почуття взаємної поваги та любові, між ними відсутнє взаємопорозуміння та, що шлюб укладений між ними, розпався і їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2023 року Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 281. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата почуття взаємної любові та поваги між подружжям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 605 грн. 60 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідача на користь останньої (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved