Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 лютого 2024 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи: Служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та просив ухвалити рішення суду, яким позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою цьому зазначив, що відповідач є матір`ю дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . В зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. Після фактичного припинення відносин діти залишились проживати з позивачем. Відповідач [PERSON] життям дітей не цікавиться, не надає материнської уваги та любові, не спілкується з дітьми, не приймає ніякої участі в житті дітей, за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про судове засідання була повідомлена належним чином, до суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення із відміткою про одержання. \~ \~ \~ \~ Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11\~ст. 128 ЦПК України\~шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи були повідомленні належним чином, попередньо надали висновок щодо розв`язання спору. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 09.10.2018, актовий запис № 38, та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 09.10.2018, актовий запис № 34. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 01 листопада 2024 року позивач [PERSON] , [INFO] , разом із дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та дідусем [PERSON] , [INFO] , проживають і мають постійне місце реєстрації за адресою [ADDRESS] . Діти дійсно проживають з батьком і перебувають на його повному утриманні. Умови проживання задовільні, придатні для виховання та розвитку дітей, квартира з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою, діти мають окрему кімнату, двоярусне ліжко, стіл для занять та місце для відпочинку. Мати дітей [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак відоме фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Чорноморської ЗОШ І-ІІ ступенів № 7 Чорноморської міської ради за № 26/21 від 25.02.2021, та характеристики, [PERSON] , [INFO] , навчається в Чорноморській ЗОШ № 7 з першого класу, дитина добре розвинута, рухлива, жвава, упевнена у собі, товариська, охоче вступає в контакт з людьми. Батько приділяє увагу вихованню сина, постійно контактує з класним керівником та цікавиться поведінкою дитини, його досягненнями у навчальній діяльності. Мати не приймає участі у вихованні і навчанні свого сина. Відповідно до інформації Чорноморської ЗОШ І-ІІ ступенів № 7 Чорноморської міської ради за № 25/21 від 25.02.2021, та характеристики, [PERSON] , [INFO] , навчається в Чорноморській ЗОШ № 7 з 01.09.2018, дитина доброзичлива, енергійна, не конфліктна, із задоволенням виконує дані йому доручення. Батько приділяє увагу вихованню сина, постійно контактує з класним керівником та цікавиться поведінкою дитини, його досягненнями у навчальній діяльності, бере активну участь у житті класу. Мати не приймає участі у вихованні і навчанні свого сина, в школу жодного разу не приходила. Відповідно до довідки КНП «Чорноморський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 04.09.2024, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спостерігаються лікарем-педіатром з народження. Батько [PERSON] завжди своєчасно проходить медичні огляди з дітьми, виконує всі рекомендації лікаря по нагляду та лікуванню. Мати [PERSON] на прийом до лікаря-педіатра та щорічні медичні огляди дітей не приводила. Згідно висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування № 18 від 28.01.2025, відповідача [PERSON] , [INFO] , недоцільно позбавити батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи свій висновок орган опіки та піклування посилався на те, що [PERSON] , [INFO] , звернувся із заявою до служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Під час опитування неповнолітнього [PERSON] службою у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області було встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьком, дідусем та молодшим братом, з його слів хлопчик знає лише ім`я матері [PERSON] , з якою не спілкується, коли йому було 5 років мати їх з братом покинула, батько самостійно займається вихованням дітей. Зі святами та днями народження його вітають лише батько та дідусь. [PERSON] бажає, щоб його мати позбавили батьківських прав щодо нього, так як вона ніякої участі в його життя та в житті брата не приймає. Матір дітей була запрошена до служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області на бесіду, але так і не з`явилася, тому з`ясувати її думку щодо позбавлення батьківських прав не виявилось можливим. Проте, так як батько дітей не зміг обґрунтувати мету, яку він прагне досягнути позбавленням батьківських прав матері його дітей та не надав підтверджень винної її поведінки щодо невиконання нею батьківських обов`язків. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.\~ Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У частині четвертій статті 19 СК України визначено, що під час розгляду судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Суд не бере до уваги висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її синів, оскільки вказаний висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч. 5 ст. 19 СК України) та вважає, що обставини, на яких ґрунтується висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, є достатньо обґрунтовані, враховуючи те, що зі слів сина [PERSON] , хлопчик знає лише ім`я матері [PERSON] , з якою не спілкується, коли йому було 5 років мати їх з братом покинула, батько самостійно займається вихованням дітей, ніякої участі в його життя та в житті брата матір дітей не приймає. Як зазначив Верховний суд в Постанові від\~\~06 травня 2020 року, справа № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20, Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (частини п`ять, шість\~статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що виразилась у нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дітьми в необхідному обсязі. Враховуючи, що матеріалами справи доведено невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона фактично самоусунувся від виховання дітей, не створює належних умов для їх утримання, не піклується про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено.\~ За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved