Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] з належними до нього господарськими будовами та спорудами в порядку спадкування за заповітом за матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був головою дворогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Оскільки із заявою про прийняття спадщини за покійним ніхто не звертався, то спадщину прийняла дружина такого (мати позивача) [PERSON] , яка постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. На жаль, [PERSON] померла [INFO] , при цьому спадщину так і не оформила, право власності на будинок не зареєструвала. Ще задовго до смерті, а саме 14 квітня 2005 року, [PERSON] склала заповіт, яким весь її будинок, все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] та [PERSON] . У 2003 року він переїхав на постійне місце проживання (без реєстрації) до матері, так як така в останні роки свого життя важко хворіла та потребувала постійного стороннього догляду. Заяву до нотаріальної контори після смерті матері він не подав, оскільки був впевнений, що прийняв спадщину по факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Відтак рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 липня 2024 року було встановлено факт постійного проживання його разом із спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини за померлою, а саме станом на [INFO] . Його брат [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини по заповіту не звертався та [INFO] помер. У серпні 2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак остання листом повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документа. Оскільки у нього існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Двадцять четвертого березня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю. подала заяву про зміну позовних вимог, у якій просила визнати за позивачем: право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, а також не вирішувати питання розподілу судових витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 01 лютого 2024 року, актовий запис №01. Як вбачається з Виписки з погосподарської книги, наданої Сімерківським старостинським округом Перечинської міської ради Закарпатської області від 12 березня 2024 року № 14/06-11, за адресою [ADDRESS] , дійсно зареєстрований особовий рахунок, номер об`єкта погосподарського обліку 0059-1 в по господарській книзі № 2 за 2011-2015 роки. Забудівельником та головою дворогосподарства за вказаною адресою був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . загальна площа приміщення 43 м.кв, житлова площа 16,2 м.кв. Рік побудови житлового будинку 1987. Площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,07 га. Згідно довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 44/14-11 від 12 лютого 2024 року, на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (згідно свідоцтва про смерть № [NUMBER] вид. 13 січня 2005 року) і був зареєстрований у [ADDRESS] , в будинку за вказаною адресою була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (згідно свідоцтва про смерть від 04 квітня 2012 року № [NUMBER] ). Підстава: погосподарська книга № 2 за 2011-2015 роки, особовий рахунок [NUMBER] . Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З огляду на відсутність заповіту спадкодавця [PERSON] , що вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 80594007 від 25 березня 2025 року,\~ наданого приватним нотаріусом Васіловка В.О., право на спадкування після його смерті одержали спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 80593999 від 25 березня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Васіловка В.О., спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. Оскільки дружина [PERSON] [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а наявність інших спадкоємців першої черги чи спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку, та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, відтак вона прийняла таку одноосібно. Крім цього, суд встановив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 06. Частиною третьою статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 165/14-11 від 27 березня 2025 року, на день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована і проживала лише покійна. Разом з цим, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2024 року, яке набрало законної сили 23 серпня 2024 року, встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини за померлою [PERSON] , а саме станом на [INFO] . Також суд встановив, що [PERSON] на випадок смерті весь свій будинок, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме за законом на день смерті і на що вона матиме право, заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить заповіт від 14 квітня 2005 року, посвідчений секретарем Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області Данилич О.М., зареєстрований в реєстрі за № 35.\~ Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, у зв`язку з наявністю заповіту спадкодавця [PERSON] , право на спадкування за таким одержали особи, визначені покійним у заповіті, а саме її сини позивач [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 157), як спадкоємець за заповітом до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини не проживав, а відтак відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадщину за заповітом не прийняв. Натомість позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] за спадкодавцем [PERSON] , постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовився від спадщини, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, тому він вважається таким, що її прийняв. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З огляду на те, що особа, визначена у заповіті покійної [PERSON] , - [PERSON] спадщину не прийняв, тому право на спадкування за такою одержали спадкоємці за законом. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, враховуючи те, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , що залишилася неприйнятою за заповітом спадкоємцем [PERSON] , за спадкодавцем [PERSON] , постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовився від спадщини, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, тому він вважається таким, що її прийняв. У жовтні 2024 року, бажаючи оформити спадщину за спадкодавцем [PERSON] на спадкове майно, позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Васіловки В.О., яка листом від 11 жовтня 2024 року №509/01-16 з огляду на ненадання правовстановлюючих документів на майно, яке підлягає спадкуванню за померлими, рекомендувала позивачу звернутись до суду з відповідною заявою. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79354103 від 29 листопада 2024 року, наданої приватним нотаріусом Васіловка В.О., спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. В архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», що переданий на зберігання Перечинській міській раді Закарпатської області, відсутня інвентаризаційна справа щодо реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 168/14-11 від 15 квітня 2024 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 374022308 від 12 квітня 2024 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна за адресою: [ADDRESS] також відсутні. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, з врахуванням вищевикладеного, а також беручи до уваги, що у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно платіжної інструкції №0.0.3979517783.1 від 01 листопада 2024 року позивачем [PERSON] сплачено 1 220,50 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, представник позивача [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved