Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

У вересні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Семенюту Руслана Анатолійовича, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ; 2) в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ; 3) стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з 30.08.2013 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та\~ мають доньку [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання, а саме 01.11.2021 року було придбано за спільні кошти нерухоме майно, а саме квартиру в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Вказує, що на даний час відповідач одноосібно володіє та користується спірним майном, не визнає право власності позивача на частку у майні та вважає, що квартира належить лише йому. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 30.10.2023 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні 28.11.2024. 18.12.2023 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Любченко Н.Ю., надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в обґрунтування якої відповідачем за первісним позовом визнано, що в період шлюбу сторонами придбано за 351 000 грн квартиру в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за ним. Дана квартира розташована в одноповерховому будинку квартирного типу загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., складається з 3-х житлових кімнат. До придбання спірного майна і після, сторони проживали в орендованому житлі. Майже одразу після купівлі квартири сторони почали підготовку квартири до капітального ремонту, так як в тому стані, в якому вона була придбана, проживати разом з маленькою дитиною було неможливо. Стан квартири був занедбаний, за технічними характеристиками рік спорудження будинку 1957 року побудови. Квартира купувалась виключно під ремонт. Після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну відповідач за зустрічним позовом разом з дитиною з 10.03.2022 року виїхала за межи Україна та станом на грудень 2023 року остаточно до України не поверталась. За час присутності її в країні, сторони почали підготовку квартири до капітального ремонту та перепланування квартири (знесення стін між 2-ма прохідними кімнатами, об`єднання в 1), були поміняні вікна, почали підготовку до заміни труб сантехніки, каналізації, були зняті батареї, надворі були зрізані дерева, проведено чорнові роботи по підготовці стін та полу у ванній кімнаті (збита штукатурка та підлога). Однак, з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну (з 24 лютого 2022 року) позивач за зустрічним позовом припинив будь-які роботи в квартирі і можливість повернутися до ремонту виникла лише через 2-3 місяці. Вказано, що з часу звернення до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (19.09.2022), прийняття рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 12.01.2023 в справі № 357/8427/22 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , останній зробив капітальний ремонт (провів невід`ємні поліпшень житлового приміщення) спірної квартири. Після приведення спірної квартири у майже жилий стан, 25.08.2023 позивач за зустрічним позовом в`їхав до квартири, проживає в ній на даний час, здійснює завершення ремонтних робіт та облаштування квартири. Придбано та встановлено нові вбудовані меблі та побутову техніку, 21.02.2022 придбано в кредит газовий котел VIESSMANN Vitopend 100-W Al JB Kombi RLU 24 kw вартістю 23 852 грн. [PERSON] було здійснено також наступне поліпшення після припинення шлюбу з відповідачем за зустрічним позовом: проведено капітальний ремонт та придбано необхідне обладнання, серед чого було здійснено переобладнання та заміна системи всього опалення (заміна металевих труб на пластикові); підготовлено стіни до нанесення штукатурки (була збита стара до цегли в кухні, коридорі, у вітальні); підготовлено підлогу у вітальні для заливки чорнової стяжки, встановлено систему теплої підлоги; здійснено вирівнювання стін у всіх кімнатах, окрім ванної кімнати - використовувалась стартова та фінішна гіпсова штукатурка; винесено електричний та газовий лічильники на вулицю; встановлено систему опалення - газовий котел; замінено систему електропостачання (монтаж силового щитка і СКС (автомати, узо, реле напруги); здійснено поклейку шпалер у кухні, коридорі; встановлено 3-є міжкімнатних дверей, здійснено укладку підлоги з плитки (ванна, кухня, коридор), стіни у ванній кімнаті, робоча поверхня в кухні - плитка; проведено гідроізоляцію стелі, натяжні системи; укладено плінтуси та карнизи, встановлено вимикачі та розетки; встановлено раковини, унітази, душеву кабіну; проведено будівництво паркану та інші роботи всього на суму 337 541,18 грн. Вказано, що у разі задоволення вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної квартири, це призведе до безпідставного збагачення останньої, так як буде отримано право на майно, яке без її участі здобуло покращений, якісний вигляд, в якому відбулось невід`ємне поліпшень житлового приміщення (капітальний ремонт) за кошти позивача за зустрічним позовом. Просить стягнути [PERSON] на його користь компенсацію вартості витрат на проведення невід`ємних поліпшень житлового приміщення (капітального ремонту) спірної квартири в розмірі 168 770,59 грн та судові витрати. 26.01.2024 на адресу суду від представника відповідача за зустрічним позовом - адвоката Семенюти Р.А., надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що твердження позивача за зустрічним позовом у проведеному капітальному ремонті (невід`ємних поліпшень) спірної квартири є голослівними та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. [PERSON] не надані будь-які належні документальні матеріали, які б підтверджували факт виконання ремонтно-будівельних робіт у квартирі (договори на постачання та встановлення виробів, виконання робіт із зазначення ПІП замовника, адреси виконання робіт, часу виконання робі та вартості виконання робіт). Наявні в матеріалах справи товарні чеки та видаткові накладні не підтверджують факту виконання будь-яких робіт саме у спірній квартирі, не підтверджують, що саме позивач за зустрічним позовом здійснював ці витрати. Вказано, що газовий котел вартістю 23 852 грн придбаний позивачем в кредит 21.02.2022, тобто під час шлюбу. Шлюб між сторонами розірвано 12.01.2023, за цей період вони за спільні кошти утримували спільне майно та проводили в ньому ремонтні роботи. Здійснені ремонтні роботи є невід`ємною частиною квартири та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу не підлягають. Окремо зазначено, що на даний час позивач за зустрічним позовом проживає в спірній квартирі одноосібно, відповідача до квартири не допускає. Вказано про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення судових витрат, сума яких є значно завищеною. Заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи в розмірі 30 000 грн. Дана сума не враховує в себе суму можливих витрат за проведення судових експертиз по справі. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просить відмовити в повному обсязі. 22.05.2024 в судовому засіданні суд на місці ухвалив прийняти до розгляду зустрічний позов та здійснювати його розгляд в одному провадженні з первісним позовом, прийняти відзив на зустрічний позов до розгляду, частково задовольнив клопотання представника позивача за первісним позовом та клопотання представника відповідача за первісним позовом про виклик свідків, за заявою представника позивача за первісним позовом залишив клопотання про витребування доказів без розгляду та відклав розгляд справи для з`ясування позиції відповідача за первісним позовом щодо проведення судово-будівельної експертизи. 10.09.2024 ухвалою суду закрито підготовче засідання (провадження) та призначено справу до розгляду по суті 22.10.2024. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) адвокат Семенюта Р.А., підтримав первісний позов та просив задовольнити, щодо зустрічного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Вказав, що квартира придбана сторонами за спільні кошти в шлюбі. Після придбання будинок потребував ремонту. Після 10.03.2022 позивач виїхала до Республіки Польща разом з дитиною, але за цей час неодноразово приїжджала на короткий період часу. Представник позивача вказав (визнав), що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 01.10.2022, вказана обставина судом не встановлювалась під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Фактично саме з цього часу між сторонами припинені шлюбні відносини.\~ Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) адвокат Любченко Н.Ю., в судовому засіданні первісний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні повністю, зустрічний позов просила задовольнити, надала пояснення. Зазначила, що хоч будинок і купувався за особисті кошти [PERSON] , але немає доказів на підтвердження цієї обставини. На час придбання будинок потребував капітального ремонту, що підтверджується фотосвітлинами. Малай-Горбач Світлана не надавала кошти на ремонт будинку, не цікавилась ним та не робила ремонт. Позивач за зустрічним позовом витратив значні кошти в покращення спірного майна. Був зроблений паркан, тепла підлога, встановлений газовий котел та комунікації. Тобто внаслідок цього позову позивач за первісним позовом фактично отримає новий будинок. Кредит за газовий котел відповідач за зустрічним позовом погашає досі. Вказує, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинено 10.03.2022, коли позивач за первісним позовом поїхала за кордон. У відповідача наявні оригінали квитанції та чеків, копії яких містяться у справі.\~\~ Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що під шлюбу придбали спірну квартиру. Допомагали його батьки, кошти були його та його батьків. Потім розпочали ремонтні роботи: зносили стіни, різали дерева. В цей період родина жила поруч в орендованій квартирі. В березні 2022 року дружина поїхала за кордон з дитиною, а речі з квартири забрала у серпні 2023 року. Вказує, що поштою отримав заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів та сам судовий наказ. Вважає, що фактично шлюбні відносини припинені в березні 2022 року, коли дружина поїхала за кордон, хоча її речі залишались і вона ще приїздила. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 30.08.2013 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюб, який розірвано заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2023 у справі № 357/8427/22 (а.с.13-16 т.1). Вказане рішення набрало законної сили 14.02.2023, що вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень. Від спільного проживання сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2013, актовий запис № 1828 (а.с.12 т.1). 01.11.2021 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною І.О., реєстровий № 3430 (а.с.75-76 т.1). Загальна площа квартири складає 58,4 кв.м., житлова - 37,8 кв.м., має три житлові кімнати (п.1.2 договору). Пункт 4.5 договору має застереження, що покупець ( [PERSON] ) перебуває в зареєстрованому шлюбі і набуває вказану квартиру у спільну сумісну власність за згодою своєї дружини, [PERSON] , згідно заяви, справжність підпису на якій засвідчено Цвинтарною І.О., приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області 01 листопада 2021 року, зареєстрованою в реєстрі за №3429, зміст якої доведений до відома «ПРОДАВЦЯ» до підписання цього договору. Право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.11.2021 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною І.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2493186932020, що вбачається з витягу № 5003941801017 від 14.08.2023 (а.с.17-19 т.1). В матеріалах справи також міститься копія дубліката технічного паспорта на спірну квартиру, складеного 16.06.2006 Білоцерківським МБТІ (а.с.77 т.1) та звіт про оцінку майна ТОВ «Інфо-Центр Консалт» від 17.08.2023, відповідно до якого вартість спірної квартири складає 542 400 грн (а.с.20-32 т.1). Позивачем за зустрічним позовом надано фіскальні та товарні чеки, квитанції й видаткові накладні про купівлю товарів та засобів для ремонту за період з 28.03.2022 по 09.11.2023 на суму 353 189,45 грн (а.с.102-124, 149-181 т.1) та фотографії спірної квартири до ремонту, під час ремонту та після проведених ремонтних робіт (а.с.79-101 т.1). Також в матеріалах справи міститься: анкета-заява № 407029805 від 21.02.2022 про акцепт [PERSON] Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», відповідно до якої позивачу за зустрічним позовом надано споживчий кредит в розмірі 23 911 грн на 24 місяці для придбання газового котла VIESSMANN Vitopend 100-W AlJB Kombi RLU 24 kw + Коаксіальний комплект; графік платежів за договором № 407029805 від 21.02.20224; лист про погодження кредиту на суму 23 911 грн на 12 платежів по 1 992,78 грн; паспорт споживчого кредиту від 21.02.2022; фіскальний чек від 22.02.2022 на суму 23 911 грн;\~ гарантійний талон № 20231124173624 від 20.03.2022 на котел; видаткова накладна № 157775 від 20.03.2022 на котел; довідка АТ «Сенс Банк» від 27.11.2023 про закриття кредиту № 407029805 від 21.02.2022 (а.с.125-136 т.1). [PERSON] здійснював погашення заборгованості за договором № 407029805 від 21.02.20224, що підтверджується копіями платіжних інструкцій: від 21.02.2022 на суму 1992,78 грн; від 21.03.2022 на суму 1 992,78 грн; від 19.04.2022 на суму 1992,78 грн; від 19.05.2022 на суму 1 992,78 грн; від 16.06.2022 на суму 1 992,78 грн; 20.07.2022 на суму 1 992,78 грн; 08.08.2022 на суму 1 992,78 грн; 10.09.2022 на суму 1 992,78 грн; від 07.10.2022 на суму 1 992,78 грн; від 06.11.2022 на суму 1 992,78 грн; від 08.12.2022 на суму 1992,78 грн; від 05.01.2023 на суму 1 991,54 грн. Загалом за договором сплачено 23 912,12 грн (а.с.137-148 т.1). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що є сусідом сторін, які спільно придбали квартиру в будинку по вулиці, де він живе. У 2021 році готували квартиру до ремонту, оскільки на той час там не можна було проживати, були сирі стіни. Родина в той час проживала на цій же вулиці в орендованій квартирі. Вказує, що останній раз бачив [PERSON] в березні 2022 року, а потім вона виїхала за кордон. Весною-літом 2022 року [PERSON] почав робити ремонт у будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що в 2023 році познайомився з [PERSON] , оскільки той потребував допомоги в ремонті і свідок допоміг йому. Вказує, що виконував облицювання плиткою по [ADDRESS] весною 2023 року. Його дружини не знає. Позивач допоміг виїхати їй з дитиною за кордон, оскільки турбувався про сім`ю. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Конституція України у статті 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), постанові Верховного Суду від 11.04.2019 у справі № 339/116/16-ц (провадження № 61-15462св18). Разом з тим, відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно набуте нею, ним до шлюбу, майно набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Нормою п. 2 ч. 1 ст. 57 СК передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України днем розірвання шлюбу вважається день набрання чинності рішенням суду. Судом встановлено, що сторони з 30.08.2013 по 14.02.2023 перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали квартиру в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , тож за презумпцією спільності права власності подружжя, вказане майно належить їм на праві спільної сумісної власності, тож підлягає поділу за результатами вирішення цієї справи по 1/2 частині за кожною із сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 по справі № 523/14489/15-ц (п. 70) вказано, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з 01.10.2022, що вбачається з наявних у справі відомостей та визнається представником [PERSON] . Позивачем за первісним позовом в межах розгляду цієї справи не доведено належним та допустимими доказами, що шлюбні відносини між сторонами повністю припинені з 10.03.2022. Вказана обставина не встановлена і рішенням суду про розірвання шлюбу від 12.01.2023, при цьому [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що речі дружини залишались в спірному будинку до серпня 2023 року і вона періодично приїздила. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог шляхом надання доказів є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України). Судом також встановлено, що [PERSON] в період з березня 2022 року по листопад 2023 року провів невід`ємні поліпшення спірної квартири на суму 353 189,45 грн, що вбачається з наявних у справі доказів в їх сукупності, при цьому витрати на вказані поліпшення проведені ним як під час шлюбу, так і після фактичного припинення шлюбних відносин, тобто після 01.10.2022. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне визнати кошти, які були витрачені [PERSON] на невід`ємні поліпшень спірної квартири після 01.10.2022, особистими коштами позивача, отже зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. Судом досліджені платіжні квитанції за період з 01.10.2022 та встановлено, що після фактичного припинення шлюбних відносин позивачем за зустрічним позовом витрачено на ремонт спірної квартири 179 129,51 грн (а.с.103,122зворот-124), 1/2 частину яких слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за зустрічним позовом. Щодо кредитного договору на купівлю газового котла, то слід зазначити, що частиною 4 статті 65 СК України встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У постанові від 07.10.2020 у справі № 752/7501/18 Верховний Суд вказав - тлумачення частини четвертої статті 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Відповідна позиція закріплена, зокрема і в постанові КЦС ВС від 24.05.2022 у справі № 333/911/20. Так, судом встановлено, що отриманий [PERSON] кредит використаний в інтересах сім`ї, що створило обов`язки для його дружини [PERSON] . Разом з тим, більшу частину коштів в погашення вказаного кредиту (15 942,24 грн) було сплачено [PERSON] до 01.10.2022, тобто під час зареєстрованого шлюбу та фактичних шлюбних відносин між сторонами, що за презумпцією спільності права власності подружжя вважається сплаченим за рахунок спільних коштів. З огляду на зазначене стягненню з [PERSON] підлягає 1/2 коштів, сплачених колишнім чоловіком після 01.10.2022, що становить 3 984,94 грн (7 969,88 / 2) - а.с.145-148 т. 1. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач за первісним позовом звільнена від сплати судового збору на користь держави (посвідчення категорії 1), тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, тобто 2 712 грн. Сплачений позивачем за зустрічним позовом судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 935,16 грн (1687,10 х 55,43%), на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже в цілому з відповідача [PERSON] в межах цієї справи слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1 776,84 грн (2 712 - 935,16).

Outcome: partial