Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюма» (надалі позивач) звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги в розмірі 8 795,84 грн, а також витрати на сплаті судового збору\~в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0573 від 26 червня 2019 року комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюма» визначено управителем багатоквартирних будинків м. Ізюмі. 01 липня 2019 року міським головою від імені співвласників було укаледно договір з КП «Благоустрій міста Ізюма» на управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Таким чином на підставі вищевзазаного договору позивач надає мешканцям, а також власникам нежитлових приміщень в будинку [ADDRESS] послуги з управління будинком. [PERSON] є власником квартири за адресю: [ADDRESS] . На відповідача відкритий абонентський рахунок № [NUMBER] для оплати послуг, що надає позивач. Послуги з управління багатоквартирним будинком споживачу надаються належним чином, оскільки, жодних зауважень на адресу позивача не надходило. Проте відповідач не виконує свої обов`язки та не сплачує вартість наданих йому послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з травня 2020 року по лютий 2022 року в розмірі 8 795,84 грн. Крім того, позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення даної заборгованості, однак ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2024 року по справі № 638/14888/24 було\~відмовлено у видачі судового наказу. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 20.01.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач відповідно до рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0573 від 26 червня 2019 року визначений управлителем багатоквартирних будинків в місті Ізюм. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються відносини, що виникають в процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, є\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги. Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. При цьому в пунктах 12, 13, 14 частини 1\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Також визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком\~це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Судом встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 383289767 від 18.06.2024 [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою:\~ [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає, що спірні правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під регулювання\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В\~статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком». Умови типового договору є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до частини 1\~статті 11 Цивільного кодексу України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~зазначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Тобто, отримувати на законних підставах житлово-комунальні послуги споживач може лише уклавши з виконавцем відповідної послуги договір. Такий обов`язок щодо укладання договору підтверджується положеннями пункту 1 частини 2 статті 7 Закону. Крім того, вказаний обов`язок щодо укладання договору та оплати спожитих послуг передбачений Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572. В пункті 7 вказаних Правил зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 01 липня 2019 року між Комунальним підприємством «Благоустрій міста Ізюма» в особі директора Бриль Ю. О. та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі міського голови [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради «Про визначення управителя багатоквартирного будинку» від 26 червня 2019 року № 0573, уклалено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Цей договір скалдено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Один примірник цього договору зберігається в управителя, другий у Виконавчому комітеті Ізюмської міської ради. Пунктом 1 Договору визначено, що управитель зобов?язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов?язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до п. 3 Договору послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління надається відповідно до вимог до якості згідно з додатком 4 до цього договору, що є невід`ємною частиною. Положеннями пункту 6 Договору передбачено, що кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Згідно з п. 10 Договору ціна послуги з управління становить - 5,68 грн в тому числі податок на додану вартість - 0,95 грн на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку відповідно до кошторису витрат на утримання будинку, прибудинкової території та винагороду управителю (далі - кошторис витрат), що міститься у додатку 5 до цього договору. Пунктом 11 Договору визначено, що плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п.п. 30, 31 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про намір відповідача відмовитися від отримання послуг з управління багатоквартирним будинком, які надавалися позивачем у зазначений в позові період за адресою: [ADDRESS] . Фактично, після набуття права власності на квартиру за вказаною адресою відповідач не припинив користування нею та послугами, які надавалися йому у зв`язку з таким користуванням у багатоквартирному будинку. Доказів зворотного відповідачем не надано. Відповідно до\~статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено законом. Згідно з приписами статей\~150,\~151,\~156 ЖК Української РСР\~громадяни, які мають у приватної власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Громадяни, які мають у приватної власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Члени сім`ї власника квартири (дружина, їх діти, батьки), які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири. Члени сім`ї власника квартири зобов`язані до неї дбайливо ставитися. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території та проведенню ремонту. Крім того,\~статтею 382 Цивільного кодексу України\~встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, відповідач, як власник квартири у багатоквартирному будинку, є співвласником спільного майна такого багатоквартирного будинку, яке використовується для задоволення потреб усіх співвласників будинку. Тому відповідач зобов`язаний також брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до своєї частки у майні будинку. Дані вимоги встановлені частинами 1, 2, 6\~статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до якої утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Заборгованість власників квартир по укладених угодах, пов`язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів. Норма частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 1\~статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача оплачувати щомісяця житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у відповідача виникли зобов`язання щодо оплати комунальних послуг, які він отримував після набуття права власності на квартиру. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від житлових послуг, які надавало йому КП «Благоустрій міста Ізюм», то у нього виникли зобов`язання щодо оплати цих послуг. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних послуг. Частиною 1\~статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до\~закону\~ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1\~статті 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з управління будинком не виконує, плату за спожиті послуги у повному обсязі не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за наданні послуги за період з травня 2020 року по лютий 2022 року у розмірі 8 795,84 грн. Зазначене свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з управління будинком. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК Українивстановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надають суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьою особою. Відповідачі не скористались своїм правом, заперечень щодо позовних вимог позивача та доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідно до положень статті 81 ЦПК України, суду не надав. Судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по оплаті спожитих послуг з управління будинком, що є порушенням умов договору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням повного задоволення позовних вимог суд покладає судовий збір на відповідача в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved