Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін та інших учасників справи. Позивач - виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, як орган опіки та піклування, 08.11.2024 року через канцелярію подав у Жидачівський районний суд Львівської області позовну заяву в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що була зареєстрована в діловодстві вказаного суду за вх. № 8165, в якій просить ухвалити рішення про позбавлення відповідачку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно вказаних дітей, а також про стягнення на користь вказаних дітей з відповідачки [PERSON] , [INFO] , аліментів у частці від заробітку - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дати пред`явлення цієї позовної заяви до вказаного суду, й до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати у справі позивач - виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області при ухваленні рішення у цій справі просить покласти на відповідачку [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , який записаний батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , вказаними дітьми не цікавиться, фактичне місце його перебування невідоме. Батьки решти малолітніх дітей записані зі слів відповідачки [PERSON] як їх матері, їх батьківство не встановлювалося. У позовній заяві стверджується, що відповідачка [PERSON] як матір записана у свідоцтвах про народження усіх вказаних дітей, проте свого материнського обов`язку не виконує, не цікавиться життям та здоров`ям цих дітей, а тому, у лютому 2024 року малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , що проживає у с. Старе Село Стрийського району Лвівської області, де вони проживають по даний час. Своєю чергою, неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , влаштовано до Родинного дому «ЖИВА ПЕРЛИНА», що у с. Бортники Стрийського району Львівської області, де вони проживають по даний час. Своєю чергою, малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , взяв на виховання [PERSON] , житель м. Львів, де вона проживає по даний час. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області від 13.05.2024 року за № 89 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» затверджено відповідний висновок про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо вказаних дітей. Тому позивач виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області просить на підставі статей 150, 164, 166, 171 СК України свій позов у наведеній частині задовольнити та позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав по відношенню до вказаних дітей. Позивач - виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області у своєму позові також стверджує, що відповідачка [PERSON] фізично здорова, працездатна, а тому повинна сплачувати аліменти на її вказаних дітей у частці від заробітку - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду цієї позовної заяви, й до досягнення вказаними дітьми повноліття, у зв`язку з чим просить на підставі статей 150, 180-184, 191 СК України свій позов у цій частині також задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву виконавчого комітету Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з його участю як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, не подав. Поряд з цим, уповноважена представниця зазначеної третьої особи - начальниця Служби у справах дітей Малетич Л.С. у своєму клопотанні про розгляд цієї справи по суті за її відсутності висловила позицію про те, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву виконавчого комітету Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до неї, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - виконавчого комітету Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, не подала, відповідно, свою позицію у цій справі із обґрунтування її відповідними доказами не навела. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач- виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, у порядку самопредставництва, котре здійснює селищний голова Вітер В.В., 27.01.2025 року, скориставшись системою «Електронний суд», подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, у котрій повідомив про причини неможливості приймати участь у підготовчому засіданні (значна віддаленість суду), а тому просив проводити підготовче засідання у цій справі за відсутності уповноваженого представника, проти призначення цієї справи до судового розгляду по суті не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, у порядку представництва, котре за довіреністю здійснює начальниця Служби у справах дітей Малетич Л.С., 13.02.2025 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 1040, у котрому просила проводити розгляд цієї справи в цілому за її відсутності. Позивач- виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, у порядку самопредставництва, котре здійснює селищний голова Вітер В.В., 31.03.2025 року, скориставшись системою «Електронний суд», подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, у котрій повідомив про причини неможливості приймати участь у судовому засіданні (значна віддаленість суду), а тому просив проводити судовий розгляд цієї справи за відсутності уповноваженого представника, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у проявленому позові. Інших заяв чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи ані до Жидачівського районного суду Львівської області, ані до Сколівського районного суду Львівської області, не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею Жидачівського районного суду Львівської області Павлівим А.І., у відповідності до положень ч. 6 і 7 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, 12.11.2024 року було вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідачки [PERSON] .. Інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки [PERSON] отримано Жидачівським районним судом Львівської області 25.11.2024 року та зареєстровано в діловодстві вказаного суду за вх. № 8556. Так, згідно наданих відомостей, відповідачка [PERSON] , [INFO] , з 27.03.2003 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відтак, ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Павліва А.І. від 27.11.2024 року справу за єдиним унікальним номером 443/2042/24 та номером провадження 2/443/854/24, у зв`язку із встановленням необхідності пред`явлення вищевказаної позовної заяви з дотриманням правил загальної підсудності, визначених у ч. 1 ст. 27 ЦПК України, направлено у Сколівський районний суд Львівської області, тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON] , котрим є [ADDRESS] . Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 19.12.2024 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У цій справі, за власною ініціативою, залучено виконавчий комітет Славської селищної ради Стрийського району Львівської області як орган опіки та піклування, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. сколе, Стрийський район, Львівська область, 28.01.2025 року, 10:00 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 28.01.2025 року підготовче засідання відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 25.02.2025 року о 11:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 25.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено цю справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, котре призначено на 03.04.2025 року о 11:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 03.04.2025 року постановлено проводити заочний розгляд цієї справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі статей 280-282 ЦПК України. Сторони ті інші учасники цієї справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте у таке судове засідання не з`явилися/не забезпечили явку своїх уповноважених представників. Суд, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, вважав за доцільне та можливе здійснювати заочний судовий розгляд цієї справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі ані Жидачівським районним судом Львівської області, ані Сколівським районним судом Львівської області, не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін та інших учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в інтересах яких звернувся позивач - виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, й причетність до такого порушення їх прав відповідачки [PERSON] як їх матері за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Хітарською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 3 від 08.04.2010 року (копія міститься у справі, а. с. 25), та матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Хітарською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 5 від 11.05.2011 року (копія міститься у справі, а. с. 26). Цими ж документами стверджується, що батьком вказаних двох дітей є [PERSON] , житель с. Кальне Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Окрім вказаних двох дітей, відповідачка [PERSON] є також матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Хітарською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 8 від 06.08.2014 року (копія міститься у справі, а. с. 23), [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим повторно Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17.01.2024 року відповідно до актового запису виконавчого комітету Хітарської сільської ради Сколівського району Львівської області № 1 від 13.04.2016 року (копія міститься у справі, а. с. 18), [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області відповідно до актового запису № 95 від 11.09.2018 року (копія міститься у справі, а. с. 22), та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження на бланку серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Славської селищної ради Стрийського району Львівської області відповідно до актового запису № 12 від 08.02.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 20). Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 07.02.2024 року за № 00043479183, за № 00043480233, за № 00043479913, за № 00043479488 (копії містяться у справі, а. с. 19, 21, 22, 24) стверджується, що батьком вказаних чотирьох малолітніх дітей записано зі слів відповідачки [PERSON] як їх матері. Відповідно до довідки Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області від 01.11.2024 року за вих. № 259 (копія міститься у справі, а. с. 8), відповідачка [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації по [ADDRESS] . Своєю чергою, актами обстеження умов проживання, наданими Службою у справах дітей Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області за вказаною адресою, від 25.10.2023 року, від 08.02.2024 року та від 18.04.2024 року (копії містяться у справі, а. с. 27, 28, 29) стверджується, що відповідачкою [PERSON] , як матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не створено належних умов для можливості їх спільного проживання, вказівок та вимог щодо облаштування такого житла нею не було виконано. Як вбачається з характеристики, наданої 25.04.2024 року Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області на відповідачку [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 12), остання за час проживання у с. Антонівка Стрийського району Львівської області показала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя. Судом також встановлено, що Служба у справах дітей Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області листом від 15.02.2024 року за вих. № 6/11-35 (копія міститься у справі, а. с. 10) повідомляла [PERSON] як батька неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , по неналежні умови їх проживання та виховання, а також з метою їх захисту, про вирішення питання подальшого їх влаштування, однак такий лист залишився поза увагою [PERSON] як батька вказаних двох дітей. Відтак, вказаних двох дітей було відібрано від відповідачки [PERSON] як їх матері, та у встановленому порядку влаштовано у Родинний дім «ЖИВА ПЕРЛИНА», що у с. Бортники Стрийського району Львівської області, де вони перебувають п даний час. Що стосується решти дітей, батько яких був записаний з слів відповідачки [PERSON] як їх матері, то судом встановлено, що малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , також було відібрано від відповідачки [PERSON] як їх матері, та у встановленому порядку влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає у с. Старе Село Стрийського району Лвівської області, де вони проживають по даний час. Своєю чергою, малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , було відібрано від відповідачки [PERSON] як її матері, після чого її у встановленому порядку взяв на виховання [PERSON] , житель м. Львів, де вона проживає по даний час, що стверджується інформацією, наданою КУ «Центр надання соціальних послуг» Журавненської селищної ради Службі у справах дітей Журавненської селищної ради 25.04.2024 року за вих. № 45/17-07 (копія міститься у справі, а. с. 9). Згідно висновку Органу опіки та піклування Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області від 13.05.2024 року за № 89 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» (копії містяться у справі, а. с. 13, 14-15), затверджено відповідний висновок та рекомендовано позбавити відповідачку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки вона не цікавиться ними, є байдужою до їх виховання та навчання, матеріально їм не допомагає, й усе це належно, в деталях обґрунтовано та вмотивовано. Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, по утриманню дітей, зокрема, щодо стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України «Про охорону дитинства». Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу статей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни протиУкраїни» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій деться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант протии України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами статей 164-167 чинного СК України. Зокрема, відповідно до положеньст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснюється у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до частин 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст.182 СК України). В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позову за результатами заочного розгляду цієї справи. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] як матір її неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , більше року фактично не спілкується з ними, матеріально їх не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, то суд переконаний, що така поведінка вказаної відповідачки аж ніяк не свідчить про її бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до вказаних дітей. Разом з тим, у судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки [PERSON] реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з своїми неповнолітньою дитигою - [PERSON] , [INFO] , та малолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , при її бажанні. Навпаки встановлено те, що відповідачка [PERSON] не вживала достатніх заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з вказаними дітьми, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з вказаними дітьми та їх повернення не зверталася. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про небажання відповідачки [PERSON] брати участь у вихованні своїх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Отже, аналізуючи зібрані у цій справі докази та оцінюючи їх у сукупності й взаємозв`язку, суд вважає, що відповідачку [PERSON] , яка без поважних на те причин не виявляє щодо власних неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , материнського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та утриманню, не цікавиться їх розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав. Крім того, оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , то на неї покладений обов`язок утримувати вказаних дітей до досягнення ними повноліття. Щодо визначення розміру аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , та на малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , то суд зазначає, що будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров`я відповідачки [PERSON] , чи наявності в неї на утриманні непрацездатних членів сім`ї або ж інших неповнолітніх та/чи малолітніх дітей, у матеріалах цієї відсутні. Судом також не здобуто доказів з приводу наявності у відповідачки [PERSON] рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж придбання нею нерухомого або рухомого майна, сума котрих перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відтак, враховуючи обставини, котрі мають значення при визначенні розміру згаданих аліментів, у тому числі й майновий стан відповідачки [PERSON] , а також беручи до уваги волю позивача виконавчого комітету Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області як особи, котра звернулася в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на чию користь будуть стягуватися аліменти, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідачки [PERSON] на користь вказаних дітей аліменти саме у частці від заробітку (доходу) - у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення цього позову, тобто з 08.11.2024 року, і до досягнення вказаними дітьми повноліття. Відтак, пред`явлені позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Оскільки позивач - виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із двома вимогами, одна з котрих немайнового характеру, а інша - майнового характеру, на підставі пункту 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки пред`явив позовну заяву про захист неповнолітньої особи та малолітніх осіб, то, на виконання вимог частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, по 1 211 грн. 20 коп. за кожну вимогу, а всього - 2 422 грн. 40 коп., слід стягнути з відповідачки [PERSON] у дохід держави у повному обсязі. Доказів понесення учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved