Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 30.03.2016 року по справі № 676/429/16-ц з 1/5 частини на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, подала заяву , в якій позов не визнала. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено, що Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року по справі № 676/429/16-ц рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2016 року було скасовано та ухвалено нове, яким позов [PERSON] задоволено частково, а саме зменшено розмір аліментів на дитину, які присуджені заочним рішенням Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області від 12 жовтня 2012 року, а саме стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. (а.с. 24-27). Після розірвання шлюбу з Відповідачкою, Позивач створив нову сім`ю. (а.с. 10). В новому шлюбі у Позивача народився син - [PERSON] , [INFO] , а також, згідно рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2023 року [PERSON] усиновлено дитину дружини [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу. (а.с. 11-12) Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує , що [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, який постійно потребує лікування в силу своєї хвороби. Крім того, мати позивача - [PERSON] , [INFO] , має третю групу інвалідності, що також потребує матеріальної допомоги позивача на лікування та реабілітацію, так як позивач є її єдиним сином. Також позивач є військовим та на даний час постійно перебувє у зоні бойових дій, систематично несе витрати пов`язані із проходженням військової служби (змушений забезпечувати себе амуніцією, щоб належним чином зберегти своє життя та здоров`я, а також купує паливно-мастильні матеріали, запчастини для техніки, якою користуємось під час виконання бойових завдань). (а.с. 14-20, 30-32). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. У ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182 - 184, 192 СК України. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. При відмові в задоволенні позову суд враховує, що Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року по справі № 676/429/16-ц , яким скасовано рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2016 року та ухвалено нове, яким позов [PERSON] задоволено частково, а саме зменшено розмір аліментів на дитину, які присуджені заочним рішенням Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області від 12 жовтня 2012 року, а саме стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. (а.с. 24-27). Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року по справі № 676/429/16-ц вже було враховано народження у позивача син - [PERSON] , [INFO] , який народився до ухвалення цього рішення як підставу для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . При відмові в задоволенні позову суд також враховує , що позивач перебуваючи в новому шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 20 червня 2014 року, також здійснював утримання неповнолітнього сина його дружини, якого він в подальшому усиновив - [PERSON] , [INFO] . Тобто , позивач як здійснював утримання цього сина до ухвалення рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року по справі № 676/429/16-ц так і після ухвалення цього рішення. З Відповіді № 1280182 від 10.04.2025 року з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів , отриманих від податкових агентів вбачається, що позивач з 01 кварталу 2016 року по 4 квартал 2022 року отримував дохід в військовій частині по місцю проходження військової служби та соціальну допомогу в Управлінні соціального захисту населення по місцю проживання. З Відповіді № 1280116 від 10.04.2025 року з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів , отриманих від податкових агентів вбачається, що позивач з 01 кварталу 2023 року по лютий 2025 року отримував дохід в військовій частині по місцю проходження військової служби та орендну плату за передачу в оренду земельної ділянки. З цих двох Відповідей № 1280182 та № 1280116 вбачається, що соціальний статус позивача не змінився, він як проходив в 2016 році на час ухвалення рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року по справі № 676/429/16-ц військову службу , так і продовжує проходити військову службу і отримувати виплати як військовослужбовець. Також суд при відмові в задоволенні позову враховує, що позивачем не надано суду доказів здійснення ним витрат на утримання його матері. За таких обставин суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed