Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Комунальне некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, в якій просить: стягнути з [PERSON] , 2001 року народження, грошові кошти у розмірі 14627,73 грн на користь Держави, в особі Комунальної бюджетної установи КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.12.2023 передано справу № 947/37035/23 на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла в провадження судді Ковтун Ю.І. Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено вказану справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31.12.2024 на адресу суду надійшла позовна заява (уточнена) Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради в інтересах держави до [PERSON] , в якій просить: стягнути з [PERSON] , 2001 року народження, грошові кошти у розмірі 14627,73 грн на користь Держави, в особі Комунальної бюджетної установи КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що слідчим відділенням СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021162480001477 відносно підозрюваного [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 25.07.2023 Київським районним судом м.Одеси винесений вирок щодо останнього. В результаті злочинних дій відповідача потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження. Після ДТП, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 09.08.2023 у травматологічному відділенні КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР. Згідно довідки-рахунку КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР, вартість бюджетних коштів витрачених бюджетною установою охорони здоров`я на лікування [PERSON] складає 14627,73 грн. Цивільний позов від імені лікарні на досудовому слідстві не подавався. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просять його задовольнити. У судове засідання, учасники розгляду справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Від представника позивача - адвоката Дубровської Г.В. до суду надійшла заява, в якій просила слухати справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є\~14 квітня 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом установлено, що вироком Київський районний суд міста Одеси\~від 25.07.2023\~ у справі № 947/21573/23, який набрав законної сили 25.08.2023, визнано [PERSON] , [INFO] , винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2\~ст.286 КК України\~і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Застосовано\~ст.75 КК України\~та звільнено [PERSON] , [INFO] , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3\~ст.76 КК України\~покладено на [PERSON] , [INFO] , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 30 31). Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» № 01-83/2281 від 01.09.2023 на адресу слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області повідомлено, що кошти, витрачені на [PERSON] , [INFO] , який перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології № 2 з 09.08.2023 по 22.08.2023 склали 14627,73 грн (а.с. 3). Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~1206\~ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. \~ \~ \~ \~Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. № 545 « Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. В позовній заяві представник позивача посилається на те, що потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 09.08.2023 у травматологічному відділенні КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР та вартість бюджетних коштів витрачених бюджетною установою охорони здоров`я на його лікування складає 14627,73 грн. Проте, жодних доказів на підтвердження зазначеного позивачем суду не надано, натомість суду надано довідку щодо витрачених коштів на лікування [PERSON] у розмірі 14627,73 грн. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed