Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

24.12.2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Розквітівська сільська рада Березівського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24.12.2024 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. Ухвалою суду від 30.12.2024 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження. \~ \~ \~ \~ [PERSON] у заяві вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0.65 га за кадастровим номером 5121283600:01:001:0050 для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області. Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] нотаріусом заведено спадкову справу, однак відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що заявник пропустила строк для прийняття спадщини та не надала жодних документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини. На момент смерті [PERSON] проживала разом із заявником без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] опікувалась своєю матір`ю, займалась її лікуванням, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет. Після смерті матері заявник фактично прийняла спадщину, а саме вищевказану земельну ділянку, самостійно її обробляє, розпоряджається врожаєм, зберігає у себе оригінал правовстановлюючого документу. [PERSON] зазначила, що спадщину прийняла, заяву про відмову від спадщини до нотаріуса не подавала. У зв`язку з вказаним, просить встановити факт постійного її проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 09.05.2025 року. \~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання 15.04.2025 року заявник не з`явилась, разом з тим від її представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, вказала, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с.55). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи у судове засідання 15.04.2025 року не з`явився, разом з тим на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, вказав, що заявлені вимоги визнає та не заперечує проти задоволення заяви (а.с.56). \~ \~ \~ \~Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). \~ \~ \~ \~Як відзначив суд у рішенні у спра\-ві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». За таких обставин, у зв`язку з веденням воєнного стану на території України, з урахуванням заяви представника заявника та представника заінтересованої особи про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої\~\~статті 293 Цивільного процесуального кодексу України\~(зі змінами та доповненнями далі ЦПК України) передбачено, «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно зі\~ст.\~2\~Цивільно-процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України)\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою\~статті 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що\~померла\~ [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.12). Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області 02.09.2004 року підтверджується, що після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на їй майно, а саме, на земельну ділянку площею 0.65 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.15). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №76235477 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за №27/2024 (а.с.13). [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області з приводу оформлення спадкових прав після смерті матері, однак постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як нею не прийнята спадщина у строк, встановлений для прийняття спадщини та не надано документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини (а.с.14). Отже, встановлення факту, проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення та дозволить\~реалізувати свої спадкові права. Згідно положень п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1216 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України,\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму\~Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7«Просудову практику усправах про спадкування»\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.\~29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає\~із п.3.20\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~факт постійного\~проживання спадкоємця\~зі спадкодавцем\~на момент\~відкриття спадщини\~підтверджується: витягом\~з реєстру\~територіальної громади; довідкою\~про реєстрацію\~місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт. Відповідно до акту встановлення факту проживання без реєстрації від 14.08.2024 року вбачається, що тимчасова комісія Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області встановила, що [PERSON] у період з грудня 2015 року по момент смерті, а саме [INFO] , проживала без реєстрації разом зі своєю дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). В матеріалах справи також містяться письмові пояснення односельчан заявника свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] з 2015 року проживали разом за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті останньої, [PERSON] допомагала своїй матері, піклувалась про її здоров`я, вели спільне господарство (а.с.17-21). Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] на день смерті останньої, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Даний факт, за встановленням якого звертається заявник має юридичне значення, оскільки визначає її право на спадкування та може бути встановлений виключно у судовому порядку, а отже вимоги заявника [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved