Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі з 24.11.2012 року. В подальшому, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.06.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Вказала, що в період шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що вона з дітьми постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Із ними також проживає чоловік позивачки - [PERSON] , який допомагає у вихованні дітей та приймає участь у їх утриманні. Батько дітей - [PERSON] , життям дітей не цікавиться, участі у їх вихованні і догляді не приймає, час із дітьми не проводить. Діти навчаються в школі, активно розвивають свої таланти, проте [PERSON] повністю самоусунувся від участі в процесі розвитку своїх дітей. Питанням здоров`я дітей теж займається позивачка. Після розірвання шлюбу відповідач не цікавиться життям дітей, жодного разу не зустрічався з ними. Телефонував три рази у 2019 році та 2 рази у 2020 році, після цього спілкування із дітьми взагалі не підтримує. Окрім того, 26.06.2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі № 711/3756/19 було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., починаючи з 07 травня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону. Однак, обов`язок по утриманню дітей відповідачем взагалі не виконується. Відповідно до розрахунку Центрального відділу ДВС у місті Черкаси заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 01.11.2024 року становить 230 184,07 грн. Тобто, [PERSON] фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не проводить час і не підтримує спілкування з дітьми, не виявляє жодної зацікавленості у їхньому житті, не цікавиться їх успіхами та досягненнями, не турбується про стан їх здоров`я, не забезпечує їм належний рівень життя. З листопада 2022 року у вихованні дітей позивачці допомагає її теперішній чоловік. Хоча [PERSON] є вітчимом [PERSON] та [PERSON] , однак він повністю виконує притаманні батьку обов`язки щодо виховання та утримання дітей і є авторитетом для них. Він фактично замінив дітям батька. Обов`язки щодо забезпечення дітей необхідним харчуванням, одягом, лікуванням, якісним довкіллям повністю лягли на позивачку та її чоловіка. Вона самостійно водить дітей до навчальних закладів, на гуртки і до лікарні. За власні кошти вони з чоловіком купують дітям ліки, одяг, іграшки та канцелярське приладдя для навчання. Саме вони з [PERSON] при виникненні у дітей складнощів підтримують їх морально, роз`яснюють правила етичної поведінки у суспільстві, готують їх до дорослого життя, піклуються про їх фізичний, духовний і моральний розвиток. [PERSON] навіть на свята не телефонує дітям із привітаннями, спілкування між батьком і дітьми взагалі відсутнє ще з кінця 2020 року, хоча проживають в одному місті. Навчальний заклад, в якому навчаються діти, також відомий відповідачу, однак він жодного разу там не з`являвся. Вважає, що [PERSON] не має право мати батьківських прав щодо дітей, враховуючи те, що він абсолютно не цікавиться [PERSON] та [PERSON] і в їхньому житті жодної участі не приймає. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] та доньки [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.12.2024 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025 року закрито підготовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка та адвокат позивача Ткач В.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та доньки [PERSON] , проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Додатково адвокат повідомила, що відповідач не цікавиться життям дітей, не утримує їх. Зазначила, що Висновок органу опіки та піклування є одним із доказів у справі і сама собою його відсутність не може бути безумовною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог та вирішення справи по суті. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні при вирішення справи покладалась на розсуд суду. На виконанні ухвали суду скерувала Висновок органу опіки та піклування м. Черкаси. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Заслухавши думку позивача, адвоката позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 18.06.2013 року, [PERSON] та [PERSON] вказані батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.08.2017 року, [PERSON] та [PERSON] вказані батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.06.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.06.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., починаючи з 07 травня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону. 08 листопада 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 2613 від 08.11.2022 року. Як вбачається з Акту про фактичне проживання особи від 10.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] . Разом з ним проживають: мати - [PERSON] , сестра - [PERSON] , вітчим - [PERSON] . Відповідно до Характеристики голови правління ОСББ «Гагаріна 39» Олени Міняйло від 13.11.2024 року, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] з 1993 року. За вказаною адресою [PERSON] проживає з сім`єю: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] . Як вказала позивачка, відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує. Відповідно до розрахунку Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) заборгованість по аліментах [PERSON] на утримання дітей станом на 01.11.2024 року становить 230 184,07 грн. Як вказала позивачка, відповідач жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім життям, станом здоров`я. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні дітей вже років п`ять. Діти вважають батьком чоловіка [PERSON] , який повністю заміни дітям рідного батька. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] не спілкується з дітьми, не допомагає їм, не цікавиться їхнім життям. Після розлучення [PERSON] з [PERSON] син [PERSON] особливо скучав за батьком, потребував спілкування з ним. Наразі є у [PERSON] чоловік - [PERSON] , який повністю замінив дітям батька. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком [PERSON] . Вказав, що [PERSON] після розлучення з [PERSON] ніколи не спілкувався з дітьми, не вітав їх зі святами, не допомагав матеріально, не утримував їх, що призвело до наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів. Вказав, що діти називають його батьком, і він планує їх усиновити. Зазначив, що повністю утримує дітей з листопада 2022 року. Виконавчим комітетом Черкаської міської ради 13.03.2025 року наданий Висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , та малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , відповідно до якого виконавчий комітет ЧМР як орган опіки та піклування вважає неможливим на даний час підготувати висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , та малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , у зв`язку з неможливістю з`ясувати особисту думку [PERSON] з означеного питання. Однак Висновок органу опіки та піклування або його відсутність не є безумовною підставою для відмови у позовних вимогах. Саме така позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14.02.2024 у справі № 756/12509/21. Так, у постанові Верховного Суду від 14.02.2024 у справі № 756/12509/21 вказано, що «органи державної влади і місцевого самоврядування, надаючи висновок, діють паралельно із судом - захищаючи права та інтереси дитини, і тим самим допомагають суду здійснювати захист відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України. Такі висновки, безумовно, мають велике значення для ухвалення судом законного, обґрунтованого та справедливого рішення. Адже висновок органів державної влади та місцевого самоврядування формується з урахуванням досвіду у певній сфері, у межах компетенції відповідного органу та на основі його повноважень. Однак не вчинення таких захисних дій із боку владного органу у вигляді неподання висновку не може слугувати підставою для відмови або для зволікання у захисті з боку суду, оскільки здійснення правосуддя, захист прав та інтересів дітей не може ставитися у залежність від можливості здійснення владними органами своїх повноважень. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України вбачається, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач по справі свідомо самоусунувся від виховання дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їхнім навчанням, не спілкується з дітьми, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. Більш того, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання дітей. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved