Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

[PERSON] в лютому 2022 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій просив визначити додатковий тримісячний строк для подачі ним - [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , з моменту набрання рішенням законної сили. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022 для розгляду даної справи визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. Ухвалою суду від 10 травня 2022 року було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року за клопотанням позивача витребувано необхідні для розгляду справи письмові докази. 06.12.2022 [PERSON] було подано до суду Відзив на позовну заяву, в якому вона вказує на невідповідність наведеного позивачем у позові дійсним обставинам, вважає, що позивачем не наведено об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали останньому подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. На задоволення клопотання позивача ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2023 року було витребувано необхідні для розгляду справи письмові докази. 08.06.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадкування спадкового майна у другій черзі спадкоємців, в якій позивач [PERSON] просила суд визнати за нею право на спадкування спадкового майна після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , у другій черзі спадкоємців. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що саме вона - [PERSON] з 2014 року здійснювала опіку над [PERSON] , матеріально його забезпечувала та надавала допомогу в побутових питаннях, після смерті [PERSON] займалася похованням останнього. Надання допомоги спадкодавцеві протягом тривалого часу [PERSON] вважає достатньою підставою для зміни черговості спадкування. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року прийнято до спільного розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадкування спадкового майна у другій черзі спадкоємців з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини з об`єднанням його в одне провадження. 07.10.2023 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява (уточнена) [PERSON] до [PERSON] , третя особа- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій просив суд встановити факт родинних відносин між ним - [PERSON] , [INFO] , та померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] , як двоюрідними братами по материнській лінії; визначити додатковий тримісячний строк для подачі ним - [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , з моменту вступу рішення у законну силу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує про те, що він народився [INFO] у м.Дніпропетровську, згідно до свідоцтва про народження його батьками були [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між його батьками було укладено 23.01.1970 року і згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.04.1977 року шлюб між його батьками розірвано; після розірвання шлюбу матері присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] », яке до того ж є прізвищем її першого чоловіка [PERSON] , з яким вона уклала шлюб 07.08.1955 року, який в подальшому було розірвано. Його мати, дівоче прізвище якої [PERSON] , народилась [INFO] , її батьками були [PERSON] та [PERSON] . 07.08.1955 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , мала рідну сестру [PERSON] , [INFO] , яка народилася у селищі Бухаріно (Долгінцево) Криворіжського району Дніпропетровської області, батьками якої були [PERSON] та [PERSON] . Проте, актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , не зберігся. [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , який доводився йому позивачу двоюрідним братом. Згідно до наявного у матеріалах справи свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON] , виданого Жовтневим відділом РАГС м.Дніпропетровська згідно актового запису про народження № 1989 від 15.08.1960 року, його батьками були [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала останній на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу №217, де зазначено, що [PERSON] з 03.07.1973 року була членом ЖБК №217 і 01.07.1988 року сплатила пайовий внесок за квартиру у повному обсязі. Єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері був її син [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті, проте свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері не отримав. Позивач [PERSON] вказує на те, що у зв`язку з тим, що у 2014 році частина території України була тимчасово окупована, то вони з [PERSON] вирішили прихистити у спадковій квартирі, що залишилась після смерті матері, їх спільних родичів по мамам, а саме дітей їх двоюрідної сестри [PERSON] , сім`я якої проживала на території Донецької області у місті Комсомольське Старобешівського району Донецької області, неподалік від Іловайська, а саме [PERSON] з родиною, яка доводилася їм троюрідною сестрою. Позивач зазначає, що він та його брат [PERSON] були близькими родичами, бо ні він позивач, ні [PERSON] не мали рідних братів та сестер, а [PERSON] також не мав ні дружини, ні дітей. Тому вони спілкувалися часто до того моменту, як він - позивач захворів у 2019 році, у нього стався інсульт, після чого у 2020 році він отримав інвалідність, проте навіть його хвороба не перешкоджала їм зустрічатися на свята та дні народження один одного. У [PERSON] день народження був [INFO] , він кожного року у цей день навідував брата і в день його народження [INFO] він приїздив до нього та поздоровив зі святом. Після 16 липня 2021 року вони з [PERSON] спілкувалися через кілька днів по телефону, в подальшому він позивач знову захворів та не спілкувався з братом, хоча декілька разів телефонував йому, але брат не брав слухавку. Отже, він навіть не думав, що з ним сталося лихо, бо у сусідньому будинку проживала родина [PERSON] і він вважав, що в разі якихось несподіваних обставин вони йому повідомлять інформацію про брата, він декілька разів спілкувався по телефону зі [PERSON] , питав про стан здоров`я брата, на що вона відповідала, що з ним все гаразд. Проте, коли [PERSON] не взяв слухавку на Новий 2022 рік, а потім не зателефонував йому на його день народження [INFO] , він запідозрив недобре і разом з дружиною вирішив наступного дня поїхати до брата додому, але 05.01.2022 року він - позивач потрапив до стаціонару, де знаходився до 17.01.2022 року. Виписавшись з лікарні, він разом з дружиною поїхав до будинку брата, але йому ніхто не відкрив двері, [PERSON] йому не відкрила двері, на телефонні дзвінки не відповідала, її син сказав, що йому нічого невідомо про [PERSON] . Через декілька днів він з дружиною знову поїхав до будинку брата, де почав питати сусідів чи давно вони бачили [PERSON] , але йому нічого не могли пояснити. Його дружина, поїхавши знову до будинку брата, все ж таки з`ясувала у сусідів, що його брат помер і квартиру відкривала поліція, яка і забрала труп брата. Звернувшись до поліції, він дізнався про те, що його двоюрідний брат [PERSON] помер [INFO] . Після звістки про смерть брата він - [PERSON] зазнав гіпертонічного кризу і з 02.02.2022 року по 07.02.2022 року знаходився на лікуванні. 07.02.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С., де була вже відкрита спадкова справа №32/2021 після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, пропустивши з зазначених вище поважних причин всього три дні. 11.02.2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дудіною О.С. йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначалося, що йому - [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини. На думку позивача, шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки він не знав про смерть брата та неодноразово проходив лікування у стаціонарі. 02.10.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява про збільшення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та про визнання права на спадкування. З урахуванням уточненої зустрічної позовної заяви, яка надійшла до суду 13.03.2024, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, у них від шлюбу народилося семеро дітей; син [PERSON] був народжений в період, коли його батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому йому присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після досягнення повноліття [PERSON] одружився і від шлюбу у них народились дві доньки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] і від шлюбу у них народився син - [PERSON] . [PERSON] 07 серпня 1955 вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] (бабуся позивача за зустрічним позовом), наймолодша донька, вже народжена в період офіційно зареєстрованого шлюбу своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . Пізніше [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON] (мати позивача за зустрічним позовом). 06 вересня 1978 року у [PERSON] та [PERSON] , які проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, народилась донька [PERSON] . 22 вересня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , тим самим змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 15 липня 2006 року [PERSON] (донька останніх) зареєструвала шлюб з [PERSON] , тим самим змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач за зустрічним позовом вказує, що [INFO] у місті Дніпрі помер [PERSON] , [INFO] , який є її - [PERSON] троюрідним братом, але у неї відсутня можливість самостійно надати суду копії свідоцтв про народження вищевказаних осіб через те, що такі документи перебувають на тимчасово окупованій території України, а саме в Донецькій області. Вона - [PERSON] проживала у м. Комсомольське, Старобешівського району, Донецької області, після вторгнення російської федерації на територію України, що потягло за собою окупацію Донецької та Луганської областей, з 2014 року вона змінила місце проживання на місто Дніпро та проживала за адресою [ADDRESS] з дозволу [PERSON] у квартирі його матері. Вона разом із померлим все життя підтримували добрі та родинні відносини, їх матері [PERSON] та [PERSON] завжди підтримували та не припиняли спілкування одна з одною, у зв`язку з чим їх діти так само мали теплі та дружні відносини між собою, тому [PERSON] не міг залишити її у біді та надав можливість їй з сім`єю проживати у вказаній квартирі, власником якої є його мати [PERSON] . Починаючи з 2014 та по день смерті [PERSON] , саме вона здійснювала опіку над останнім, матеріально забезпечувала його та надавала померлому допомогу, яка проявлялася в прибиранні квартири [PERSON] , приготування їжі, покупки продуктів, ліків та речей першої необхідності, здійснювала косметичний ремонт квартири померлого, тощо. Останнє її спілкування з [PERSON] було 03.08.2021, коли вона зі своєю сім`єю приїхала з відпочинку. 09.08.2022 до неї прийшла сусідка, повідомивши про те, що з квартири [PERSON] чутно характерно неприємний запах, тоді вона у присутності працівників поліції та свідків відкрила квартиру, де вони знайшли тіло померлого; в подальшому всіма питаннями поховання (кремації померлого) займалася виключно вона. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, 16.11.2021 вона з метою спадкування звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та повідомила про те, що у померлого є ще двоюрідний брат [PERSON] , але зв`язок з ним відсутній. В подальшому вона дізналась, що [PERSON] , що приходиться двоюрідним братом [PERSON] та є її троюрідним братом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та в подальшому до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на зазначене, з урахуванням уточнення, позивач по зустрічному позову [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є троюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; змінити їй черговість на спадкування спадкового майна після померлого [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за нею право на спадкування спадкового майна після померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у п`ятій черзі спадкоємців нарівні з [PERSON] . Ухвалою суду від 18.10.2023 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач по первісному позову з представником позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові з урахуванням його уточнення; уточнені зустрічні позовні вимоги визнали. В подальшому у поданій до суду заяві представник позивача за первісним позовом [PERSON] адвокат Сорока Т.В. зазначила, що уточнені позовні вимоги [PERSON] [PERSON] визнає і не заперечує проти їх задоволення, свої позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, просила закінчити розгляд справи у її відсутність. В судовому засіданні позивач по зустрічному позову з представником первісні позовні вимоги визнали, та підтримали зустрічні позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у зустрічному позові з урахуванням його уточнення. В подальшому, у поданій до суду заяві представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Маркова Ю.В. просила задовольнити у повному обсязі зустрічні позовні вимоги з урахуванням їх уточнень, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] ; просила розгляд даної справи провести за відсутності [PERSON] та її представника. В судове засіданні третя особа не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у наданому суду листі просила розглядати справа у відсутності її представника. В дане судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у їх відсутності. Приймаючи до уваги зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні у відсутності учасників справи та їх представників, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вислухавши учасників справи та їх представників, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2\~ЦПК України). Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини 1\~статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1\~статті 13 ЦПК України). Положеннями частини 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 2\~статті 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті\~12\~та частиною 1 статті\~81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього кодексу. Частиною 2 статті\~77\~та частиною 1 статті\~82 ЦПК України\~встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За приписами\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 55 Конституції України\~встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі N 9-зп). Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народилося семеро дітей, серед них [PERSON] та [PERSON] . У [PERSON] від шлюбу з [PERSON] народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого в селищі Бухаріно (Долгінцево) Криворіжського району Дніпропетровської області згідно актового запису від 04.09.1936 року, в якому її батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , актовий запис про шлюб №2157 від 06.11.1959 року по Центральному відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південного МРУМЮ (м.Одеса), в зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , батьками якого були: мати [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим рос. бюро ЗАГС г. Днепропетровска (мовою оригіналу) серії [NUMBER] . 02.08.1955 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований в районному бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська згідно до актового запису № 1039 від 02.08.1955 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , який в подальшому було розірвано. Після укладання шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». 23.01.1970 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 105 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку з чим прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00035132284 від 18.02.2022. Від вказаного шлюбу [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 23.01.1973 року Відділом ЗАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, згідно актового запису № 67 від 23.01.1973 року. Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 1977 року Індустріальним РАГСом м.Дніпропетровська, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 01 квітня 1977 року зроблено запис за № 142; після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.08.1990, [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого 09 січня 1971 року Дзержинським РАГСом м. Кривого Рогу. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , про що відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу видано свідоцтво про народження (повторно) серії [NUMBER] від 31.08.1999 року, актовий запис № 1494. 22 вересня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Саксаганським о/з РАГС Дніпропетровська обл. видане свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 22.09.1978 р., актовий запис №924, тим самим змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 15 липня 2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Виконкомом Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 54 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , тим самим змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Актового запису про смерть №6612 від 13 серпня 2005 року, виданого начальником відділу реєстрації смерті в м.Дніпропетровську. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з квартири за адресою [ADDRESS] ; її син [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, проте свідоцтво про право на спадщину за законом після її смерті не отримав. Вбачається, що [PERSON] проживала у м. Кальміуське (Комсомольське), Старобешівського району, Донецької області. Після вторгнення російської федерації на територію України, що потягло за собою окупацію Донецької та Луганської областей, з 2014 року [PERSON] з сім`єю змінила місце проживання на місто Дніпро та проживала за адресою [ADDRESS] з дозволу [PERSON] , в квартирі, яка належала його матері [PERSON] . Відповідно до листа Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, наявного в матеріалах справи, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] проживав за цією адресою, він був неодружений та не мав дітей. [PERSON] опікувалася над [PERSON] , матеріально забезпечувала його та надавала допомогу, яка проявлялася в прибиранні його квартири, приготуванні їжі, покупки продуктів, ліків та речей першої необхідності, здійснювала косметичний ремонт квартири. [INFO] у місті Дніпрі помер [PERSON] , [INFO] , про що 11 серпня 2021 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видане Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . [PERSON] питаннями стосовно поховання (кремації померлого) займалася [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. Судом також встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними братами, [PERSON] не мав рідних братів та сестер, та не мав ні дружини, ні дітей. [PERSON] з [PERSON] спілкувалися до того моменту, як [PERSON] захворів у 2019 році, у нього стався інсульт, після чого у 2020 році він отримав інвалідність, проте вони зустрічалися на свята та дні народження один одного. За твердженням [PERSON] , у [PERSON] день народження був [INFO] і він - [PERSON] кожного року у цей день навідував брата, і в день його народження [INFO] він приїздив до нього та поздоровив. Після 16 липня 2021 року [PERSON] з [PERSON] спілкувалися через кілька днів по телефону, в подальшому [PERSON] знову захворів та не спілкувався з братом, хоча декілька разів телефонував йому, але він не брав слухавку. Коли [PERSON] не взяв слухавку на Новий 2022 рік, а потім не зателефонував йому на його день народження [INFO] , він разом з дружиною вирішив наступного дня поїхати до брата додому, але 05.01.2022 року він потрапив до стаціонару, де знаходився до 17.01.2022 року. Виписавшись з лікарні, він разом з дружиною поїхав до будинку брата та намагався дізнатися про долю брата і лише 02.02.2022 йому від сусідки [PERSON] стало відомо, що він помер в серпні 2021 року. Після звістки про смерть брата [PERSON] зазнав гіпертонічного кризу і з 02.02.2022 року по 07.02.2022 року знаходився на лікуванні у лікарні, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідками про хворобу, Випискою 0012022 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Неврологічного відділення, виданого КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , перебував в стаціонарі вказаної лікарні з 05.01.2022 по 17.01.2022 року з діагнозом: «Наслідки геморагічного інсульту в правому таламусі (01.10.19р) у вигляді легкого лівобічного геміпарезу, помірно вираженої координаторної недостатності, помірно виражених конітивно-мнестичних порушень на тлі ГХ ІІІ ст, атеросклерозу судин головного мозку, остеохондрозу шийного відділу хребта». Відповідно до Пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 25.02.2020, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом, довічно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. З метою спадкування 16.11.2021 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . 07.02.2022 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С., де була вже відкрита спадкова справа №32/2021 після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, пропустивши строк на три дні. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С. від 11 лютого 2022 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлого [INFO] з посиланням на те, що [PERSON] подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи №32/2021, що була заведена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дудіною О.С. після смерті [PERSON] , копія якої надана на ухвалу суду, вбачається, що 07.02.2022 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Також матеріали спадкової справи №32/2021 містять заяву [PERSON] від 16.11.2021 року, адресовану приватному нотаріусу, про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вбачається, що інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину, або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом або за законом після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] та [PERSON] , в спадковій справі немає. Посилаючись на порушення своїх прав спадкоємця, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якому просив суд встановити факт родинних відносин між ним - [PERSON] , [INFO] , та померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] , як двоюрідними братами по материнській лінії; та просив визначити додатковий тримісячний строк для подачі ним - [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , з моменту вступу рішення у законну силу, який пропущено ним з поважних причин на три дні. В свою чергу, [PERSON] , посилаючись на порушення її прав, звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є троюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; змінити їй черговість на спадкування спадкового майна після померлого [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за нею право на спадкування спадкового майна після померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у п`ятій черзі спадкоємців нарівні з [PERSON] . На підтвердження доводів сторін в судовому засіданні надали пояснення свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] він познайомився в 2006 році, його цивільна дружина [PERSON] є рідною сестрою його-свідка дружини. Йому відомо, що у [PERSON] був брат [PERSON] , з яким він-свідок познайомився в 2006 році, коли [PERSON] почав проживати з [PERSON] , у них народився син [PERSON] . [PERSON] він-свідок бачив, коли приходив у гості до [PERSON] на свята, дні народження, Новий рік, чув від них, що матері [PERSON] та [PERSON] були сестрами, а вони відповідно були двоюрідними братами, [PERSON] жив сам. [PERSON] з братом [PERSON] часто спілкувалися, зустрічалися на всіх святах. Зі слів [PERSON] йому стало відомо, що його брат [PERSON] помер, він не знає чи приймав участь [PERSON] у похованні [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є кумом [PERSON] і є його однокласником. Він знав матерів [PERSON] та його брата [PERSON] , з яким він часто зустрічався на святах, днях народженнях вдома у [PERSON] . Він знав маму [PERSON] [PERSON] , спілкувався з нею; [PERSON] та його брат [PERSON] дружили, вони добре спілкувалися. В останнє він-свідок бачив [PERSON] на хрестинах дитини [PERSON] в 2006 році. Про смерть [PERSON] він дізнався від [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що [PERSON] є троюрідною сестрою [PERSON] та племінницею його матері. [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , вони між собою спілкувались. Її-свідка сім`я та сім`я [PERSON] близько спілкувалися, вона його знає з 1986 року, оскільки її чоловік з ним навчався, вона знала його матір [PERSON] та знала мати [PERSON] , які були рідними сестрами. Вона-свідок знає [PERSON] з 2014 року, коли вона приїхала в м.Дніпро в зв`язку з війною. З дозволу [PERSON] . [PERSON] з сім`єю проживали в квартирі, належній його матері. [PERSON] з [PERSON] созвонювались, допомагала йому скуплятися, він був одинаком, вона організовувала його побут, він хворів на діабет, мав високий тиск, вона йому у всьому допомагала, привозила ліки, продукти, коли він був у лікарні, готувала їсти. [PERSON] їй казав, що з [PERSON] вони не спілкувалися з 2018 року. Про смерть [PERSON] їй повідомила по телефону [PERSON] , вона намагалась повідомити про поховання брата [PERSON] , проте його телефон не відповідав, а в соцмережах його не знайшли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він багато років дружив з [PERSON] , багато разів був у нього вдома, вони дружили. Останні роки [PERSON] хворів, не дуже себе добре почував. У 2014 році після початку війни приїхали родичі [PERSON] сестра [PERSON] з чоловіком з м.Комсомольське Донецької області, він запропонував їм жити в квартирі матері, він жив у сусідньому будинку, вони йому допомагали з прибиранням, купляли продукти. Йому відомо, що мати [PERSON] є рідною сестрою матері [PERSON] , він бував у них на кладовищі, [PERSON] є їх троюрідною сестрою. [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , на початку 90х років він часто зустрічався з [PERSON] і з ним-свідком, вони часто бачилися. Останні років десять [PERSON] не приходив до свого брата на день народження, зі слів [PERSON] він знає, що приблизно з 2018-2020 р. вони майже не спілкувалися. Взимку [PERSON] перебував на лікуванні в лікарні, його відвідувала [PERSON] , вона допомагала йому з продуктами та готувала їжу, хто йому матеріально допомагав він не знає. Зазвичай він з [PERSON] созвонювались, потім він узнав, що [PERSON] помер, його похованням займалась [PERSON] з чоловіком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] . З 2014 року по його запрошенню в квартиру його матері на ж/м Тополя-1 переїхала жити з Донецької області його троюрідна сестра [PERSON] з чоловіком, вона є донькою двоюрідної сестри матері [PERSON] . [PERSON] з чоловіком виплатили комунальні борги за вказану квартиру. Вона-свідок з [PERSON] часто спілкувались, він жив один, хворів, працював на КБ «Південне», йому у всьому допомагали [PERSON] з чоловіком, вона мала ключі від його квартири, ходила до нього, готувала їсти, приносила, скуплялась, в лікарні доглядала за ним, [PERSON] брав кредити, оскільки мав проблеми з грошима. В серпні 2020 року зателефонували його сусіди, шукали його, сказала, що давно його не бачили, почули з квартири запах. З поліцією відкрили двері і побачили, що він в квартирі померлий. Вона-свідок їм позичала гроші і [PERSON] організувала поховання [PERSON] , потім вони їй гроші віддали. Після смерті [PERSON] прийшла жінка у під`їзд, з`ясовувала де він. Коли вона-свідок питала у [PERSON] про відносини з братом, він їй казав, що не хоче спілкуватися зі своїм двоюрідним братом [PERSON] і його дружиною та не хотів повідомляти їм, що хворіє. Згідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. При цьому, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Обгрунтовуючи свої вимоги про встановленні родинних відносин з [PERSON] , [PERSON] посилався на те, що актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , не зберігся. [PERSON] у позові посилалася на те, що у неї відсутня можливість самостійно надати суду копії свідоцтв про народження своїх рідних через те, що такі документи перебувають на тимчасово окупованій території України, а саме в Донецькій області. Суд, розглянувши подані позивачем за первісним позовом [PERSON] та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] докази, якими, зокрема, є пояснення свідків, фотокартки, свідоцтва, видані органами РАГС, приходить до висновку, що заявлені вимоги про\~встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] як двоюрідних братів, а також [PERSON] та [PERSON] як троюрідних сестри та брата, підлягають задоволенню з огляду на їх обґрунтованість та доведеність. Судом встановлено, що встановлення вищевказаних фактів родинних відносин [PERSON] та [PERSON] необхідно для реалізації їх права на отримання спадщини після смерті [PERSON] . Зважаючи на те, що іншого порядку встановлення такого факту чинним законодавством не передбачено, суд вважає необхідним встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] , як між двоюрідними братами по материнській лінії; встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є троюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Що стосується решти позовних вимог, заявлених позивачами по первісному та зустрічному позовам, слід зазначити наступне. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України N 435-IV від 16 січня 2003 року, Книгою\~шостої Цивільного кодексу України, зокрема главою 86 та главою 87. Так, положеннями\~статті 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). У\~статті 1223 ЦК України\~визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , судом встановлено, що спадкування здійснюється за законом. Приписами\~статті 1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. (стаття 1265 Цивільного кодексу України). Як встановлено під час судового розгляду справи, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] . Між [PERSON] та померлим [PERSON] встановлено четвертий ступінь споріднення. Між [PERSON] та [PERSON] встановлено шостий ступінь споріднення. Положеннями\~статті 1270 ЦК України\~обумовлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] із померлим (спадкодавцем) [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, [PERSON] повинен був подати нотаріусу впродовж шести місяців з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини за законом, проте вказані дії вчинив з пропущенням шестимісячного строку, що стало підставою для винесення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дудіною О.С. постанови від 11 лютого 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлого [INFO] з посиланням на те, що [PERSON] подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини. Відповідно до правил, обумовлених частинами 1 та 3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини 3 статті 1272 ЦК України, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила наведеної норми права про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі N 459/2973/18 (провадження N 61-12504св21) зазначено, що: "поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд також бере до уваги, що Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. З урахуванням наведеного вище, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позовні вимоги [PERSON] про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата мотивовані складним перебігом його хвороби та постійним перебуванням на лікуванні у стаціонарній та амбулаторній формах, що підтверджується доказами, які є у справі. Після одужання, він відразу звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено через пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого\~статтею 1270 ЦК України. В даному випадку суд вважає, що вказані позивачем [PERSON] причини пропуску строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини можливо віднести до поважних, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами (тривала хвороба) для вчинення цих дій, що підтверджено наданими доказами. Суд також враховує, що звернення до нотаріуса було здійснено з незначним пропущенням передбаченого законом строку для прийняття спадщини - протягом трьох днів з дня закінчення встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини. Тому, в даному випадку звернення [PERSON] до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата є єдиним ефективним способом захисту права позивача за первісним позовом на спадщину на національному рівні у розумінні\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до статті 1 цієї Конвенції та\~статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши в силу положень статей\~76, 80 ЦПК України\~надані докази в їх сукупності,

Outcome: approved