Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Довгій В.І., звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення частки майна подружжя. Позов вмотивований тим, що повернувшись з Російської Федерації [PERSON] [INFO] , дізнався, що його дружина [PERSON] , [INFO] , не пустила його до його будинку пояснивши, що вказаний будинок на підставі правовстановлюючих документів належить їй на підставі приватної власності також повідомила його, що він виписаний з вказаної адреси. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 02 березня 1978 року про що складений актовий запис №12 виконкомом Олександрійської сільської ради та розірваний, ще в 2005 році. Про розірвання шлюбу позивач дізнався тільки після повернення додому. Після чого позивачем було сформовано інформаційну довідку за №120404860 від 12.04.2018 р. згідно якого він дізнався вперше, що дійсно [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 99,4 кв.м. з яких 67,5 кв.м. житлова. який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER] видане 13.12.2014 року, реєстраційною службою Хустського районного управління юстиції Закарпатської області. Також згідно вказаної інформаційної довідки,\~ [PERSON] є власником земельної ділянки, на якій розташований будинок, загальним розміром 0,2203, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2125380200:01:002:0111, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , тобто вище зазначений будинок знаходиться на цій земельній ділянці. Згідно відповіді на адвокатський запит від 14.03.2018 року, вих.. №48 Олександрійською сільською радою підтверджено, що реєстрація будинку по [ADDRESS] , проводилась на підставі виписки з по-господарських книг. Крім цього відповідач звернувся до Хустського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за наслідком чого він отримав свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , від 24 січня 2018 року. В позовній заяві позивач просить суд визнати за [PERSON] частку у праві спільної сумісної власності на житловий\~ будинок, який розташований [ADDRESS] , та прилеглої до нього земельної ділянки загальною площею розміром 0,2203, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2125380200:01:002:0111? право власності в розмірі 1/2 ідеальної частки житлового будинку та земельної ділянки залишивши вищезазначений будинок та земельну ділянку в спільній частковій власності за [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Хустського районного суду від 20.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про виділ частки майна подружжя. 22.12.2020 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву. 04.01.2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Довгій В.І., подав клопотання про повернення відзиву на позовну заяву\~ у зв`язку з пропущення строку на подання відзиву. З приводу даного клопотання суд зазначає, що в матеріалах справи міститься розписка, з якої вбачається що копію ухвали про відкриття провадження від 20.11.2020 року відповідач отримала 18.12.2020 року, а сам відзив подано 22.12.2020 року. Беручи до уваги приписи\~ статті 178 ЦПК України строки визначені на подання відзиву відповідачем дотримані. Отже, згідно поданого відзиву вбачається, що [PERSON] не погоджується із позовними вимогами з огляду на наступне. Між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано 26 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірванням шлюбу, яке наявне в матеріалах справи. У 2014 році, після розірвання шлюбу, [PERSON] \~ набула право власності на відповідне майно. [PERSON] , є власником житлового будинку загальною площею 99,4 кв.м, з яких 67,5 кв.м. житлова, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданого 13.12.2014р., а також земельної ділянки кадастровий номер 2125380200:01:002:0111, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Отже, право власності на вищевказане майно, набуте не під час шлюбу, а через дев`ять років після його розірвання, а тому не може вважатися спільною сумісною власністю подружжя. Окрім того, просить звернути увагу суду на той факт, що набуття права власності та саме право власності на дане майно не скасовано. Відповідно, відповідач є законним власником вищевказаного майна, набутого після розірвання шлюбу. Позивач виїхав в Російську Федерацію у 1987 році. Взагалі не допомагав фінансово, а ні утримувати будинок, в якому вона проживала з дітьми, ні фінансово не допомагав утримувати дітей.\~ Все майно, яке належить [PERSON] \~ на праві власності, набуте нею за власні кошти. Окрім того, земельну ділянку кадастровий номер 2125380200:01:002:0111, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відповідач отримала безоплатно у приватну власність, на підставі Рішення Олександрівської сільської ради, прийнятого на тридцять сьомою сесією шостого скликання від 07.02.2014року. Отже, [PERSON] просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 07.05.2021 року представником позивача [PERSON] подано клопотання про приєднання доказів у справі, а саме до\~ матеріалів справи долучено копію Ухвали Закарпатського апеляційного суду від 13.04.2021року про відкриття апеляційного провадження на рішення Хустського районного суду Закарпатської області\~\~ від 05.03.2020 року у складі судді Сідей Я.Я. у справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Олександрівська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У зв`язку з поданою апеляційною скаргою адвокат Гайду О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , подала клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою Хустського районного суду від 07.05.2021 року клопотання задоволено та зупинено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки майна подружжя\~ до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Олександрівська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 16.10.2024 року відновлено провадження у справі у зв`язку з тим, що рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 05.03.2020 року скасовано апеляційним судом та відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся неодноразово належним чином шляхом направлення їй рекомендованого повідомлення про виклик. До матеріалів справи долучено конверт з відміткою від укрпошти про «відсутність адресата за вказаною адресою», що в силу п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України адресат вважається належним чином повідомленим. Також, судом здійснювались виклики в судове засідання представника [PERSON] , що підтверджується Довідками про доставку смс повідомлення . У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити\~ в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 02 березня 1978 року, про що складений актовий запис №12 виконкомом Олександрійської сільської ради (а.с.12). Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26.07.2005 року за актовим записом №146 (а.с.13). Відповідно до довідки за №120404860 від 12.04.2018 р. вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 99,4 кв.м. з яких 67,5 кв.м. житлова. який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER] видане 13.12.2014 року, реєстраційною службою Хустського районного управління юстиції Закарпатської області\~ (а.с.14-15). Також згідно вказаної інформаційної довідки вбачажться, що\~ [PERSON] є власником земельної ділянки, на якій розташований будинок, загальним розміром 0,2203, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2125380200:01:002:0111, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , тобто вище зазначений будинок знаходиться на цій земельній ділянці (а.с.14-15). Згідно відповіді на адвокатський запит від 14.03.2018 року, вих..№48 Олександрійською сільською радою підтверджено, що реєстрація будинку по [ADDRESS] , проводилась на підставі виписки з по-господарських книг (а.с.16). Згідно виписки з погосподарської книги №8 Олександрівської сільської ради\~ вбачається, що станом на 18.11.2024 року на сторінці №49 за адресою [ADDRESS] рахується житловий будинок за гр.. [PERSON] , із загальною площею 99,4 кв.м., житловою площею 67,50 кв.м. Рік побудови 1980р. (а.с.17). Відповідно до Довідки виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Хустського району Закарпатської області про те, що згідно по господарської книги сільської ради №8, особовий рахунок [NUMBER] житловому будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.18). Отже, як вбачається з матеріалів справи право власності на житловий будинок відповідач отримала на підставі Погосподарських книг. Згідно виписки з Погосподарської книги будинок побудований у 1980 року, тобто під час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Згідно ч.2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. У п.п.23, 25 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відтак, оскільки спірний будинок набуто подружжям у період шлюбу, такий є неподільною річчю і жоден з подружжя, у тому числі й позивач не ставить питання про компенсацію їй вартості її частки у спільному майні, то наявні правові підстави для визнання за сторонами ідеальних часток в цьому майні без його реального поділу. За таких обставин, позов [PERSON] \~ підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за пред`явлення позову у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved