Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

20.09.2024 Орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із позовом до [PERSON] , яким просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки: [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесені у відповдіності до вимог ст.135 СК України. Вказує, що відповідно до заяви матері дитини від 26.04.2023 року серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , засвідченої приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Н.І.Комарницькою та рішень виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 02.05.2023 року №75, від 11.06.2024 №123, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було влаштовано на повне державне забезпечення КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток». Вказує, що за час перебування дитини у закладі, [PERSON] жодного разу не навідувала її, не цікавилась її здоров`ям, емоційним станом та фізичним розвитком. Зазначає, що Сусд Радехівської міської ради систематично проводилось обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та складалися акти, згідно яких встановлено, що будинок цегляний, складається з трьох кімнат, кухні та коридору, у кімнатах брудно та наявний неприємний запах, одяг розкиданий, недостатній запас продуктів. Для виховання та розвитку дитини не створено жодних умов, мати не зацікавлена у спілкуванні з дитиною. Також згідно висновку оцінки потреб сім`ї №14 від 02.02.2024 року, наданого ЦСС Радехівської міської ради, в помешканні, де проживає [PERSON] брудно та не прибрано, речі розкидані по кімнаті, відчувається неприємний запах, не дотримані санітарно-гігієнічні норми споживання. [PERSON] не виявляє бажання створювати належні умови для проживання дитини, також не хоче працевлаштовуватися. Зазначає, що відповідно до листа центру соціальних служб Радехівської міської ради №123 від 04.09.2023 року, сім`я [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. За час роботи з [PERSON] звернено увагу на тому, що у неї не розвинені соціальні навички відповідно до її віку та соціального стану. Дуже часто у помешканні, у якому вона проживає порушено санітарно-гігієнічні норми проживання (брудно, неприємний запах, ознаки вживання алкогольних напоїв та тютюнопаління). Неодноразово, під час візитів працівників Центру у помешканні перебували сторонні особи. Під час спілкування з мамою, при обговоренні теми, що стосується її доньки, яка, на даний виховується у КНП Львівський БД «Любисток», вона не проявляє зацікавленості до життя та особливостей її розвитку, не відвідує доньки у місці її тимчасового перебування, проте, про заклад та адресу розташування такого їй повідомлялося, неодноразово проводилася профілактична та роз`яснювальна робота на покращення соціально-побутових умов проживання, ведення безпечного та здорового способу життя, побудови позитивних соціальних контактів, відновлення та підтримання контакту з дитиною та подальшим набуттям навичок догляду за нею. Однак, до рекомендацій та зауважень, які надавалися мамі, вона належним чином не реагує та до уваги не бере. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує батьківських обов`язків, тому, вважає, що позбавлення її батьківських прав відносно доньки буде доцільним, виправданим та відповідатиме інтересам дитини. 15.10.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті на 20.11.2024 року, яке відкладено на 18.12.2024 року, а в подальшому на 20.01.2025 року. Ухвалою від 20.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні 17.03.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання 11.04.2025 року представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилася хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду, що підтверджується довідками Укрпошти. Заяв, клопотань, відзиву відносно позову не подавала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює в центрі соціальних служб Радехівської міської ради, який здійснював супровід сім`ї відповідача з 2020 року. Зазначає, що після народження дитини, [PERSON] була у дитячому відділенні, де її навчили доглядати за донькою, при цьому працівники центру відвідували їх. Вказав, що дитину відібрали у матері фактично ще до прийняття рішення про відібрання дитини, оскільки мати не здійснювала за нею догляд. На даний час, [PERSON] також не цікавиться життям дитини, зловживає спиртними напоями, веде негативний спосіб життя, не приймає призначені їй медичні препарати. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, відповідно до приписів ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.5). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України № 00038799919 від 09.03.2023 року відомо, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Радехів Червоноградського району Львівської області, його матір`ю записана [PERSON] , відомості про його батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с.6). Як вбачається із заяви [PERSON] від 26.04.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Комарницькою Н.І., [PERSON] , просить влаштувати її дитину [PERSON] , [INFO] , в дитячий будинок у зв`язку із важким матеріальним становищем (а.с.7). Згідно рішення виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 02.05.2023 року №75, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано на повне державне забезпечення в КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток» за адресою: [ADDRESS] терміном до одного року (а.с.8). Відповідно до рішення виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 11.06.2024 №123, продовжено термін перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток» за адресою: [ADDRESS] , терміном до одного року (а.с.9). Як встановлено із копії відповіді КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток», наданої на запит Радехівської міської ради, [PERSON] за час перебування її дитини [PERSON] у закладі жодного разу не відвідувала і не цікавилась її здоров`ям, емоційним станом та фізичним розвитком (а.с.10). Із копії повідомлення КНП «Радехівська центральна районна лікарня» від 04.07.2024 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] , на даний час перебуває у Будинку дитини «Любисток» м.Львів. [PERSON] здатна до самообслуговування, стороннього догляду не потребує (а.с.11). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 13.08.2024 року, комісія у складі головного спеціаліста СУСД Кратко Х.І., провідного фахівця із соціальної роботи ЦСС РМР Шкробот О.В., провели обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , під час якого виявлено, що в будинку дуже брудно, стоїть неприємний запах, в кімнаті безлад, одяг порозкиданий, недостатній запас продуктів. [PERSON] схильна до зловживання алкоголем, мати не зацікавлена у спілкуванні з дитиною (а.с.12). Окрім цього, згідно акту обстеження соціально-побутових умов та стану виконання батьківських обов`язків, з мамою проведено бесіду щодо належного догляду за дитиною (а.с.13). Відповідно до листа центру соціальних служб Радехівської міської ради №123 від 04.09.2023 року (а.с.15), сім`я [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. За час роботи з [PERSON] звернено увагу на тому, що у неї не розвинені соціальні навички відповідно до її віку та соціального стану. Дуже часто у помешканні, у якому вона проживає порушено санітарно-гігієнічні норми проживання (брудно, неприємний запах, ознаки вживання алкогольних напоїв та тютюнопаління). Неодноразово, під час візитів працівників Центру у помешканні перебували сторонні особи. Під час спілкування з мамою, при обговоренні теми, що стосується її доньки, яка, на даний виховується у КНП Львівський БД «Любисток», вона не проявляє зацікавленості до життя та особливостей її розвитку, не відвідує доньки у місці її тимчасового перебування, проте, про заклад та адресу розташування такого їй повідомлялося, неодноразово проводилася профілактична та роз`яснювальна робота на покращення соціально-побутових умов проживання, ведення безпечного та здорового способу життя, побудови позитивних соціальних контактів, відновлення та підтримання контакту з дитиною та подальшим набуттям навичок догляду за нею. Однак, до рекомендацій та зауважень, які надавалися мамі, вона належним чином не реагує та до уваги не бере. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області №170 від 21.08.2024 року (а.с.20,21-22), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки: [PERSON] , [INFO] . При цьому, встановлено, що відповідач [PERSON] була присутня на засіданні комісії та підтвердила, що жодної участі у вихованні та догляді дитини не бере, жодного разу не відвідувала її у закладі, не телефонувала до закладу. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. В силу статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги встановлення факту ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню малолітньої [PERSON] , [INFO] , перебування дитини у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток», суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини. Водночас, відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За наведених обставин, суд вважає , що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави також підлягає стягненню 2422, 40 гривень судових витрат.

Outcome: approved