Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 61071,09 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 25 жовтня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі за текстом - ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1078584 (далі за текстом кредитний договір) в електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, згідно з умовами якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надало, а [PERSON] отримала кредит у сумі 10000,00 грн., строком на 360 днів, тобто до 19 жовтня 2024 року, та зобов`язалась повернути кредит, з періодичністю кожні 15 днів сплачувати проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,2 % в день, яка застосовується в межах всього строку кредиту, а також за зниженою процентною ставкою 1,21 % в день, якщо відповідачка до 09 листопада 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Також, 08 грудня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі за текстом - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] було укладено договір позики № 76378175 (далі за текстом кредитний договір) в електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: https://mycredit.ua/, згідно з умовами якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачці позику у сумі 9000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 06 січня 2024 року, а [PERSON] отримала позику у вказаній сумі та зобов`язалась повернути її та за користування позикою сплатити 769,67 % річних із розрахунку 2,5 % від суми позики за кожен день користування нею, в межах строку кредитування, а також із розрахунку процентної ставки за понадстрокове користування позикою у розмірі 2,70 %. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконали умови вказаних кредитних договорів у повному обсязі, надавши [PERSON] обумовлені вказаними кредитними договорами суми грошових коштів, однак [PERSON] не здійснила повернення кредитних коштів, а також не сплатила відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого у [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» за кредитним договором № 1078584 від 25 жовтня 2023 року на загальну суму 30133,59 грн., та перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за кредитним договором № 76378175 від 08 грудня 2023 року на загальну суму 30937,50 грн. 11 квітня між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі за текстом ТОВ «ФК «ЄАПБ») підписано додаткову угоду № 22 до укладеного між ними договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 76378175 від 08 грудня 2023 року. Відповідно до договору факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року, укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1078584 від 25 жовтня 2023 року. Враховуючи, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вказаними кредитними договорами, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. До суду від представника відповідачки адвоката Афанасьєва А.О. надійшов відзив, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що: з позовної заяви та доданої копії кредитного договору № 76378175 від 08 грудня 2023 року відсутні докази, що підтверджують факт перерахування на банківський рахунок відповідачки суми коштів, зазначеної у вказаному договорі; позивачем помилково враховано, що умови договору факторингу, укладеного 14 червня 2021 року між позивачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», розповсюджуються на кредитні договори, укладені пізніше за вказаний договір факторингу; відповідачка не отримувала повідомлень про передачу права вимоги за кредитними договорами, які вона уклала з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», іншій третій особі, тому має право на погашення заборгованостей за вищевказаними кредитними договорами безпосередньо перед первісними кредиторами. Представниця позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась, але просила суд про розгляд справи за її відсутності, про що зазначила у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позову, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що умови вищезазначених кредитних договорів є несправедливими та мають бути визнані недійсними. Позивач неналежний, оскільки неможливо встановити наявність факторингу, так як суду не надано документів про укладення договорів факторингу та вона не отримувала повідомлення про передачу прав за укладеними нею кредитними договорами. Своєчасно не сплачувала кредитні кошти, оскільки не мала можливості через крадіжку телефону, про що не повідомила кредитодавців та доказів крадіжки не може надати суду. До кредитодавців не зверталася про відстрочку сплати заборгованості за кредитними договорами через неможливість своєчасного погашення кредитів. Розглянувши позовну заяву, заслухавши заперечення відповідачки, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржниці від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (а. с. 39, 40-41) та [PERSON] , відповідачкою у справі, в електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: https://selfiecredit.ua/, було укладено кредитний договір № 1078584 від 25 жовтня 2023 року про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», згідно з умовами якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надало, а [PERSON] , відповідачка у справі, отримала кредит у сумі 10000,00 грн. строком на 360 днів, тобто до 19 жовтня 2024 року, який підписаний електронним підписом позичальниці шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, та зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,2 % в день (а. с. 24-28, 29-30). Згідно із пунктом 1.5.1 вказаного кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а. с. 19, 20, 22-23) та [PERSON] , відповідачкою у справі, в електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: https://mycredit.ua/, було укладено договір № 76378175 від 08 грудня 2023 року позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), згідно з умовами якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало, а [PERSON] , відповідачка у справі, отримала позику у сумі 9000,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 06 січня 2024 року, який підписаний електронним підписом позичальниці шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, та зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,5 % в день (а.\~с.\~8-10).\~Відповідно до пункту 4 вказаного кредитного договору, проценти за цим Договором нараховують щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, зазначеною договором/додатковими угодами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення частини 1 статті 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина 3 статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідачка у справі, за допомогою веб-сайтів кредитодавців, шляхом власноручних введень одноразових ідентифікаторів, прийняла від від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» публічні пропозиції (оферти) та підписала договір № 1078584 від 25 жовтня 2023 року про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», договір № 76378175 від 08 грудня 2023 року позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) шляхом підписання договорів за допомогою електронних підписів одноразовими ідентифікаторами, тому вказані кредитні договори вважаються укладеними відповідно до вимог статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» і сторони досягли згоди з усіх істотних їх умов, та договори є такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі. Вказаними кредитними договорами передбачено порядок та умови отримання кредитів, погашення заборгованості за тілами кредитів, сплату відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами. Судом встановлено, що за змістом позовних вимог та документів наявних у справі між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, укладено договір № 1078584 від 25 жовтня 2023 року про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» та між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, укладено договір № 76378175\~від 08\~грудня 2023\~року позики\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики) разом з додатками до них, що підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] , відповідачка у справі, підписавши договір № 1078584 від 25 жовтня 2023 року про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», договір № 76378175 від 08 грудня 2023 року позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), надала згоду на отримання та повернення кредитів і сплату відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими вказаними договорами. [PERSON] , відповідачкою у справі, не спростовано презумпцію правомірності правочинів та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» отримало її персональні дані та використало їх у власних цілях. Також, [PERSON] , відповідачкою у справі, не надано суду доказів про визнання вказаних кредитних договорів недійсними, про що послалася у судовому засіданні, як на заперечення проти позову, чим не виконала вимоги статей 12, 81 ЦПК України. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з додатковою угодою № 22 від 11 квітня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а. с. 42, 43, 45-47), позивачем у справі, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до [PERSON] , відповідачки у справі, за договором позики № 76378175 від 08 грудня 2023 року на загальну суму 30937,50 грн., з якої: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21937,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників № 22 від 11 квітня 2024 року, Витягом з Реєстру боржників № 22 до вказаного договору факторингу, а також розрахунком заборгованості (а. с. 12-13, 14, 15, 16, 17, 18). Відповідно до Договору факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року, укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивачем у справі, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до [PERSON] , відповідачки у справі, за кредитним договором № 1078584 від 25 жовтня 2023 року на загальну суму 30133,59 грн., з якої: 6269,96 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23863,63 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників, Витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, а також розрахунком заборгованості (а. с. 31-33, 34, 35, 36-38). Відповідно до пункту 1.2 договорів факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, № 30052024 від 30 травня 2024 року, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно зі\~статтею 516\~ЦК України\~заміна кредитора\~у зобов`язанні\~здійснюється без\~згоди боржника,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок також зроблено Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61-10389св21 від 23 лютого 2022 року, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039св21 від 19 січня 2022 року, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14 липня 2021 року. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Доказів про визнання договорів факторингу недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач у справі, на підставі додаткової угоди № 22 від 11 квітня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», Договору факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року, укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», набуло право вимоги за договором № 1078584 від 25 жовтня 2023 року про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», укладеним між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, та за договором № 76378175 від 08 грудня 2023 року позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, тому у позивача, як у нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредитів та процентів за користування кредитними коштами за вказаними кредитними договорами, у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею [PERSON] , відповідачкою у справі, взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитними договорами. Доводи [PERSON] , відповідачки у справі, про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є належним позивачем, так як суду не надано документів про укладення договорів факторингу, як заперечення проти позову, суд відхиляє, оскільки договір факторингу сторонами не розривався, тому підлягає виконанню і має правове значення для позивача в частині погашення заборгованості на користь нового кредитора. Також, не заслуговують уваги доводи [PERSON] , відповідачки у справі, про те, що вона не отримувала повідомлень про перехід прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами від первісних кредитодавців до позивача, як заперечення проти позову, оскільки така обов`язковість не визначена вказаними кредитними договорами. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідачка у справі, несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивачем у справі. Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивачу у справі, прав грошових вимог до [PERSON] , відповідачки у справі, остання не здійснювала платежів для погашення кредитної заборгованості на рахунок ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивача у справі. Згідно з частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Положеннями статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредиту (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому кредитодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно зі статтею 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлення строку дії кредитного договору має важливе значення для правильного вирішення справи з огляду на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом») (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16). Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)». Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2020 року у справі № 686/18977/17 зазначено, що «положеннями частини другої статті 536, частини другої статті 625 та статті 627 ЦК України не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами, однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням частини 2 статті 625 ЦК України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору. Отже, положеннями ЦК України передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення, зокрема, у розмірі певного проценту за кожен день прострочення. Отже, положеннями ЦК України передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення, зокрема, у розмірі певного проценту за кожен день прострочення». Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею [PERSON] , відповідачкою у справі, взятих на себе зобов`язань за договором № 1078584 від 25 жовтня 2023 року про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», договором №\~76378175\~від 08\~грудня 2023\~року позики\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики), внаслідок чого утворилась заборгованість. З наданого\~позивачем розрахунку,\~правильність якого\~перевірена судом,\~вбачається,\~що за\~договором №\~1078584\~від 25\~жовтня 2023\~року про\~надання споживчого\~кредиту по\~продукту «NewShort»,\~укладеним між\~ТОВ «СЕЛФІ\~КРЕДИТ» та\~ [PERSON] ,\~відповідачкою у\~справі,\~заборгованість [PERSON] ,\~відповідачки у\~справі,\~за період\~з 25\~жовтня 2023\~року по\~30\~травня 2024\~року складає 30133,59 грн., з яких: 6269,96 грн. -заборгованість по тілу кредиту; 23863,63 грн. - заборгованість по відсотках (а. с. 36-38). Судом встановлено, що за укладеним між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, договором № 1078584 від 25 жовтня 2023 року про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» відповідачка отримала кредит у сумі 10000,00 грн., однак своєчасно не здійснювала погашення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого у відповідачки виникла заборгованість за кредитом та процентами, які нараховані в межах строку кредитування на загальну суму 30133,59 грн. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, за договором № 76378175 від 08 грудня 2023 року позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, заборгованість складається із: заборгованості по тілу кредиту у сумі 9000,00 грн.; заборгованості по відсотках у сумі 21937,50 грн. (а. с. 18). Судом встановлено, що за договором № 76378175 від 08 грудня 2023 року позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , відповідачкою у справі, остання кредитні кошти у сумі 90000,00 грн. отримала, однак свої зобов`язання щодо повернення у вигляді тілу кредиту та процентів не виконала. Однак, судом встановлено, що проценти за користування кредитними коштами нараховані в порушення вимог пункту 4 вказаного кредитного договору, тобто поза межами строку нарахування процентів. З урахуванням пункту 4 договору № 76378175 від 08 грудня 2023 року позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) з [PERSON] , відповідачки у справі, підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 20250,00 грн., розмір якої визначено судом, виходячи з наступного розрахунку: 9000,00 грн. (сума позики) * 2,5 % (базова процентна ставка) * 90 днів. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів наявності заборгованості відповідачки перед позивачем в межах заявлених позивачем у позовній заяві позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 59383,59 грн. (30133,59 грн. + 29250,00 грн.). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з позову, поданого до суду 30 жовтня 2024 року, ціна позову позивачем визначена у сумі 61071,09 грн. Позивачем, згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 84614 від 15 жовтня 2024 року, сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а. с. 1). Вимоги позову є частково задоволеними, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитними договорами у розмірі 59383,59 грн., що складає 97,23 % від ціни позову. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 2944,12 грн. (3028,00 грн. * 97,23 %).

Outcome: partial