Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

15 червня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Бердніченко Оксани Павлівни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочинними діями. У позовній заяві представник позивача просила стягнути з відповідача на\~ користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2894,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень, посилаючись на те, що він потратив свої власні кошти на купівлю ліків та проведення процедур. В лікарні йому були проведені медичні процедури, за які він теж сплачував кошти, але квитанцій не було надано, а тому він не має змоги підтвердити вказані суми. Злочинними діями відповідача [PERSON] була спричинена моральна шкода, яку він охарактеризував так: страждання, пов`язані з фізичним болем, страхом та душевними переживаннями за те, що його безпідставно, безпричинно, зухвало та нахабно було побито в людному місці, в офіційній установі на очах у багатьох людей. Він пережив сильний стрес від несподіваного побиття, оскільки не очікував такого нахабного та різкого нападу. Через такий стрес почалися головні болі, безсоння, нестабільний кров`яний тиск, слабкість, нервозність та погане самопочуття. З вини відповідача в [PERSON] був порушений його звичний уклад життя, він втратив можливість займатися громадською діяльністю, побутовими справами. Йому знадобилося багато часу та зусиль для відновлення. Але і по даний час він відчуває, що стан його здоров`я не відновився до попереднього стану. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.16-17). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.207-208). 05 січня 2024 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що категорично не погоджується з позовними вимогами. Викладена в позовній заяві інформація є неправдивою, недостовірною та містить викривлені факти тих подій, що відбувались 23.03.2018 року в приміщенні Бутенківської сільської ради. [PERSON] не бив [PERSON] , не наносив йому тілесних ушкоджень, ніякої матеріальної та моральної шкоди не вчиняв. Дивним чином виглядає історія хвороби та діагнози, висновок експерта № 32, які лише повторюють історію хвороби, акти огляду МСЕК № 135 від 13.11.2017 року та виписного епікризу № 1285, акту № 186 МСЕК від 13.10.2010 року та діагнози лікарів до 23.03.2018 року та нічим не підтверджують завдані позивачу травми. Таким чином, [PERSON] прохав відмовити в задоволенні позову, а судові витрати покласти на позивача. 25 січня 2024 року представник позивача - адвокат Бердніченко О.П. подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.03.2018 року про закриття кримінального провадження було встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення саме [PERSON] . Підстава закриття цього кримінального провадження не є реабілітуючою обставиною. Невинуватість [PERSON] теж прямо не встановлена судом. [PERSON] не наполягав на продовженні судового розгляду в загальному порядку та ухваленні виправдувального вироку, хоча судом йому було роз`яснено, що підстави, згідно яких він звільняється від кримінальної відповідальності, не є реабілітуючими. Тому між протиправними діями відповідача, виною відповідача у вчиненні кримінального правопорушення та наслідками у виді заподіяння позивачу, як потерпілому, моральної та матеріальної шкоди є причинно-наслідковий зв`язок. Судом не встановлено інших осіб, причетних до спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень або будь-яких інших обставин, які б могли спровокувати виникнення в нього тілесних ушкоджень. Позивач лікувався саме від незаконних дій відповідача, який наніс йому тілесні ушкодження. Він відчув фізичний біль під час ушкодження [PERSON] його здоров`я, втрачав свідомість, переніс стресову ситуацію, тривалий час лікувався. Неправомірні дії відповідача потягли за собою відчуття дискомфорту через отримані травми, погіршення стану здоров`я, а саме: головні болі, безсоння, нестабільний кров`яний тиск, слабкість, нервозність та погане самопочуття. Факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачеві є очевидним, оскільки є наслідком протиправних дій відповідача. Таким чином, адвокат Бердніченко О.П. прохала задовольнити позов повністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Бердніченко О.П. позов підтримала та прохала задовольнити повністю. У судовому засіданні відповідач [PERSON] повідомив, що коли він став депутатом, він почав вказувати на певні недоліки, порушувати кримінальні справи. Коли він робив запити, йому не надавали відповіді, ігнорувалося законодавство. Напередодні 23 березня 2018 року за тиждень він прийшов у сільську раду близько 16 год. 30 хв. і подав запит для отримання документів для сесії, а саме: проекти рішень, які питання виносяться на сесію, так як тоді нічого ніде не публікувалося. Коли він спускався з другого поверху, на нього здійснили напад [PERSON] та [PERSON] . Для того щоб отримати відповідь, [PERSON] взяв із собою дружину [PERSON] , яка є журналістом газети «Хроніки громади». Вона взяла камеру. До них залучився депутат [PERSON] . Вони зайшли в кабінет. [PERSON] попросив надати йому відповідь, але цього не зробили. [PERSON] стояла за порогом кабінету та знімала як все відбувалося. На неї напала [PERSON] . Між ними почався конфлікт. [PERSON] розборонив їх. Потім підбіг [PERSON] , вибив камеру з рук дружини [PERSON] і наніс їй удар. [PERSON] став між дружиною і [PERSON] . Він не бив [PERSON] , не наносив йому тілесних ушкоджень. Однак на нього було заведено кримінальну справу, щоб його як депутата зняти з політичної діяльності. [PERSON] зазначив, що покази [PERSON] є неправдивими, не узгоджуються з показами інших свідків. Усі свідки, допитані судом, не могли вміститися в коридорі на другому поверсі Бутенківської сільської ради. [PERSON] свою вину не визнав та прохав відмовити в задоволенні позову. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Альошкіна О.І. зазначила, що під час судового розгляду не було здобуто жодних допустимих\~ доказів,\~ які\~ б\~ вказували\~ на\~ причинно-наслідковий зв`язок - нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] , які б давали можливість говорити про те, що саме від умисних дій [PERSON] було заподіяно [PERSON] моральну та матеріальну шкоду. Прохала відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, експерта, дослідивши матеріали кримінальних проваджень № 12018170190000161 та 12018170190000163, і письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом установлено, що в провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебувало кримінальне провадження № 12018170190000163 відносно [PERSON] , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. [PERSON] обвинувачувався в тому, що будучи депутатом Бутенківської сільської виборчої комісії, 23 березня 2018 року приблизно о 10 годині, перебуваючи\~ в приміщенні Бутенківської сільської ради за адресою: с. Бутенки, вул. Полтавська, 48 Полтавського району Полтавської області, під час сварки між ним та [PERSON] , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, наніс один удар кулаком руки в область обличчя потерпілого [PERSON] . В результаті удару останній упав, а [PERSON] продовжив наносити удари кулаками рук в область голови потерпілого та ногами в область тулуба, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, забою м`яких тканин в потиличній ділянці голови (праворуч та ліворуч), травмування головного мозку в лівій лобній долі по протиударному механізму, які відносяться до легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 березня 2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (а.с.6-7). Кримінальне\~ провадження\~ №\~ 12018170190000163 за обвинуваченням [PERSON] закрито. Цивільний позов адвоката Бердніченко Оксани Павлівни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочинними діями, залишено без розгляду. Судом установлено, що [PERSON] дійсно наніс [PERSON] тілесні ушкодження за вище зазначених обставин. Дані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] , яка повідомила, що працює спеціалістом по військово-обліковому столу. На момент приходу [PERSON] з [PERSON] вона не перебувала в кабінеті, спустилася на перший поверх помити чашку. Коли повернулася до кабінету, на проході стояв [PERSON] з [PERSON] і вона попросила їх пройти. [PERSON] розмовляв з [PERSON] стосовно якихось рішень. У дверях кабінету стояла дружина [PERSON] , яка здійснювала відеозйомку. На столі [PERSON] лежали повістки не для оприлюднення та зробила зауваження [PERSON] , щоб вона припинила відеозйомку. Проте [PERSON] не відреагувала. [PERSON] правою\~ рукою\~ відвинула\~ камеру.\~ [PERSON] лівою рукою схватила [PERSON] за волосся. [PERSON] теж схватила [PERSON] за волосся. Вони вдвох перемістилися в коридор. [PERSON] все ще тримала в руці камеру. Вона\~ «чубарила» [PERSON] за волосся з одного кабінету в інший, зокрема, її «занесли» в кабінет землевпорядників, двері якого були відчинені. [PERSON] ледь не опинилася на столі землевпорядника. Крім того, [PERSON] ногами била [PERSON] , у неї були синяки. На той момент у сільській раді працював інспектор по охороні труда [PERSON] , який перебував на першому поверсі. Хто його позвав на другий поверх чи він сам прийшов [PERSON] не знає. Коли прийшов [PERSON] , він почав розбороняти їх, а саме роз`єднував, відтягував за руки, плече. [PERSON] стояв у дверей кабінету, які були відчинені, та спостерігав. Так сталося, що з рук [PERSON] «вибили» камеру і вона «влетіла» їй по носу, в неї пішла кров з носа. При цьому, [PERSON] не впевнена, що саме [PERSON] «відкинув» камеру або можливо камера «відлетіла» від її рухів. Вона та [PERSON] розійшлися, остання пішла витирати кров з носа. Після цього, [PERSON] заступився за дружину. Він вийшов з кабінету та вдарив кулаками [PERSON] , від чого він упав усім тілом на спину навпроти кабінету секретаря виконавчого комітету. Вдарився головою об підлогу, «луснув» так, що лежав без свідомості 5 хвилин. Він не ворушився. Крім того, [PERSON] руками і ногами вдарив [PERSON] ще разів 3-5 по тулубу й ногам, поки той лежав. У цей момент з`явилися [PERSON] , [PERSON] та відтягували [PERSON] від [PERSON] . В коридорі стояв [PERSON] . Коли [PERSON] опритомнів, піднявся, з кабінету вийшла секретар [PERSON] . Приїздила швидка медична допомога, [PERSON] забрали в лікарню. [PERSON] та [PERSON] постійно перебували в кабінеті. [PERSON] вийшла з кабінету ще тоді, коли прийшов [PERSON] . Землевпорядники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також знаходилися в кабінеті, двері були відкриті. У відділі фінансів теж кабінет був відкритий. В коридорі знаходилися трюмо, дзеркало. Оцінюючи показання свідка [PERSON] , враховуючи, що в її свідченнях містилися деякі емоційні вислови, які наближалися до перебільшення для посилення виразності та підкреслення сказаної думки, суд вважає їх правдивими, такими, що стверджують фактичні дані, а твердження про вчинення позивачем протиправних дій, які мають склад кримінального правопорушення, є констатацією фактів. Показання свідка [PERSON] підтверджуються показаннями інших свідків. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що на момент події 23 березня 2018 року працював спеціалістом-землевпорядником у Білицькій селищній раді. Його кабінет знаходився на другому поверсі, на тому крилі, де відбулася бійка. Взагалі все це почалося з кабінету діловодів, до якого прийшов [PERSON] з дружиною щодо якоїсь заяви. На момент допиту в суді йому вже було відомо, що в той день дружина [PERSON] проводила зйомку, [PERSON] намагався забрати в неї камеру і [PERSON] зіткнувся з [PERSON] . В той день він побачив як [PERSON] вдарився об двері кабінету секретаря і так би мовити сповз, а [PERSON] опинився зверху на [PERSON] , однак [PERSON] не бачив яким чином. [PERSON] відтягував [PERSON] від [PERSON] [PERSON] не бачив від яких саме дій [PERSON] упав, оскільки в той момент він перебував у кабінеті, двері якого були відчинені, та сидів на стільці спиною до кабінету\~ діловодів\~ і\~ спереду\~ йому\~ було\~ видно\~ лише двері кабінету секретаря. [PERSON] не виходив у коридор. Пам`ятає, що на місці події в той день бачив, зокрема, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В коридорі стояла тумбочка. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона працює начальником земельного відділу виконавчого комітету Білицької селищної ради. Події відбувалися наприкінці зими - на початку весни 2018 або 2019, точно не пам`ятає. Вона разом з колегою [PERSON] сиділи в кабінеті, двері якого були трохи відчинені. Почула в коридорі розмову, [PERSON] на підвищених тонах говорила з [PERSON] , його дружиною та [PERSON] . [PERSON] зателефонувала до [PERSON] , щоб він прийшов на другий поверх, бо дуже гучно розмовляли. В їхній кабінет якимсь чином залетіла камера, внаслідок чого двері кабінету відчинилися повністю. В кабінет зайшла дружина [PERSON] забрати камеру і в цей час [PERSON] почула, що [PERSON] відлетів у двері кабінету секретаря [PERSON] . Однак вона не бачила як це сталося. Вона вийшла з кабінету і побачила як [PERSON] наніс руками [PERSON] один-два удари, однак не пам`ятає в які частини тіла. [PERSON] знаходився на підлозі в позі напівсидячи. [PERSON] відтягував [PERSON] від [PERSON] . На виході з кабінету зліва стояло трюмо, до якого підходила дружина [PERSON] і начебто знімала себе на камеру. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона працює діловодом у Білицькій територіальній громаді Бутенківського старостату. Її кабінет знаходиться на другому поверсі. До кабінету зайшли [PERSON] , його дружина та [PERSON] з приводу якогось питання, точно не пам`ятає. Як тільки вони зайшли, [PERSON] вийшла з кабінету з метою власної безпеки, оскільки одного разу [PERSON] застосував відносно неї газовий балончик. Вона спустилася на перший поверх до кабінету юристів. Коли повернулася до кабінету, їх утрьох не було там, у тому числі, в коридорі. Їй нічого невідомо що трапилося в той день у коридорі. Зазначила, що в коридорі знаходилися стіл, дзеркало. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що працює головним спеціалістом земельного відділу в виконавчому комітеті Білицької селищної ради. В березні 2018 року [PERSON] разом з депутатом Барсуковим зайшли до кабінету загального відділу з приводу відповіді на запит, який напередодні подав [PERSON] . [PERSON] одразу ж вийшла з кабінету, коли побачила [PERSON] . В кабінеті була [PERSON] . Відповідь на запит була готова, залишалося тільки її зареєструвати, що й зробила [PERSON] . Вона помітила камеру в дружини [PERSON] [PERSON] , яка знімала обстановку в кабінеті. В кабінет прийшла [PERSON] та зробила зауваження [PERSON] , щоб\~ вона\~ не\~ проводила\~ відеозйомку. [PERSON] відхилила камеру, а [PERSON] штовхнула [PERSON] . Далі події відбувалися в коридорі, [PERSON] , [PERSON] з дружиною та [PERSON] вийшли в коридор. [PERSON] не бачила, що трапилося в коридорі, так як у кабінеті реєструвала відповідь на запит. Була так би мовити «потасовка», чула якісь звуки. Коли [PERSON] зайшла в кабінет, у неї було «перетерте» обличчя, та вона сказала, що [PERSON] нанесла їй удари по ногах. Потім [PERSON] вийшла в коридор, підійшла до сейфу, який там стояв і слугував ніби столом, вручила під підпис [PERSON] відповідь на запит. Тоді [PERSON] побачила, що [PERSON] лежав на підлозі, де кабінет секретаря, очі в нього були закриті. Крім сейфу, в коридорі було дзеркало. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що працює адміністратором ЦНАП Білицької селищної ради. В день події в березні місяці вона перебувала на своєму робочому місці в кабінеті, до якого зайшли [PERSON] з [PERSON] . [PERSON] звернувся до [PERSON] з метою надання йому відповіді на звернення чи запит. Побачивши [PERSON] , [PERSON] покинула кабінет. [PERSON] помітила, що у дверях кабінету [PERSON] здійснювала відеозйомку. Поки [PERSON] займалася цим питанням, до кабінету зайшла [PERSON] , яка на момент приходу [PERSON] була відсутня в кабінеті. [PERSON] зробила зауваження [PERSON] , аби вона не знімала, мотивуючи\~ тим,\~ що\~ в\~ неї на столі знаходилися важливі документи. Однак [PERSON] продовжувала вести відеозйомку. [PERSON] рукою відвела камеру. Між [PERSON] та [PERSON] виникла штовханина, під якої вони вдвох вийшли в коридор. При цьому, [PERSON] не звернула уваги на те, коли з кабінету вийшли [PERSON] з [PERSON] . Вона та [PERSON] залишилися в кабінеті. [PERSON] нікуди не виходила, а тому не може сказати, що саме відбувалося в коридорі. Вона чула якісь звуки, здається що й [PERSON] був у коридорі. Коли [PERSON] повернулася до кабінету, в неї був подряпаний ніс, ноги побиті, в синцях (точно не може сказати якого кольору), на внутрішній поверхні стегон. У коридорі знаходилися трюмо, дзеркало, залізний сейф. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що на другому поверсі\~ Білицької\~ селищної\~ ради\~ в\~ коридорі\~ трапилося\~ заворушення.\~ Він сидів у кабінеті. Почувши звук удару, вийшов з кабінету та побачив, що [PERSON] знаходиться на полу в позі напівсидячи-напівлежачи, а [PERSON] за руки відтягують\~ від\~ нього.\~ [PERSON] \~ безпосередньо\~ не\~ бачив момент удару [PERSON] . На місці події в той день він бачив, зокрема, [PERSON] , [PERSON] . Також\~ були\~ чоловіки,\~ які\~ відтягували\~ [PERSON] від [PERSON] , але не пам`ятає хто саме. [PERSON] наче б то не втрачав свідомість. У коридорі стояли стіл, трюмо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що працює у фінансовому управлінні Білицької селищної ради. В день події вона перебувала в кабінеті на своєму робочому місці. В кабінеті знаходився [PERSON] . Не пам`ятає чи були відчинені двері. Вона чула підвищені тона розмов, однак не знає між ким, ідентифікувати голоси не може, так як на той момент не так давно почала працювати. З кабінету виходив [PERSON] . [PERSON] нічого в нього не запитувала з приводу даної події. Після того як все трапилося, вона виходила з кабінету по особистим справам і бачила швидку допомогу. Для кого її викликали не знає. В коридорі стояло трюмо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що на момент події він разом з [PERSON] перебували в кабінеті на першому поверсі. Безпосередньо не бачив, що трапилося на другому поверсі. Коли він з [PERSON] піднялися на другий поверх, побачили скупчення людей, чули шум, підвищені голоси. Хто конкретно з людей перебував у коридорі на другому поверсі не пам`ятає. В коридорі знаходилися стіл, тумбочка, дзеркало. Допитаний в кримінальному провадженні № 12018170190000163 свідок [PERSON] повідомив, що на момент події працював водієм у Бутенківській сільській раді. Коли перебував на першому поверсі, почув голосні звуки,\~ хтось\~ розмовляв на підвищених тонах. Піднявся на другий поверх та побачив\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , декількох працівників сільської ради, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] знаходився в коридорі біля стіни в положенні напівсидячи, не лежав. Коли [PERSON] піднявся на другий поверх, там нічого не відбувалося, просто говорили на підвищених тонах. Зі слів інших осіб йому стало відомо про бійку. Він не бачив безпосередньо процес нанесення тілесних ушкоджень. Не пам`ятає чи відтягував він [PERSON] від [PERSON] , можливо стояв між ними, щоб у подальшому не було конфлікту. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що працює старостою виконавчого комітету Білицької селищної ради. В березні 2018 року працювала секретарем Бутенківської сільської ради. В день події перебувала в кабінеті, була обідня перерва. Разом з нею була [PERSON] . Вони чули гучні голоси, але не виходили. Потім почули гуркіт, стукіт. Вийшли з кабінету і побачили, що [PERSON] лежить. [PERSON] не бачила як це трапилося. [PERSON] держався за голову та сказав, що його вдарив [PERSON] . [PERSON] відвели на перший поверх в актовий зал, де йому надавала медичну допомогу Бутенківська амбулаторія. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що в день події вона знаходилася в кабінеті на своєму робочому місці, чимось була зайнята. Двері були зачинені. Чула шум, розмову на підвищених тонах. Чула удар, щось гупнуло, впало об підлогу, не в двері її кабінету. Коли все затихло, вийшла з кабінету і побачила, що перед дзеркалом стояла розчервонівша дружина [PERSON] . На той момент уже ніхто нікого не бив. У коридорі був [PERSON] , він уже стояв. Також у коридорі були інші працівники сільської ради, приблизно 4 людини. [PERSON] бачила [PERSON] , чула голос [PERSON] . Вона побачила, що в коридорі так би мовити «нездорова обстановка». Люди в коридорі були збудуражені, нервові. В першу чергу вона зателефонувала до керівника і повідомила про дану неординарну ситуацію. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є головою Білицької селищної ради. В день події був відсутній в приміщенні Бутенківської сільської ради, знаходився в м. Кобеляки. Хтось з працівників сільської ради (точно не пам`ятає хто це був) зателефонував до нього та повідомив про сутичку між [PERSON] та [PERSON] . Коли [PERSON] приїхав до сільської ради, зі слів працівників сільської ради (він безпосередньо не бачив подію) йому стало відомо, що на другому поверсі сільської ради з`явився [PERSON] разом з дружиною. Вони зайшли до кабінету, де сиділи діловод [PERSON] та начальник військово-облікового столику [PERSON] . Дружина [PERSON] тримала в руках камеру, яку наводила на стіл [PERSON] , на якому знаходилися документи щодо осіб, які перебувають на обліку. [PERSON] зробила зауваження дружині [PERSON] , оскільки відеозйомка таких документів заборонена, однак вона не реагувала. Покликали [PERSON] , який на той момент перебував на першому поверсі сільської ради, та працював на посаді інспектора по охороні громадського порядку. [PERSON] закрила стіл, щоб його не знімали, а дружину [PERSON] попросила вийти з кабінету. В цей момент [PERSON] піднявся на другий поверх та зробив зауваження [PERSON] , але він не реагував та руками штовхнув [PERSON] . Він ударився тильною частиною голови об двері кабінету секретаря сільської ради, впав та знепритомнів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що на момент події він був заступником селищного голови Скрильника М.В. Його кабінет знаходився\~ на\~ першому поверсі. До нього зателефонувала [PERSON] чи хтось з інших працівниць сільської ради (точно не пам`ятає) і повідомили, що [PERSON] прийшов з дружиною, яка незаконно проводила зйомку в кабінеті діловодів на другому поверсі. Підіймаючись на другий поверх, [PERSON] чув шум.\~ Піднявшись,\~ [PERSON] \~ побачив\~ [PERSON] ,\~ який стояв біля сейфу в\~ коридорі\~ та\~ махав якимось рішенням. Кабінет діловодів був відкритий. [PERSON] чув те, що [PERSON] знімала документи [PERSON] , призначені\~ для\~ службового\~ користування.\~ Він не бачив конфлікт між [PERSON] та [PERSON] . При цьому, помітив, що в [PERSON] були подряпини на обличчі або на грудях. У коридорі [PERSON] знімала його дружина. Прийшов [PERSON] та почав говорити Гунжелям, що знімати не можна, вони\~ не\~ мають дозволу на зйомку. [PERSON] стояв біля закритих дверей\~ кабінету\~ секретаря\~ [PERSON] ,\~ Гунжель\~ О.В. стояла правіше від [PERSON] , де знаходилося\~ трюмо, а [PERSON] - навпроти дверей кабінету діловодів. [PERSON] висловлювався проти [PERSON] , розмахував руками. [PERSON] вдарив кулаком [PERSON] , він вдарився головою об двері кабінету секретаря [PERSON] і сповз, перебував у позі напівсидячи. З кабінету вийшла секретар [PERSON] . [PERSON] зазначив та показав, що в момент нанесення [PERSON] удару [PERSON] останній махнув рукою, яка за словами [PERSON] «відскочила» в бік, зачепивши камеру, яку [PERSON] тримала в руці, і тим самим вона поранила собі носа. Коли [PERSON] побачив, що в дружини йде кров з носа, він ще наніс [PERSON] удари ногою. [PERSON] та Звенигородський відтягували [PERSON] від [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що працює першим заступником Білицького селищного голови. На момент події проводилося засідання сільської ради, на якому були присутні депутати. Його кабінет знаходився на першому поверсі. Після завершення засідання, на другому поверсі, де знаходився загальний відділ, відбувся конфлікт, унаслідок якого інспектор [PERSON] отримав тілесні ушкодження. [PERSON] безпосередньо не бачив конфлікту. Бачив лише як приїхала швидка медична допомога, поліція. На першому поверсі в залі засідань [PERSON] надавали першу медичну допомогу. В нього був запаморочливий стан. Він сидів, опустивши голову. Йому проводили ватою біля носа, ймовірно нашатирем. Потім [PERSON] госпіталізували. Після цього інциденту в той день [PERSON] бачив [PERSON] на вулиці біля лавки сільської ради. Оскільки подія трапилася в робочий час, [PERSON] за участю Фонду соціального страхування проводив розслідування страхового випадку - отримання [PERSON] тілесних ушкоджень на робочому місці. Опитувалися працівники сільської ради, які могли бачити даний конфлікт. За результатами проведення розслідування складено висновок, яким встановлено, що [PERSON] отримав тілесні ушкодження саме від удару в область голови [PERSON] та падіння в двері кабінету секретаря сільської ради. Крім того, в ході розслідування страхового випадку [PERSON] стало відомо, що [PERSON] з дружиною і депутатом Барсуковим принесли до кабінету загального відділу запит на публічну інформацію та вимагали надання відповіді на нього. Їм відповіли, що є визначені строки для надання відповіді на запит. Але [PERSON] наполягав на тому, щоб відповідь надали негайно. Через це в загальному відділі виникла суперечка. Твердження [PERSON] про те, що [PERSON] дає неправдиві свідчення і те, що така велика кількість людей не могла поміститися в коридорі на другому поверсі\~ Бутенківської\~ сільської ради спростовуються показаннями зазначених вище\~ свідків\~ та\~ якими підтверджується факт того, що всі ці свідки не були присутні в один\~ момент\~ у\~ коридорі, а бачили різні періоди сутички [PERSON] з [PERSON] . Також вина [PERSON] в заподіянні [PERSON] тілесних ушкоджень підтверджується: -протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 03.05.2018 року, проведеного за участю [PERSON] , в якому зазначено, що 23.03.2018 року близько 10 години він перебував на роботі. Почув конфлікт, який відбувався на другому поверсі. Піднявшись на другий поверх, він побачив [PERSON] , в якої в руках була камера. Він їй повідомив, щоб вона йшла звідти. Коли [PERSON] побачила [PERSON] , в неї з рук випала камера та зачепила її по носу. Після цього, вона зайшла до кабінету, а звідти вийшов [PERSON] . Він без ніяких причин ударив [PERSON] в область обличчя, від чого останній впав на підлогу. Перший удар був нанесений кулаком правої руки та влучив в область потиличної частини голови. Другий удар - кулаком лівої руки та влучив в область потиличної частини\~ голови.\~ Удари були нанесені один за одним. Після другого удару [PERSON] втратив свідомість та прийшов до тями, лежачи на підлозі. Він показав на статистові механізм отримання ним тілесних ушкоджень, що відображено на фототаблиці (т.2 а.с.138-140 КП № 12018170190000163); -висновком експерта № 53 від 08.05.2018 року, відповідно до якого, покази [PERSON] , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 03.05.2018 року, відповідають об`єктивним даним (т.2 а.с.144 КП № 12018170190000163); -протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 11.05.2018 року, проведеного за участю [PERSON] , відповідно до якого, учасники зібралися в приміщенні Бутенківського старостинського округу за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] повідомила, що вона працювала в Бутенківській сільській раді на посаді начальника воєнно-облікового столу. Її робоче місце розташоване в загальному відділі. В кабінеті, крім неї, знаходилися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 23 березня 2018 року біля 10 години ранку вони всі знаходилися на робочому місці. [PERSON] на деякий час вийшла з кабінету, а коли зайшла, помітила, що прохід до її робочого місця заблокував [PERSON] та його дружина [PERSON] , яка знімала на відео чоловіка. З ними також був [PERSON] . [PERSON] \~ голосно вимагав відповідь на свій депутатський запит. Він вимагав від [PERSON] документи, а вона пояснювала, в неї немає відповіді, скоріше за все вони знаходяться в секретаря. [PERSON] надав нову заяву чи запити і вимагав, щоб їх зареєстрували. Він поводив себе викликаючи, неспокійно, намагався спровокувати сварку. [PERSON] зробила йому зауваження стосовно того, що вона переживає за свій стан здоров`я, і прохала його вийти з кабінету та припинити відеозйомку, так як тиждень тому [PERSON] використав сльозоточивий газ відносно неї. Оскільки він не реагував на її зауваження, хвилюючись, [PERSON] вийшла з кабінету. В цей момент [PERSON] вирішила пройти до свого робочого місця, так як там лежали документи для службового користування. Однак прохід був заблокований і між ними виникла суперечка. [PERSON] декілька разів наголошувала, що відеокамера застосовується незаконно, оскільки на її робочому місці є документи з обмеженим доступом. На її зауваження ніхто не відреагував і вона рукою прибрала камеру\~ від\~ свого обличчя. В цей час [PERSON] лівою рукою схопила [PERSON] за обличчя і нігтями роздерла його, почала бити ногами по ногам [PERSON] , нанесла близько 5 ударів. Захищаючись, [PERSON] відштовхнула від себе [PERSON] та не наносила їй у відповідь тілесних ушкоджень. На цей шум підбігла [PERSON] , [PERSON] , секретарі [PERSON] , [PERSON] , інспектор громадського порядку [PERSON] та [PERSON] . Щоб захистити [PERSON] , Демченко В.І. відсунув камеру, яка зачепила ніс [PERSON] . У цей момент [PERSON] вдарив [PERSON] в обличчя кулаком правої руки. Від цього удару [PERSON] впав та вдарився головою\~ об\~ підлогу і втратив свідомість. [PERSON] продовжував бити [PERSON] , наносячи тілесні ушкодження кулаками обох рук та обома ногами в область тулуба, коли той лежав на підлозі без свідомості. Ударів кулаками було близько 5 та стільки ж ногами. [PERSON] висловлював погрози фізичною розправою [PERSON] , так би мовити поквитатися за дружину наступного змісту: «я\~ тебе\~ за\~ дружину вб`ю» та інші висловлювання з нецензурною лайкою. [PERSON] та інші чоловіки, які були присутні, відтягнули [PERSON] від [PERSON] . Після чого [PERSON] показала на статистові характер та локалізацію нанесених [PERSON] ударів. Також вона показала місце, де були нанесені тілесні ушкодження [PERSON] , а саме: кімната коридору на другому поверсі поблизу кабінету земельного відділу (т.2 а.с.166-170 КП № 12018170190000163); -висновком експерта № 221 від 21.05.2021 року, відповідно до якого, заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у [PERSON] згідно висновку експерта № 32 від 13.04.2018 року, можливе за обставин, вказаних свідком [PERSON] під час слідчого експерименту 11.05.2021 року. Заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у [PERSON] згідно висновку експерта № 73 від 12.06.2020 року, можливе за обставин, вказаних свідком [PERSON] під час слідчого експерименту 11.05.2021 року (т.2 а.с.172-173 КП № 12018170190000163); -протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 11.05.2018 року, проведеного за участю [PERSON] , відповідно до якого, учасники зібралися в приміщенні Бутенківського старостинського округу за адресою: с. Бутенки, вул. Полтавська, 48. [PERSON] повідомив, що станом на 23.03.2018 року працював на посаді заступника голови Бутенківської сільської ради. 23.03.2018 року вранці він був на робочому місці та близько 10 години почув сварку на другому поверсі сільської ради. Його кабінет розміщений на першому поверсі. Піднімаючись на другий поверх, він помітив [PERSON] , який стояв біля входу в кабінет загального відділу до [PERSON] спиною. Біля [PERSON] стояв [PERSON] . Коли [PERSON] підійшов ближче, помітив як [PERSON] наніс удар кулаком правою рукою в обличчя інспектору з охорони громадського порядку Бутенківської сільської ради [PERSON] , який стояв спиною до кабінету секретаря виконкому поблизу кабінету земельного відділу. Від удару [PERSON] вдарився\~ об\~ кут дверей і впав, присівши. [PERSON] втратив свідомість. [PERSON] наніс один удар кулаком у груди та ще декілька ударів кулаками обох рук в область грудей [PERSON] та декілька ударів правою ногою в область ніг і тулуба. Ударів правою ногою було три, можливо більше. [PERSON] відтягував [PERSON] від [PERSON] . [PERSON] продовжував погрожувати фізичною розправою [PERSON] , кричав, що «порву за дружину». В цей момент з коридору\~ виходила\~ [PERSON] , її обличчя було подряпане та в крові. [PERSON] знімала себе на відео з дзеркала, що стояло в коридорі. [PERSON] не бачив на ній тілесних ушкоджень. Про вказану подію повідомили в поліцію та в лікарню. [PERSON] надали медичну допомогу на місці, а [PERSON] забрали до лікарні (т.2 а.с.158-162 КП № 12018170190000163); -висновком експерта № 222 від 21.05.2021 року, відповідно до якого, заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у [PERSON] згідно висновку експерта № 32 від 13.04.2018 року, можливе за обставин, вказаних свідком [PERSON] під час слідчого експерименту 11.05.2021 року. Заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у [PERSON] згідно висновку експерта № 73 від 12.06.2020 року, можливе за обставин, вказаних свідком [PERSON] під час слідчого експерименту 11.05.2021 року (т.2 а.с.164-165 КП № 12018170190000163). -диском, який наявний в матеріалах кримінального провадження № 12018170190000161, та який містить зняте на камеру [PERSON] відео в кабінеті загального\~ відділу.\~ На\~ відео зафіксовані погрози [PERSON] на адресу [PERSON] , після того як він побачив на носі в своєї дружини роздертий ніс та кров (а.с.86); Допитана за клопотанням сторони відповідача свідок [PERSON] повідомила, що є дружиною [PERSON] . Вона з чоловіком та депутатом пішли в сільську раду взяти документ. Проводила відеозйомку, оскільки працівники сільської ради вороже до них налаштовані, і для того, щоб був доказ на випадок образ. Вона знімала на камеру свого чоловіка і депутата, намагалася, щоб працівники сільської ради не попали в кадр. Однак останні обурювалися на те, що вона веде відеозйомку. Одна з працівниць сільської ради напала в кабінеті на [PERSON] , намагалася вибити в неї камеру. Їхня сутичка закінчилася на порозі кабінету. [PERSON] вийшла в коридор,\~ щоб\~ не провокувати, а та працівниця залишилася в кабінеті. Ззаді [PERSON] прибіг [PERSON] , вибив рукою камеру, яку вона тримала в правій руці, і кулаком вдарив її в обличчя, а саме в ніс. Камера полетіла вниз в інший кабінет, двері якого були відчинені. Побачивши це, [PERSON] почав захищати дружину, став перед нею, затулив її, щоб [PERSON] не міг її більше вдарити. [PERSON] не бив [PERSON] . [PERSON] не пам`ятає чи [PERSON] падав, чи втрачав свідомість. Однак суд критично оцінює показання свідка [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , оскільки вона є заінтересованою особою в результаті розгляду справи, а тому не може об`єктивно свідчити по справі. -показаннями свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні повідомила, що працює заступником директора з медичної частини Кобеляцької міської лікарні. На момент події вона виконувала обов`язки заступника головного лікаря. Оскільки минуло 6 років, даної події вона не пам`ятає. У виписці хвороби [PERSON] від 2018 року стоїть її підпис як в.о. заступника головного лікаря. На запитання [PERSON] чи можливо відрізнити старі черепно-мозкові травми від нових, так як у 1998 році, 2000-х роках [PERSON] вже діагностували черепно-мозкову травму, [PERSON] відповіла так, це можливо розрізнити на МРТ, наприклад, по характеру пошкоджень кісток, судин тощо. -показаннями свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні повідомила, що працює лікарем-невропатологом. Не пам`ятає щодо проходження [PERSON] лікування в 2018 році. На запитання [PERSON] чи може МРТ показати, що в людини була черепно-мозкова травма 15 років тому, [PERSON] відповіла що може так, а може й ні. Це залежить від того, чи є перелом кісток чи не має, чи є струс, забій.\~ -показаннями свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні повідомила, що працює судовим медичним експертом. Травму можливо отримати як лежачи на спині, так і сидячи. По хронології подій втрату [PERSON] свідомості, його госпіталізацію та огляди відповідними лікарями не можливо не зв`язати з отриманою ним травмою. -висновком\~ експерта № 32 від 13.04.2018 року, відповідно до якого, в [PERSON] виявлено ЗЧМТ з забоєм головного мозку (геморагічним) лівої лобної долі, сенсорна приглухуватість, ангіопатія сітківки по гіпертонічному типу, ділянок припухання на волосяній частині голови в потиличній області справа і зліва. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету і відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. виявлені ушкодження виникли в термін і при вказаних обставинах можливо 23.03.2018 року. [PERSON] міг отримати тілесні ушкодження при 2-х ударах кулаками по голові (т.2 а.с.135-136 КП № 12018170190000163); -висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи № 73 від 12.06.2020 року (т.2 а.с.146-154 КП № 12018170190000163), відповідно до якого, [PERSON] отримав закриту черепно-мозкову травму - забій головного мозку, забій м`яких тканин у потиличній ділянці голови (праворуч та ліворуч), які утворились від ударної дії тупого(их) предмету(ів), що можливо і при однократному падінні на площині навзнак, у тому числі і самовільному, з контактуванням з твердою поверхнею потиличною частиною голови, дещо більше справа, і травмуванням головного мозку в лівій лобній долі по протиударному механізму. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 23.03.2018 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Як вказано в «Карті виїзду швидкої медичної допомоги» № 2288 та в «Медичній карті стаціонарного хворого» № 1248, у [PERSON] при зверненні за медичною допомогою 23.03.2018 року відмічався незначний біль у ділянці правого колінного суглобу, рухи в повному обсязі, рентгенологічне чи ультразвукові дослідження даної ділянки не проводилися, візуальні зміни в проекції вказаного суглобу не описані. Тому, згідно з п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, діагноз «Забій правого колінного суглобу» при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується, так як встановлений на підставі суб`єктивних факторів. Покази [PERSON] дані ним 03.05.2018 року під час слідчого експерименту, не суперечать анатомічній локалізації, давності та механізму утворення виявлених у нього тілесних ушкоджень. Слід зазначити, що судом відмовлено в клопотанні сторони відповідача про допит експертів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які входили в комісію експертів при проведенні даної комісійної експертизи, оскільки висновок є повним, змістовним, уточнень не потребує, в ньому були враховані попередні захворювання [PERSON] . Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що 23 березня 2018 року протиправною поведінкою [PERSON] завдано [PERSON] тілесних ушкоджень. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 284 КПК передбачено перелік підстав для закриття кримінального провадження, які поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі. Реабілітуючими є ті підстави, що пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочин. На противагу цьому, нереабілітуючими є ті, що позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України доктриною кримінального права визначено як нереабілітуючу підставу звільнення від кримінальної відповідальності. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 398/571/15-ц (провадження №61-1059св20) зроблено висновок про те, що звільнення від кримінальної відповідальності в контексті розглядуваного правового інституту не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими. У постанові Верховного Суду від 25.02.2020 року по справі № 599/595/18, зазначено, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У постановах Верховного Суду від 10 липня 2021 по справі № 161/694/20 (провадження № 51-811км21), від 17 серпня 2022 року по справі № 346/4425/18 (провадження № 61-7008св21) сформульовано висновок про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України є нереабілітуючими обставинами, тому відповідач повинен відшкодувати позивачу заподіяну з його вини матеріальну шкоду. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої постановлено ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Схожа позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21 липня 2022 року у справі №752/13375/19. Зважаючи на те, що [PERSON] не наполягав на продовженні кримінального провадження, яке закрито саме за його клопотанням з підстав, що не є реабілітуючими, суд на підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України виходить з того, що мало місце заподіяння [PERSON] . [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за вказаних вище обставин, та що такі дії вчинені саме [PERSON] , а тому [PERSON] має право як особа, що є потерпілою в кримінальному провадженні, на відшкодування завданої такою поведінкою шкоди. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Судом установлено, що позивач поніс витрати на купівлю медичних препаратів та лікування, оскільки внаслідок отриманих травм вимушений був звернутись за медичною допомогою. На підтвердження понесених матеріальних витрат суду надано копії виписки з історії хвороби № 12, магнітно-резонансної томографії від 30.03.2018 року та від 27.05.2020 року, товарних чеків № 200 від 29.03.2018 року на суму 117,15 гривень, № 207 від 03.04.2018 року на суму 34,00 гривень, № 218 від 05.04.2018 року на суму 47,80 гривень, № 232 на суму 715,25 гривень (т.1 а.с.4-5,8-10). У матеріалах кримінального провадження № 12018170190000163 наявні лист лікарських призначень, оригінали вказаних товарних чеків, а також оригінали чеків на придбання [PERSON] ліків у сумі 32,74 гривень, 173,76 гривень, 447,33 гривень, 19,35 гривень, а всього 673,18 гривень (т.1 а.с.30-31,33). Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься розрахунок оплати за послугами медичної допомоги № 429186 від 27.05.2020 року на суму 1040,00 гривень, однак квитанція про оплату таких послуг відсутня (т.1 а.с.32). Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Зважаючи на те, що позивачем доведено заподіяння йому шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача, суд приходить до висновку про часткову доведеність понесення позивачем витрат на лікування. Суд вважає належними доказами товарні чеки № 200 від 29.03.2018 року на суму 117,15 гривень, № 207 від 03.04.2018 року на суму 34,00 гривень, № 218 від 05.04.2018 року на суму 47,80 гривень, № 232 на суму 715,25 гривень, квитанції на суму 32,74 гривень, 173,76 гривень, 447,33 гривень, 19,35 гривень. Загальний розмір таких витрат за результатами сумарного калькулятивного підрахунку складає 1587,38 гривень. Витрати на вказану суму узгоджуються з цільовим їх призначенням і відповідають періоду лікування та обстеження. Решта суми на відшкодування матеріальних витрат не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів у вигляді квитанцій на оплату медичної допомоги згідно розрахунку № 429186 від 27.05.2020 року. При цьому, в позовній заяві представник позивача зазначила, що позивач не має можливості підтвердити всі понесені ним витрати на лікування в зв`язку з ненаданням йому квитанцій. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд доходить такого висновку. У статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21) зазначено, що абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, в якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно пунктів 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати\~ немайнового характеру\~ внаслідок\~ моральних\~ чи фізичних страждань,\~ або інших негативних\~ явищ,\~\~ заподіяних\~\~ фізичній\~\~ чи\~\~ юридичній\~\~ особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода\~ може полягати, зокрема:\~ у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності\~\~ (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням\~ під слідством і судом,\~ у порушенні\~ нормальних\~ життєвих зв`язків через неможливість продовження активного\~ громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності\~ обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння\~ її\~ заподіювача,\~ наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним\~ діянням\~ заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи\~ фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при\~ цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У постановах Верховного Суду від 25.05.2022 року по справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22) від 05.12.2022 року по справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21) зазначено, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року по справі № 464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає в стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає в неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною та при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). Як вказано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року по справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, але її розмір позивачем дещо завищений. Вирішуючи питання про розмір завданої позивачеві моральної шкоди, суд бере до уваги, що вже самим фактом ушкодження здоров`я йому спричинена моральна шкода. Внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень він вимушений був терпіти фізичний біль та моральні переживання, змушений проходити лікування, звертатися до лікарів і перебувати під їх наглядом. При вказаних обставинах суд вважає, що за наслідками отриманих позивачем тілесних ушкоджень порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Враховує суд і характер отриманих позивачем тілесних ушкоджень. Так, дії відповідача [PERSON] кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Суд бере до уваги те, що між злочинними діями відповідача та завданою позивачу моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, діями відповідача завдано позивачу немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, в результаті вчиненого відносно нього злочину. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачу [PERSON] спричинено моральну шкоду внаслідок протиправної поведінки відповідача [PERSON] , яка мала місце 23.03.2018 року, внаслідок якої [PERSON] заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, через що він зазнав фізичного болю, страждань, у тому числі душевних, оскільки, на думку суду, спричинення встановлених тілесних ушкоджень беззаперечно тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків, неможливість активного особистого життя, роботи в попередніх обсягах (до травми) та потребує додаткових зусиль, необхідних для організації свого життя як у побуті, так і в роботі в зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями. На фоні довготривалих переживань та з урахуванням вікової статі, позивач [PERSON] продовжує переживати фізичний недуг, перенапруження та емоційні проблеми. Психологічний вплив психотравмуючої ситуації має для нього глибокий характер, який обумовлений тривалими за часом моральними та фізичними стражданнями, через що порушено життєві зв`язки внаслідок неможливості продовження звичного активного життя, розладом емоційної та вольової сфери, з допущенням обмеження прав і свобод та приниженням честі і гідності як громадянина. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди. Саме таку суму суд вважає співмірною заподіяній моральній шкоді потерпілому. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної йому внаслідок ушкодження здоров`я, він звільняється від сплати судового збору. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 803,59 гривень, виходячи з розрахунку: -матеріальна шкода: 1587,38 гривень х 100 : 2894,00 гривень = 54,85 % від суми судового збору 1073,60 гривень (станом на 2023 рік) = 588,87 гривень; -моральна шкода: 10000,00 гривень х 100 : 50000,00 гривень = 20 % від суми судового збору 1073,60 гривень (станом на 2023 рік) = 214,72 гривень.

Outcome: partial