Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та просить: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , як дочкою та батьком; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [PERSON] мав у приватній власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючий документ (договір дарування) на вищевказаний житловий будинок втрачено. У зв`язку із зміною містобудівної ситуації житловому будинку, який належав [PERSON] , змінено адресний номер на 8Б. [PERSON] помер [INFO] , не залишивши заповіту. Спадкоємцем першої черги за законом була його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті батька та стала власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , однак юридично свої спадкові права не оформила. [PERSON] померла [INFO] , не залишивши заповіту. Спадкоємцем першої черги за законом є її дочка - позивачка [PERSON] , яка була зареєстрована з померлою на час її смерті. Прийнявши спадщину після смерті мами, позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Вивчивши подані позивакою документи, нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджував би право власності спадкодавця [PERSON] , спадкоємцем якого була його дочка - спадкодавець [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав, та у зв`язку із відсутністю доказів родинних відносин між ними. Згідно відомостей про народження, що містяться в архівній довідці Державного архіву Івано-Франківської області, спадкодавиця значиться як « [PERSON] », а її батько -« [PERSON] », який згідно свідоцтва про смерть значиться як « [PERSON] », що не дає можливості встановити родинний зв`язок між померлою [PERSON] та [PERSON] , як між дочкою та батьком. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , як дочкою та батьком, потрібне позивачці для подальшого оформлення спадкових прав. Згідно звіту про оцінку ринкова вартість житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] становить 156 400 грн. Ухвалою суду від 24.09.2024 прийнято до розгляду тавідкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.02.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивачка 28.03.2025 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Городенківська міська рада через систему «Електронний суд» 15.10.2024 надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами, рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] , [INFO] , - « [PERSON] », актовий запис № 62 від 19 листопада 1984 р. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 квітня 1966 р., стверджується, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 39 від 23квітня 1966 р., її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Батьки позивачки [PERSON] , 1936 року народження, уродженець с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, та [PERSON] , 1941 року народження, уродженка м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, перебували в зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 52 від 02 грудня 1965 р., про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 02 грудня 1965 р. Однак, із копії архівної довідки від 11.01.2024 № В-2(Ц)/06-06, виданої державним архівом Івано-Франківської області, вбачається, що [INFO] у м. Городенка народилася [PERSON] , хрещена [INFO] у церкві м. Городенка (а/з № 120); батько [PERSON] ; мати [PERSON] , донька [PERSON] і [PERSON] , уродж. [PERSON] . Відповідно до положень сімейного законодавства Українипрізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. Складовим елементом імені фізичної особи є по батькові. За загальним правилом, по батькові дитини утворюється від власного імені батька. Наведене свідчить, що [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Городенка, по батькові [PERSON] , її батьками були: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії посвідки про шлюб № 95, складеної 19.11.1940 Городенківським районним бюро ЗАГС, 19.11.1940 зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] ; прізвище чоловіка та жінки після шлюбу « [PERSON] ». Згідно списку українських чоловічих імен з вільної енциклопедії ім`я « [PERSON] » - чоловіче російське ім`я, українською мовою - « [PERSON] ». Отже, слід вважати, що [PERSON] , яка зареєструвала шлюб із [PERSON] , по батькові « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 80 років у м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 83 від 04 вересня 1989 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія довідки про останнє місце реєстрації громадянина на день його смерті від 04.09.2024 № [NUMBER] , видана центром надання адміністративних послуг Городенківської міської ради Івано-Франківської області. Із копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [INFO] у віці 81 рік у м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 113 від 24 вересня 1994 р. Мама позивачки - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 80 років у м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 189 від 02 березня 2022 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 березня 2022 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Видача свідоцтв про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється на підставі складеного актового запису цивільного стану у повній відповідності до нього. Різне написання дошлюбного прізвища матері позивачки [PERSON] - « [PERSON] » у архівній довідці про народження та « [PERSON] » у свідоцтві про одруження, а також різне написання прізвища [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , - « [PERSON] » у архівній довідці про народження матері позивачки, « [PERSON] » у посвідці про шлюб та « [PERSON] » у свідоцтві про смерть суд розцінює як помилки, допущені органами державної реєстрації актів цивільного стану, уповноваженими на видачу відповідних документів на час їх видачі. Відповідно до 1.14 Розділу І «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерстваюстиції України12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України14 січня 2011 р. за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Приймаючи до уваги вищенаведене, неможливість внесення змін до актових записів цивільного стану після смерті особи без підтвердження родинних зв`язків осіб, які звертаються із відповідними заявами, враховуючи співзвучність прізвищ « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », оцінивши зібрані докази, суд приходить до переконання, що [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , є дочкою та батьком. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 11260 від 25.06.2024, виданою згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, стверджується, що в реєстровій книзі під реєстровим № 298 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності (розмір частки: 1) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] на підставі договору дарування, засвідченого нотаріальною конторою 10.02.1952 за № 670. Відповідно до примітки у даній виписці у 1986 р. побудована прибудова літ «А1», дозвільні документи на будівництво якої не надані. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , виготовленого 21.06.2024, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1902 р., прибудова у 1986 р., господарські будівлі та споруди - в 1949, 1960, 1990 роках. Ринкова вартість житлового будинку літ. «А» загальною площею 78,2 кв.м, житловою площею 50,3 кв.м, прибудови, господарських будівель і споруд, що знаходяться за вищевказаною адресою, станом на 12.09.2024 становить 156400 грн, що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». У зв`язку із зміною містобудівної ситуації було змінено адресний номер житлового будинку, що належав [PERSON] з « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] », що стверджується довідкою № 662, виданою 17.09.2024 Городенківською міською радою. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; за вказаною адресою інших зареєстрованих осіб не було, про що свідчить копія довідки про останнє місце реєстрації громадянина на день його смерті від 19.01.2024 № [NUMBER] , видана центром надання адміністративних послуг Городенківської міської ради Івано-Франківської області. [PERSON] заповіту не вчиняв, що стверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77191137, виданої 04.06.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , 1941 р.н., про що свідчить копія довідки № 1281/02-14, видана 19.07.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області. Відповідно до ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак не зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Інформаційною довідкою № 77191133 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 04.06.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. [PERSON] померла [INFO] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] померла після [INFO] , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; на день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією довідки № 2788228, виданої 03.09.2024 центром надання адміністративних послуг Городенківської міської ради Івано-Франківської області. Спадкодавець [PERSON] заповіту не вчиняла, що стверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77191195, виданої 04.06.2024 Городенківською районною державною нотаріальною конторою. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка - позивачка [PERSON] , яка прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Даний факт підтверджується також копією довідки № 1282/02-14, виданої 19.07.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , успадкований нею після смерті батька [PERSON] , як спадкоємцем першої черги за законом, однак документи на спадкове майно [PERSON] не оформила. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 196/2024, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 04.06.2024 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця, зокрема, житловий будинок, що розташований за вищевказаною адресою. Копією Витягу № 77191227 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 04.06.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 72526308 (номер у нотаріуса 196/2024), спадкодавець - [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата смерті: [INFO] . Підставою звернення позивачки до суду стало те, що постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 27.08.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав, з посиланням на те, що спадкоємець не надала оригінал документу, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] , спадкоємцем якого була його дочка - спадкодавець [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] . Крім того, нотаріусу не надано доказів родинних відносин між померлою [PERSON] та померлим [PERSON] , як дочкою та батьком. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набув чинності 03.08.2004, державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 25.10.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 394939951, сформована 14.09.2024. Однак, судом взято до уваги зміну адресного номеру житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] та належав [PERSON] , з № 8 на № 8б. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 395350628, сформованої 18.09.2024, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області на підставі договору дарування, засвідченого нотаріальною конторою 10.02.1952 за № 670, який втрачено. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті батька [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та фактично стала власником, однак до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно не зверталася. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті матері [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та фактично стала власником, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на дане нерухоме майно через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, спадкоємцем якого була [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав, та через відсутність доказів родинних зв`язків між спадкодавцями. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, правомірність набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення. На підставі ст.ст. 524-526, 529, 548, 549, 560 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved