Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Ліндаєва О.С. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно; визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири; скасування реєстраційних дій із реєстрації іпотеки та обтяження на квартиру та просила суд постановити рішення, яким визнати за позивачем право іпотекодержателя на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 576701380380; визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер 2106, посвідчений 06.04.2015 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою P.O., укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; скасувати запис про іпотеку № 29889023, внесений 17.01.2019 12:27:33 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45089508 від 17.01,2019 12:50:59 приватним нотаріусом Мангуш A.M., Київський міський нотаріальний округ, на підставі укладеного договору іпотеки, що був посвідчений 17.01.2019 року Мангуш A.M., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №92; скасувати запис про іпотеку № 29888604, внесений 17.01.2019 12:21:46 на підставі рішення про деравну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45089174 від 17.01.2019 12:40:30 приватним нотаріусом Мангуш A.M., Київський міський нотаріальний округ, на підставі укладеного договору іпотеки, що був посвідчений 17.01.2019 року Мангуш A.M., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №92. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 22.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» було укладено кредитний № 0147/08/00-ZNv. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення суми кредиту, між ПАТ «Банк Форум», яке з 19.04.2010 року було правонаступником АКБ «Форум», та трьома іпотекодавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було укладено Договір іпотеки, який був посвідчений 22.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. і зареєстрований в реєстрі за № 5290. Згідно умов даного договору іпотеки, ПАТ «Банк Форум» в забезпечення виконання кредитного договору було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS] . Квартира як предмет іпотеки належала іпотекодавцям в рівних частках по 1/3 в кожного на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва від 09.12.1997 року згідно з розпорядженням (наказом) від 09.12.1997 № 995, право власності за яким було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна 04.01.1998 року за реєстровим № 1090. Заставна вартість квартири як предмета іпотеки становила 604 411,00 гривень. 22.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. було накладено заборону відчуження на квартиру [ADDRESS] , як предмета іпотеки та зареєстровано в реєстрі обтяжень нерухомого майна за № 558. [INFO] померла одна із іпотекодавців [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Приватним нотаріусом КМНО Погорєловим Б.С. було видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , то відповідно вона стала власницею 2/3 частини даної квартири у порядку спадкування. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/1481/14-ц від 14.04.2014р. стягнуто з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 71449,94 доларів США. 19.06.2014 державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/756/551/14, виданого 25.04.2014 Оболонським районним судом міста Києва про стягнення із [PERSON] на користь банку заборгованості. Окрім того державним виконавцем Оболонського районного управління юстиції м. Києва було внесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , у т.ч. і квартири за адресою: [ADDRESS] , та оголошено про заборону № 46456211 від 07.04.2015 року. 04.12.2014 року, Оболонський районний суд міста Києва у справі № 756/4006/14-ц відмовив у задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0141/08/00-ZNv від 22.08.2008 року з [PERSON] та [PERSON] на предмет іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015 року у справі № 756/4006/14-ц рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04.12.2014 року було скасовано та справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 11.01.2017 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/4006/14-ц, звернуто стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів з продажу предмету іпотеки в межах процедури виконавчого провадження з визначенням ціни продажу предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження у порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», але не менше визначеної сторонами вартості предмета іпотеки у сумі 604 411,00трн. Постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2019 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11.01.2017 року скасоване та ухвалене у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено. 22.01.2017 року Оболонський районний суд міста Києва видав виконавчий лист у справі за 756/4006/14-ц, про стягнення з відповідача [PERSON] та [PERSON] предмету іпотеки, забезпечуваного обтяженням, а саме, на квартиру [ADDRESS] . 20.07.2017 року ПАТ «Банк Форум» із метою виконання судового рішення про звернення стягнення на спірну квартиру як на предмет іпотеки було отримано витяг із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 92389724 щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , із якого і з`ясувалось, що квартира належить на праві власності вже зовсім іншій особі, тобто ні [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] , та право власності набуто нею на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 2106, виданий 06.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою P.O., номер запису про право власності 9299931, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20533796 від 06.04.2015. Таким чином станом на 06.04.2015 року іпотекодавцями [PERSON] і [PERSON] було знято усі обтяження з предмету іпотеки та наявності забезпечення вказаною квартирою як іпотекою зобов`язань вказаним осіб за кредитним договором було вчинено відчуження квартири за договором купівлі-продажу. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стегостенко Наталія Борисівна 02.04.2015 року, 01:36:41 на підставі рішення Оболонського іконного суду міста Києва від 11.03.2015 року по справі № 2245/23-15 вчинила дію по припиненню обтяження на квартиру [ADDRESS] , номер запису про бтяження 9260191, індексний номер 20451933 від 01.04.2015, 23:52:46, що було внесено до реєстру 02.04.2015,01:34:33, окрім того приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стегостенко Наталія Борисівна, 01,04.2015 року, 23:51:04 на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11.03.2015 року по справі № 2/1927/15-ц припинила договір іпотеки на квартиру [ADDRESS] , індексний номер рішення 20451938 від 02.04.2015, 01:38:09, яке внесла до реєстру 02.04.2015, 01:56:02. ПАТ «Банк Форум» було встановлено, що описані вище судові рішення, нібито прийняті Оболонським районним судом міста Києва 11.03.2015 року у справах № №2245/23-15 та № 2/1927/15-ц, в дійсності не існують, судом не виносилися, і такі справи за таким номером взагалі не існують. У результаті, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне провадження за № 12018100050004234 від 30.05.2018 року, в якому ПАТ «Банк Форум» було залучено в якості потерпілого. 22.08.2018 року старшим слідчим Оболонського УП ГУНП у м. Києві було проведено допит представника потерпілого ПАТ «Банк Форум», та з`ясовано про наявність у діях [PERSON] , ознак складу злочину/правової кваліфікації кримінального правопорушення передбачених ч. 4 ст. 190, ст.ст. 282, 388 КК України, у діях [PERSON] , ознак складу злочину/правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбачених ст. 388 КК України. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, встановлено, що приватний нотаріус КМНО Стегосенко Н.Б. не вчиняла жодних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із метою внесення якихось змін до відомостей про об`єкт нерухомого майна квартири [ADDRESS] у тому числі щодо припинення обтяжень- заборони на відчуження квартири та іпотеки, а ці дії були вчинені іншими особами, шляхом використання відповідного програмного забезпечення отримали доступ до комп`ютерної техніки нотаріуса та від її імені( логіна, пароля, аккаунта чи особистого кабінету) у відповідних реєстрах вчинити протиправні дії по внесенню відповідних змін без її волі та відома. 30.11.2018 року між ПАТ « Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно за результатами проведення відкритих торгів та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги №1278-Ф. крім того 30.11.2018між ПАТ « Банк Форум» та [PERSON] було укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки. Окрім того відповідачем 17.01.2019 року було передано спірну квартиру в іпотеку [PERSON] , із якою було укладено договір позики грошей від 17.01.2019 року на суму 560170,00 три., на підставі укладеного договору іпотеки, то був посвідчений 17.01.2019 року Мангуш A.M., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №92, на підставі чого до реєстру було внесено запис про іпотеку№ 29889023 від17.01.2019. Також, 17.01.2019 12:21:46 у реєстрі було зареєстровано обтяження за № 29888604 (заборона на нгерузоме майно), на підставі зазначеного вище договору іпотеки, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45089174 від 17.01.2019. Зазначені записи про обтяження та про іпотеку щодо квартири підлягають скасуванню, так як були вчинені щодо майна, яке було набуто [PERSON] всупереч норм чинного законодавства, без згоди позивача, як іпотекодержателя та такі дії із безпідставно набутим майном є протиправними. 14 січня 2020 року Солом`янським районним судом міста Києва у справі № 760/17960/19 було ухвалено заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «БАНК ФОРУМ», треті особи [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору відступлення права вимоги № 1278-Ф, недійсним. 27.01.2022 року Солом`янським районним судом міста Києва у даній справі було прийнято рішення, яким суд першої інстанції вирішив у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Постановою Київського мпеляційного суду від 21 вересня 2022 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27.01.2022 року було залишене без змін. Постановою Верховного Суду від 10 січня 2024 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27.01.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 21.09.2022року залишено без змін. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06.09.2024 року постановлено відкрити загальне позовне провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно; визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири; скасування реєстраційних дій із реєстрації іпотеки та обтяження на квартиру, призначено підготовче судове засідання та встановлено строк учасникам справи на подання заяв по суті спору. 11.10.2024 відповідач [PERSON] через свого представника - адвоката Бордунову Н.О. звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на визнання відсутнім права та просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] , яка придбана на підставі договору купівлі-продажу квартири №2106 від 06.04.2015 укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] ; визнати відсутнім у [PERSON] право на визнання іпотеко держателем квартири [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 06.04.2015 між [PERSON] , [PERSON] як продавцями та власниками квартири [ADDRESS] та [PERSON] , як покупцем укладено договір купівлі-продажу квартири за умовами якого продавці передають у відповідних частинах кожна у власність покупця, а покупець приймає у власність квартиру (надалі по тексту договір купівлі-продажу). Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського штаріального округу Падалка Р.О. та зареєстрований в реєстрі № 2106. За змістом п. 11 договору купівлі-продажу зазначено, що за домовленістю сторін продаж квартири здійснено за 1 165 600 грн, розрахунок між сторонами здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з рахунку покупця відкритого в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" м.Києва на рахунки продавців у відповідних частинах кожному, а саме на рахунок продавця [PERSON] відкритого в АТ '"Банк "Фінанси та Кредит" м.Києва перераховується сума у розмірі 777 066 грн 67 коп, на рахунок продавця [PERSON] відкритого в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" м.Києва сума в розмірі 388 533 грн 33 вш. Ціна продажу відповідає дійсним намірам сторін. Ціну продажу продавці вважають вигідною для себе, її розмір не пов`язаний зі збігом якихось важких для нього обставин і повністю його задовольняє. За умовами п. 4 укладеного договору купівлі-продажу продавці свідчили, що від покупця не прихована обставин, які мають істотне значення; для укладення цього договору, квартира нікому не продана, не подарована, не знаходиться у заставі (в тому числі податковій), під забороною арештом не перебуває, її не здано в оренду, щодо неї не ведуться судові спори, як юридична адреса вона не використовується і як внесок до статутного капіталу юридичних осіб ж передана, треті особи не мають прав на зазначену квартиру. Також продавці свідчили, що внаслідок продажу квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі малолітніх неповнолітніх дітей, непрацездатних та інших, яких продавці зобов`язані утримувати за законом або договором. Продавці додатково свідчили, що немає будь-яких обтяжень, що можуть бути підставою для визнання цього договору недійсним. На момент укладення договору купівлі-продажу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру обтяжень не вбачалось про існування жодних обмежень та обтяжень, або про існування будь-яких потенційних прав третіх осіб на квартиру, тобто були відсутні відомості того що, продавці [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не мали права відчужувати спірну квартиру. За результатами укладеного договору купівлі - продажу та набуття позивачем права власності на квартиру відповідний напис вчинено в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №92999931. З часу придбання квартири позивач вільно, безперешкодно користуватися приміщенням квартири, сплачувала комунальні послуги, як власник укладала щодо квартири правочини. 11.10.2024 від відповідача надійшов відзив відповідно до якого просили в задоволені позову відмовити, оскільки в контексті пред`явленого позову позивач [PERSON] може заявляти возовні вимоги про визнання її іпотекодержателем виключно при наявності непогашеної заборгованості у боржника [PERSON] . За змістом відомостей з Реєстру виконавчих проваджень АСВП станом на 04.10.2024 всі виконавчі провадження щодо [PERSON] є завершеними. Безумовно завершення виконавчого провадження можливе, як з підстав реального виконання рішення, так і без цього, проте в контексті, даного позову саме позивач повинна доводити наявність невиконаного зобо`язання. Доказів існування заборгованості у боржника [PERSON] по кредитному договору №0147/08/0- ZNv укладеному 22.08.2008 між АКБ "ФОРУМ" та відповідачем №2 [PERSON] матеріали справи не містять. Відсутність відомостей про непогашену заборгованість боржника [PERSON] свідчить про відсутність порушених прав [PERSON] з огляду на що позовні вимоги є необгрунтованими. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те що у зв`язку з заборгованістю боржника [PERSON] , кредитор ПАТ "БАНК ФОРУМ" звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості. 14.04.2014 Оболонським районним судом м. Києва постановлено рішення у справі №756/1481/14-ц, яким позов ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0147/08/00- ZNv від 22.08.2008 року задоволено. На підставі вказаного рішення, Оболонським районним судом м. Києва 11.07.2014 року у справі №756/1481/14-ц видані виконавчі листи. У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою по справі №756/1481/14-ц про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 30.11.2018 року між нею та ПАТ «Банк Форум» укладено договір про відступлення прав вимоги (купівлю-продаж) прав вимоги №1278-Ф, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0147/08/0- ZNv від 22.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] перейшло до [PERSON] , тому з цих підстав заявник просила суд замінити у виконавчому провадженні стягувачу ПАТ « Банк виконавчому провадженні стягувана ПАТ «Банк Форум» його правонаступником - [PERSON] . 27.08.2019 Оболонський районний суд м. Києва відмовив у задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження про стягнення заборгованості за кредитним договором №0147/08/00- ZNv на підставі укладеного договору про відступлення прав вимоги (купівлю-продаж) прав вимоги №1278-Ф. Київський апеляційний суд апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 серпня 2019 року без змін. Рішення судів набрали законної сили та в касаційному порядку не оскаржувалася. Тобто суди констатували відсутність набуття позивачем [PERSON] права щодо заміни її як сторони виконавчого провадження, а відтак і набуття нею права кредитора у зв`язку з укладенням договору про відступлення прав вимоги (купівлю-продаж) прав вимоги № 1278-Ф, відтак позивач немає правомочностей на пред`явлення даного позову. 30.11.2018 між ПАТ "БАНК ФОРУМ", як банком та позивачем [PERSON] , як новим кредитором укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №1278-Ф (а.с. 92-97). На підставі п. 2.1. договору №1278-Ф банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців/заставодавців та поручителів зазначених в додатку № 1 та акті приймання-передачі документації до цього договору, включаючи права до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за іредитними договорами, іпотечними договорами, договорами застави та договорами поруки з урахуванням усіх змін доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатку № 1 та Акті приймання-передачі документації до цього договору. Відомості про відступлення заборгованості відносно боржника [PERSON] зазначені в додатку № 1, яким є Реєстр договорів, права вимоги за якими виступають, та боржників за такими договорами (а.с. 97), п. 24 згідно нумерації реєстру. 30.11.2018 між ПАТ "БАНК ФОРУМ", як первісним кредитором та позивачем [PERSON] , як новим кредитором укладено Договір про відступлення прав за Договорами іпотеки (іпотечними договорами) згідно пункту 1.1 якого зазначено, що у зв`язку з укладенням між первісним іпотекодержателем та новим іпотекодержателем договору №1278-Ф про відступлення прав вимоги від 30.11.2018 разом з усіма додатками до них укладеними між первісним іпотекодержателем та боржниками/іпотекодавцями, первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває прав первісного іпотекодержателя, належних первісному іпотекодержателю згідно з Договорами іпотеки (іпотечними договорами) зазначеними у переліку Додатку № 1 до договору відступлення прав. 30.11.2018 за результатами укладення Договору про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами) сторонами, а саме ПАТ "БАНК ФОРУМ", як первісним кредитором та [PERSON] , як новим кредитором укладено реєстр договорів іпотеки права вимоги за якими відпускаються. Проте право вимоги за іпотечним договором відносно [PERSON] та спірна квартира не передавалася. Таким чином при укладенні договору про відступлення права вимоги ПАТ « Банк Форум» відступлено лише право вимоги за кредитним договором, а за договором іпотеки право вимоги не відступлено. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в зустрічному позові відмовити. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні проти наданого позову заперечила, просила суд зустрічний позов задовольнити, а в первинному позові відмовити. Окрім того просила суд застосувати строк позовної давності. Відповідачі до судового засідання в судове засідання не з`явилися про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачів. Представник третьої особи до судового засідання надав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. 22.08.20008 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0147/08/00-ZNv. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення суми кредиту, між ПАТ «Банк Форум», яке з 19.04.2010 року було правонаступником АКБ «Форум», та трьома іпотекодавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було укладено Договір іпотеки, який був посвідчений 22.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. і зареєстрований в реєстрі за № 5290. Згідно умов даного договору іпотеки, ПАТ «Банк Форум» в забезпечення виконання кредитного договору було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS] . Квартира як предмет іпотеки належала іпотекодавцям в рівних частках по 1/3 в кожного на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва від 09.12.1997 року згідно з розпорядженням (наказом) від 09.12.1997 № 995, право власності за яким було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна 04.01.1998 року за реєстровим № 1090. Відповідно до ч. 1.2. розділу 1 Договору іпотеки, боржник передає в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: квартиру, що складається з 2 (двух) житлової кімнати, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартість Предмету іпотеки, за домовленістю сторін, становить: 604411,00 гривень (ч. 1.4. розділу 1 Договору іпотеки). Зокрема, відповідно до пунктів Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернення стягнення на Предмет іпотеки: у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати Предмета іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Як встановлено ч. 5.4 розділу 5 Договору іпотеки, звернення стягнення на Предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього Договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку». [INFO] померла одна із іпотекодавців [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Приватним нотаріусом КМНО Погорєловим Б.С. було видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , то відповідно вона стала власницею 2/3 частини даної квартири у порядку спадкування. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/1481/14-ц від 14.04.2014р. стягнуто з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 71449,94 доларів США. 04.12.2014 року, Оболонський районний суд міста Києва у справі № 756/4006/14-ц відмовив у задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0141/08/00-ZNv від 22.08.2008 року з [PERSON] та [PERSON] на предмет іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015 року у справі № 756/4006/14-ц рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04.12.2014 року було скасовано та справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 11.01.2017 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/4006/14-ц, звернуто стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів з продажу предмету іпотеки в межах процедури виконавчого провадження з визначенням ціни продажу предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження у порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», але не менше визначеної сторонами вартості предмета іпотеки у сумі 604 411,00трн. Постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2019 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11.01.2017 року скасоване та ухвалене у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено. 22.01.2017 року Оболонський районний суд міста Києва видав виконавчий лист у справі за 756/4006/14-ц, про стягнення з відповідача [PERSON] та [PERSON] предмету іпотеки, забезпечуваного обтяженням, а саме, на квартиру [ADDRESS] . 20.07.2017 року ПАТ «Банк Форум» із метою виконання судового рішення про звернення стягнення на спірну квартиру як на предмет іпотеки було отримано витяг із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 92389724 щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , із якого і з`ясувалось, що квартира належить на праві власності вже зовсім іншій особі, тобто ні [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] , та право власності набуто нею на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 2106, виданий 06.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою P.O., номер запису про право власності 9299931, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20533796 від 06.04.2015. Станом на 06.04.2015 року іпотекодавцями [PERSON] і [PERSON] було знято усі обтяження з предмету іпотеки та наявності забезпечення вказаною квартирою як іпотекою зобов`язань вказаним осіб за кредитним договором було вчинено відчуження квартири за договором купівлі-продажу. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стегостенко Наталія Борисівна 02.04.2015 року, 01:36:41 на підставі рішення Оболонського рйонного суду міста Києва від 11.03.2015 року по справі № 2245/23-15 вчинила дію по припиненню обтяження на квартиру [ADDRESS] , номер запису про обтяження 9260191, індексний номер 20451933 від 01.04.2015, 23:52:46, що було внесено до реєстру 2.04.2015,01:34:33, окрім того приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стегостенко Наталія Борисівна, 01,04.2015 року, 23:51:04 на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11.03.2015 року по справі № 2/1927/15-ц припинила договір іпотеки на квартиру [ADDRESS] , індексний номер рішення 20451938 від 02.04.2015, 01:38:09, яке внесла до реєстру 02.04.2015, 01:56:02. У результаті, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне провадження за № 12018100050004234 від 30.05.2018 року, в якому ПАТ «Банк Форум» було залучено в якості потерпілого. 22.08.2018 року старшим слідчим Оболонського УП ГУНП у м. Києві було проведено допит представника потерпілого ПАТ «Банк Форум», та з`ясовано про наявність у діях [PERSON] , ознак складу злочину/правової кваліфікації кримінального правопорушення передбачених ч. 4 ст. 190, ст.ст. 282, 388 КК України, у діях [PERSON] , ознак складу злочину/правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбачених ст. 388 КК України. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, встановлено, що приватний нотаріус КМНО Стегосенко Н.Б. не вчиняла жодних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із метою внесення якихось змін до відомостей про об`єкт нерухомого майна квартири [ADDRESS] у тому числі щодо припинення обтяжень- заборони на відчуження квартири та іпотеки, а ці дії були вчинені іншими особами, шляхом використання відповідного програмного забезпечення отримали доступ до комп`ютерної техніки нотаріуса та від її імені( логіна, пароля, аккаунта чи особистого кабінету) у відповідних реєстрах вчинити протиправні дії по внесенню відповідних змін без її волі та відома. 30.11.2018 року між ПАТ « Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно за результатами проведення відкритих торгів та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги №1278-Ф. 30.11.2018між ПАТ « Банк Форум» та [PERSON] було укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки. Ухвалою оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2019 року у задоволенні заяви [PERSON] про заміну виконавчого провадження відмовлено з підстав того що з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права. Постановою Київського апеляційного суду від 16.09.2020року ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2019 року залишено без змін з підстав з підстав того, що з укладенням договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не є фінансовою установою та не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права (такої позиції також дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16). 06.04.2015 між [PERSON] , [PERSON] як продавцями та власниками квартири [ADDRESS] та [PERSON] , як покупцем укладено договір купівлі-продажу квартири за умовами якого продавці передають у відповідних частинах кожна у власність покупця, а покупець приймає у власність квартиру (надалі по тексту договір купівлі-продажу). Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського штаріального округу Падалка Р.О. та зареєстрований в реєстрі № 2106. За змістом п. 11 договору купівлі-продажу зазначено, що за домовленістю сторін продаж квартири здійснено за 1 165 600 грн, розрахунок між сторонами здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з рахунку покупця відкритого в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" м.Києва на рахунки продавців у відповідних частинах кожному, а саме на рахунок продавця [PERSON] відкритого в АТ '"Банк "Фінанси та Кредит" м.Києва перераховується сума у розмірі 777 066 грн 67 коп, на рахунок продавця [PERSON] відкритого в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" м.Києва сума в розмірі 388 533 грн 33 коп. Ціна продажу відповідає дійсним намірам сторін. Ціну продажу продавці вважають вигідною для себе, її розмір не пов`язаний зі збігом якихось важких для нього обставин і повністю його задовольняє. За умовами п. 4 укладеного договору купівлі-продажу продавці свідчили, що від покупця не прихована обставин, які мають істотне значення; для укладення цього договору, квартира нікому не продана, не подарована, не знаходиться у заставі (в тому числі податковій), під забороною арештом не перебуває, її не здано в оренду, щодо неї не ведуться судові спори, як юридична адреса вона не використовується і як внесок до статутного капіталу юридичних осіб ж передана, треті особи не мають прав на зазначену квартиру. Також продавці свідчили, що внаслідок продажу квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі малолітніх неповнолітніх дітей, непрацездатних та інших, яких продавці зобов`язані утримувати за законом або договором. Продавці додатково свідчили, що немає будь-яких обтяжень, що можуть бути підставою для визнання цього договору недійсним. На момент укладення договору купівлі-продажу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру обтяжень не вбачалось про існування жодних обмежень та обтяжень, або про існування будь-яких потенційних прав третіх осіб на квартиру, тобто були відсутні відомості того що, продавці [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не мали права відчужувати спірну квартиру. За результатами укладеного договору купівлі - продажу та набуття позивачем права власності на квартиру відповідний напис вчинено в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №92999931. Пунктом 2.1. Порядку установлено, що при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною четвертою статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Частиною п`ятою статті 3 цього Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповдіно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов`язаний негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв`язку з вжиттям заходів щодо збереження та страхування предмета іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з визначенням, наведеним у п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під державною реєстрацією прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав віднесено гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. В силу ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому Законом. Тобто, сутність державної реєстрації речового права (обтяження) полягає в тому, що держава від свого імені доводить до відома усіх учасників правовідносин інформацію про зареєстровані права та обтяження, а також гарантує достовірність відомостей, які наявні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наявність державної реєстрації речового права (обтяження) у поєднанні з відкритістю відомостей з Державного реєстру прав та публічністю реєстрації надає учасникам цивільного обороту реальну можливість проявити обачність при прийняті рішення щодо вступу у правовідносини (наприклад, чи придбавати певне нерухоме майно), перевірити наявність у контрагента права на вчинення цього правочину та безпечитися від можливих шахрайських дій або інших негативних для себе наслідків. Відповідно, відсутність державної реєстрації речового права або обтяження (у даному випадку, іпотеки) - це так само гарантована державою відсутність такої іпотеки. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. У разі видачі заставної перехід права власності на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року по справі №922/2416/17 дійшла висновків, що відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 2 липня 2019 року у справі № 48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14- 436цс19)). Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19). Запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя. За відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. Окрім того відповідачем за первісним позовом заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що між АКБ "ФОРУМ" та [PERSON] укладено кредитний договір №0147/08.00-ZNv строком до 21.08.2015, відповідно іпотечний договір як забезпечувальне зобов`язання укладений на той же строк (п.1.2. кредитного договору). Як вбачаєтьсяз матеріалів справи вбачається, що банк первісний кредитор, банк АКБ "ФОРУМ" направив своїм боржникам [PERSON] , [PERSON] [PERSON] ідентичні за змістом вимоги про дострокове погашення заборгованості, в яких зазначено: "...Враховуючи вищезазначене, згідно п.п.3.2.2. та п.п.3.3.8. кредитного договору АКБ "ФОРУМ" звертається до вас з вимогою у 30-ти денний строк виконати свої зобов`язання щодо дострокового повернення кредитних коштів та сплата процентів за користування кредитом, а саме достроково повернути 104 973, 26 долари США …" (а.с. 34-35). Позивачем надано докази отримання вказаних вимог всіма боржниками, що відбулось 30.10.2009 (а.с.37-38). Що у 26.10.2009 кредитором пред`явлено вимогу про дострокове стягнення заборгованості, у зв`язку з чим, строк виконання зобов`язань за кредитним договором був змінений кредитором та 31.10.2012 року вже настав. іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно положення п. 3.2.2. кредитного договору №0147/08.00-ZNv зазначено, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов`язань за за договорами, які є забезпеченням виконання зобов`язань. П. 3.3.8. кредитного договору зазначено, що позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу банку у випадках, передбачених договором та договорами застави укладеними із позичальником (майновим поручителем). Таким чином, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки міг бути пред`явлений кредитором в строк до 31.10.2012, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Однак позов про визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно, та інші похідні вимоги пред`явлено 11.10.2024, тобто поза межами строку позовної давності. Позивач [PERSON] згідно договору про відступлення (купівлі-продаж) права вимоги № 1278-Ф від 30.11.2018 набула "... У обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців та поручителів зазначених у Додатку № 1 та Акті приймання-передачі документації до цього Договору, включаючи права вимоги дло правонаступників Боржників, спадкоємців, Борників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли Обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, іпотечними договорами, договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них…". змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак позивачем, як новим кредитором [PERSON] придбано право вимоги, яке вже було припиненим на момент придбання. Крім обґрунтування викладеного вище, вбачається, що позивач [PERSON] придбала право вимоги 30.11.2028, і знову ж таки звернулась з даним позовом в жовтні 2024 року, тобто знову ж таки ж таки з пропуском строку позовної давності, адже навіть попри розгляд справи про визнання договору про відступлення (купівлі-продаж) права вимоги №1278-Ф від 30.11.2018, позивач мала процесуальну можливість звернутися з цим позовом і раніше. При цьому суд відзначає, що у розглянутій справі спір виник між іпотекодавцем і третьою особою-покупцем, яка придбала квартиру, що не передбачає такий спосіб захисту права іпотекодавця, як визнання недійсним укладеного договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем і витребування у такого покупця законно придбаного предмета іпотеки, а передбачає лише можливість іпотекодавця вимагати від іпотекодержателя відшкодування завданих збитків. Разом з тим відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. Згідно із ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) зроблено висновок про те, що розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2022 року в справі № 522/14900/19 (провадження № 61-10361св22) вказано, що можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (див.: постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21). У постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року в справі № 2-4352/11, від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц, сформульовано висновок про те, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку із бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Факт незаконного відчуження та допущення продажу квартири не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте, вочевидь, є підставою для виникнення обов`язку щодо відшкодування збитків, що завдані таким відчуженням. Також, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року по справі № 548/98/21, зазначається, що намагання виправити допущену в минулому органом влади «помилку» не може мати наслідком непропорційного втручання у нове право відповідача та перекладати на нього усі негативні наслідки такої «помилки», оскільки задоволення позову із формальних підстав покладатиме надмірний індивідуальний тягар на особу, яка володіє земельними ділянками протягом тривалого часу, а отже порушить справедливий баланс інтересів сторін. У зв`язку з тим, що право вимоги за іпотечним договором відносно [PERSON] та спірна квартира не передавалася, тобто при укладенні договору про відступлення права вимоги ПАТ « Банк Форум» відступлено лише право вимоги за кредитним договором, а за договором іпотеки право вимоги не відступлено та в зв`язку з тим, що спірна квартира була придбана у особи, яка мала право її відчужувати, оскільки не існувало жодних обмежень, а відповідач, як добросовісний набувач такого нерухомого майна, який не знав і не міг знати про те, що вказана квартира не може бути продана, оскільки таких обставин на момент укладення спірного договору купівлі-продажу не існувало, у зв`язку з чим така квартира не може бути витребувана у її законного власника, [PERSON] , витребування у якого його законного придбаного нерухомого майна покладатиме на останнього надмірний і непропорційний тягар як на добросовісного набувача спірної квартири. Крім того, суд відзначає, що відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договоромабо актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договоромабо актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши всі надані письмові докази по справі, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. Ураховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первинного та зустрічного позову за його недоведеністю та безпідставністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed