Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

04 березня 2025 р. [PERSON] звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з заявою про усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] вказав, що 08 листопада 2024 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Надвірнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі ІваноФранківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №185. До шлюбу у його дружини, [PERSON] , народився син [PERSON] , [INFO] , у актових записах про народження якого, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (надалі - СК України). З часу створення сім`ї вони проживають разом і у заявника з дитиною дружини склалися дружні, родинні відносини, дитина вважає його своїм батьком. Разом з дружиною та дитиною живуть у квартирі з усіма зручностями. Стан житла відповідає загальноприйнятим нормам, є все необхідне для проживання, навчання та розвитку дитини. У зв`язку із виявленим бажання усиновити дитину, його дружина [PERSON] надала свою нотаріально засвідчену згоду на усиновлення її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до висновку про стан здоров`я, виданого КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради від 24.01.2025 р., за станом здоров`я заявник може бути усиновлювачем. Крім цього, до кримінальної відповідальності заявник не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Також орган опіки та піклування Івано-Франківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області - Івано-Франківська районна військова адміністраціянадано висновок про доцільність усиновлення заявником неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Заявник, просить заяву задовольнити. Змінити по-батькові неповнолітньої дитини та внести відповідні зміни в актовий запис неповнолітньої дитини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Гураш М.В. заяву підтримали повністю з підстав, викладених у ній. Просили її задовольнити. Заінтересована особа мати дитини [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила заяву задовольнити з підстав фактичного проживання у шлюбних відносинах з заявником та сином близько п`яти років, оскільки усиновлення буде відповідати інтересам сина. Представник заінтересованої особи Сливканич З.М. в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність усиновлення та просила постановити рішення про усиновлення дитини заявником, оскільки це відповідає інтересам дитини. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2024 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Надвірнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. З пояснень учасників встановлено фактичне спільне проживання у цивільному шлюбі, до укладення шлюбу близько п`яти років. Відомості про батька неповнолітнього [PERSON] [INFO] , у актових записах про народження записані, зі слів матері відповідно ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00023231933. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS] , в квартирі належній на праві приватної власності [PERSON] . Стан житла відповідає загальноприйнятим нормам, є все необхідне для проживання, навчання та розвитку неповнолітнього [PERSON] . У заявника [PERSON] є відповідний належний дохід, так як він являєся ФОП про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28 січня 2025 року. Основний вид діяльності роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет та витяг №2509093400016 з реєстру платників єдиного податку 2 групи від 29 січня 2025 року. Івано-Франківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області наданий висновок від 18 лютого 2025 року про доцільність усиновлення неповнолітнього [PERSON] [INFO] , та відповідність його інтересам, в якому зазначено, що усиновлення [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Зі змістом ст. 232 СК України «Правові наслідки усиновлення» ознайомлені та розуміють. Згідно з медичним висновком про стан здоров`я заявник [PERSON] може бути опікуном чи усиновлювачем. Заявник [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, на території України засудженим за кримінальними справами не значиться та в розшуку не перебуває. Заінтересована особа - матір дитини [PERSON] , надала згоду на усиновлення неповнолітнього [PERSON] [INFO] , її чоловіком - [PERSON] , завірену приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. від 15 січня 2025 року НТР № 278996 та зареєстрована в реєстрі за № 63. Підтримала таку згоду в судовому засіданні. Стаття 207 Сімейного кодексу України визначає що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України неповнолітній може бути усиновленим. Згідно ст.211 СК України, усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Згідно з ч.1 ст.213 Сімейного кодексу переважне право на всиновлення дитини має особа, у сім`ї якої виховується дитина, а також який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ст.217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. При розгляді даної справи суду надана нотаріально посвідчена згода матері на усиновлення заявником її малолітньої дитини. Відповідно до ст.212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ч.1 ст.220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ст. 232 ч. 1, 3, 4, 5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з ч.1 ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч.2,3,4 ст.231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст.234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється. На підставі вищевикладеного, суд вважає заяву [PERSON] про усиновлення неповнолітньої дитини обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.314 ЦПК України, ст.ст.229, 230, 231, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленим дітям прізвище, по батькові та записати заявника їх батьком, про що внести зміни до актового запису про народження дітей. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст.225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Крім цього, для забезпечення таємниці усиновлення суд, відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. З урахуванням викладеного, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, адже у судовому засіданні було встановлено, що дане усиновлення здійснюється в інтересах дитини і це усиновлення забезпечить дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved