Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

В березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача про визнання протиправними дії та зобов`язати вчинити певні дії, посилаючись на те, що позивач по теперішній час перебуває на посаді вчителя фізичної культури Новоселицького ліцею № 3 в м. Новоселиця Чернівецької області. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Указом Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року «Про\~загальну мобілізацію» позивач з 25 лютого 2022 року був призваний на військову службу до Збройних Сил України. Наказом № 16-к від 24 лютого 2022 року, підписаного директором Новоселицького ліцею № 3 позивача, на підставі ч.3 ст. 119 КЗпП, було увільнено від роботи зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку на період проходження військової служби. В подальшому, наказом № 95-к/тр від 19 липня 2022 року, у зв`язку із набранням чинності Закону України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким передбачено припинення нарахування середнього заробітку працівникам, які увільнені від роботи на підставі частини третьої статті 119 КЗпП України, позивачу припинено виплату середнього заробітку починаючи з 19 липня 2022 року. Оскільки ст.\~119\~КЗпП України є загальною нормою, а ч. 2 ст.\~57\~Закону України\~«Про освіту» є спеціальною та регулює трудові відносини педагогічних чи науково-педагогічних працівників, яким є позивач, вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за час затримки заробітної плати. У зв`язку із чим просить визнати протиправним дії відділу освіти Новоселицького міської ради, зобов`язати скасувати наказ директора Новоселицького ліцею № 3 від 19 липня 2022 року № 95-к/тр, нарахувати та виплатити заробітну плату за період з 19 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року та стягнути понесені ним судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача відділу освіти Новоселицької міської ради подав відзив до суду, в якому позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що при вирішенні спірних правовідносин щодо оплати праці позивачу, який є мобілізований, пріоритетним є застосування саме положення ст. 119 КЗпП України, а не Закону України «Про освіту». Зазначає, що у новій редакції частини третьої ст.\~119\~КЗпП України виключено таку гарантію, як збереження середнього заробітку за працівником, який призваний на військову службу, то гарантії, передбачені ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту», на нього не поширюються. Отже, керівник навчального закладу правомірно видав наказ про припинення з 19 липня 2022 року виплати середньої заробітної плати мобілізованому працівнику. Окрім того вказує, що позивачем під час його звернення до відповідач не було надано доказів, що останній був мобілізований до лав Збройних Сил України за призовом. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 6\~ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Згідно ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Стаття 15\~ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. А вже, якщо особа доведене, що її право порушено, вона може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 3 ст. 16 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В свою чергу відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень. За положеннями ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач на даний час перебуває на педагогічній посаді вчителя фізичної культури в Новоселицькому ліцеї № 3 з 05 вересня 2012 року по теперішній час. Наказом директора Новоселицького ліцею № 3 від 24 лютого 2022 року № 16-к,

Outcome: approved