Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором в Козелецький районний суд Чернігівської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 лютого 2022 року відповідач [PERSON] уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» договір № 3504105785-605222 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Договір № 3504105785-605222 укладений за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор «3697» для підписання кредитного договору № 3504105785-605222 від 03 лютого 2022 року, шляхом направлення відповідачу [PERSON] на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту становить 9000.00 гривень; початковий строк кредитування становить 28 днів; відсоткова ставка становить 0.66% на добу за початковий строк кредитування; сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою на 28 днів становить 10663.20 гривень. ТОВ «Кошельок» виконані взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та наданий відповідачу [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перераховані грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач [PERSON] вказала в особистому кабінеті, як банківська картка, на яку ТОВ «Кошельок» повинен перерахувати кошти згідно договору № 3504105785-605222 від 03 лютого 2022 року. Відповідач [PERSON] підтвердила виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів із дня укладання кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання нею грошових коштів. Строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів із 03 березня 2022 року до 31 травня 2022 року за ставкою 2,2% на добу. На момент подання позовної заяви у відповідача [PERSON] виникла заборгованість у сумі 28483.20 гривень (із яких: 9000.00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1663.20 гривень - заборгованість за відсотками за початковий строк користування позикою; 17820.00 гривень - заборгованість за відсотками за продовжений строк користування позикою). Основна сума заборгованості за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року складає 28483.20 гривень. Інфляційні збитки за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року складають 9783.98 гривень, а 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року - 2247.44 гривень. Позивачем ТОВ «Кошельок» заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3504105785-605222 від 03 лютого 2022 року станом на 15 січня 2025 року в розмірі 40514.62 гривень (із яких: 9000.00 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 19483.20 гривень - заборгованість за відсотками за користування позикою; 9783.98 гривень - інфляційні збитки за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року; 2247.44 гривень - 3% річних за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року). Представник позивача Крилов С.С. належним чином повідомлений про час, даті і місце судового розгляду справи (у позовній заяві зазначив про проведення судового розгляду справи без участі представника ТОВ «Кошельок» і проведення заочного розгляду справи). Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася. У судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» і [PERSON] укладений договір № 3504105785-605222 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у сумі 9000.00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, на строк двадцять вісім днів, зі сплатою відсотків 0.66% на добу за початковий строк кредитування. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «3697». Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» № 35129/47.1 від 18 листопада 2024 року грошові кошти в сумі 9000.00 гривень надані відповідачу [PERSON] шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно з детальним розрахунком заборгованості за договором № 3504105785-605222 від 03 лютого 2022 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, заборгованість відповідача [PERSON] становить 28483.20 гривень (із яких: 9000.00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1663.20 гривень - заборгованість за відсотками за початковий строк користування позикою; 17820.00 гривень - заборгованість за відсотками за продовжений строк користування позикою). Відповідно до розрахунку інфляційних збитків та 3% річних сума заборгованості відповідача [PERSON] становить: 9783.98 гривень - інфляційні збитки за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року; 2247.44 гривень - 3% річних за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Правовими нормами ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 указаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Правовими нормами ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Дослідивши надані позивачем ТОВ «Кошельок» докази, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачем ТОВ «Кошельок» зобов`язання за Договором № 3504105785-605222 № 3504105785-605222 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 03 лютого 2022 року виконані у повному обсязі та надані відповідачеві [PERSON] грошові кошти в розмірі 9000.00 гривень. Позичальник [PERSON] зобов`язання відповідно до умов указаного договору про надання коштів у позику не виконала і кредитні кошти в сумі 9000.00 гривень не повернула, чим не дотрималася договірних зобов`язань. Отже, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» на підставі ст. 1054 ЦК України підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 28483.20 гривні (із яких: 9000.00 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 19483.20 гривні - заборгованість за відсотками за користування позикою) заборгованості за кредитним договором № 3504105785-605222 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 03 лютого 2022 року. Договір № 3504105785-605222 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що укладений 03 лютого 2022 року між ТОВ «Кошельок» і відповідачем [PERSON] , не визнаний у встановленому порядку недійсним чи нікчемним, а тому у силу положень ст.ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639 і 642 ЦК України цей правочин є правомірним, чинним та обов`язковим для виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позовні вимоги ТОВ «Кошельок» про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів у розмірі 12031.42 гривня (із них: 9783.98 гривень - інфляційні втрати за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року; 2247.44 гривень - 3% річних за період із 31 травня 2022 року до 15 січня 2025 року) не підлягають задоволенню, оскільки підлягають застосуванню у спірних правовідносинах правові норми п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «Кошельок» сплачений 28 січня 2025 року судовий збір у розмірі 2422.40 гривень. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 70.30% (28483.20 гривень : 40514.62 гривень х 100%), тоді судовий збір, що підлягає стягненню на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] , становить 1702.95 гривні.

Outcome: partial