Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

21.02.2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилається на те, що вона народилася [INFO] . З 2022 року місто Лисичанськ Сіверськодонецького району Луганської області знаходиться під окупацією. Тому, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану і проведенням бойових дій на території, де вона зареєстрована, вона була змушена покинути рідний дім та переїхати в більш безпечне місце для проживання. Досягнувши пенсійного віку 30.01.2025 року вона звернулася до Старосамбірського відділу обслуговування громадян №20 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком та надала усі необхідні документи. Її заява була розглянута Відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. За результатами розгляду поданих документів їй надали рішення про відмову у призначенні пенсії №134250012713 від 05.02.2025 року. Згідно даного рішення за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 09.07.1984 року, оскільки в ній зазначена не повна дата народження власника. В призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Зазначена помилка у трудовій книжці серії [NUMBER] , позбавляє її права на звернення до органів Пенсійного фонду для подачі заяви про призначення пенсії з подальшим її задоволенням, оскільки основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу є трудова книжка. Внести зміни у трудову книжку іншим чином неможливо, тому, для подальшого призначення пенсії у неї виникла необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що трудова книжка серії [NUMBER] заведена 09.07.1984 року належить їй. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , 1964 року народження, дата заповнення 09.07.1984 року. Ухвалою судді від 21.02.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 11.03.2025 року. Ухвалою суду від 11.03.2025 року у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області О.Вандзьо про закриття провадження у справі відмовлено, підготовче засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 20.03.2025 року. Ухвалою суду від 20.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 04.04.2025 року. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Цап В.О. в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, з підстав викладених у заяві, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Ковальчук О.Я. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 21.03.2025 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності (а.с.44). Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, та подані учасниками судового процесу докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 5 частини другої статті 293\~ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2\~статті 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.12.1964 року (а.с.6). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1327-7002124363 від 19.09.2024 року заявниця [PERSON] зареєстрована як внутрішньо переміщена особа в [ADDRESS] (а.с.7). 30.01.2025 року [PERSON] звернулася до Старосамбірського відділу обслуговування громадян №20 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 134250012713 від 05.02.2025 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки за доданими [PERSON] документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки зазначена не повна дата народження власника (а.с.8). Встановлення факту належності трудової книжки має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення, проте зарахувати трудовий стаж за вказаною трудовою книжкою не можливо, у зв`язку з тим, що вона заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме на титульній сторінці вказана не повна дата народження [PERSON] .. Згідно зі\~ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться. У відповідності до\~ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення заявниці її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Таким чином суд вважає, що заявниця [PERSON] не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що місцезнаходженням підприємства, яке допустило помилку, на сьогоднішній день є тимчасово окупована територія - м.Лисичанськ Луганської області. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявницею права на призначення пенсії. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявниці [PERSON] важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, враховуючи те, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, спір про цивільне право відсутній, заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу, і це перешкоджає у реалізації її права на отримання пенсії за віком, а також оцінюючи досліджені у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, та вважає доведеним факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , виданої [PERSON] , 1964 року народження, дата заповнення 09.07.1984 року.

Outcome: approved