Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

11 квітня 2025 року адвокат Шкарупської-Баранової Наталії Богданівни, що діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження, в якій просить ухвалити рішення, яким: встановити факт народження [PERSON] в місті Сімферополь (Автономна Республіка Крим, Україна) [INFO] , від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України ; батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України ; з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження. Зазначає, що [INFO] , в місті Сімферополь Автономної республіки Крим , народився [PERSON] . На час його народження його батьки, що є кримськими татарами та мусульманами, відповідно сповідують іслам, перебували у релігійному шлюбі «ніках», що укладається між чоловіком і жінкою в ісламському сімейному праві. У зареєстрованому шлюбі вони перебувають з 29.11.2021 року, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] відділу реєстрації актів цивільного стану в м. Познані Великопольського воєводства (долучено до заяви з перекладом українською мовою). Після народження сина, батьки отримували свідоцтво про народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану України, а саме в АР Крим. Проте, у травні 2014 року, коли вся сім`я тікала з окупованого російською федерацією Криму, таке свідоцтво про народження було загублено. На території міста Сімферополь, у АРК, де народився [PERSON] , діяльність державних органів влади України, в тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Заявник зазначає, що у зв`язку з тимчасовою окупацією територій України він не має можливості отримати документи на підтвердження факту народження, оскільки відсутній доступ до паперових носіїв актових записів цивільного стану, які містяться на тимчасово окупованих територіях, та відсутні відомості про них у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Факт народження [PERSON] на тимчасово окупованій території підтверджують: копія паспорта батька заявника, [PERSON] , для виїзду за кордон серії [NUMBER] , в якому у графі «особливі відмітки» міститься інформація про його сина, [PERSON] та вклеєно його фото; копія посвідки на постійне проживання у Польщі (карти побиту) [PERSON] серії [NUMBER] , в якій зазначено, що заявник є громадянином України та народився [INFO] . У зв`язку з наведеним [PERSON] змушений звернутися до суду для встановлення факту свого народження. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник Шкарупська-Баранова Н. Б. не з`явилися. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому порядку. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що не порушуватиме їхні процесуальні права. Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд вважає завершити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без участі сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Згідно ч. 2 ст. 270 ЦК України цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦК України перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним. Відповідно до ч. 2 ст. 272 ЦК України фізична особа має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав. Як вбачається з положень ч. 7 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та п. 3, 4 Глави 1 Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. № 52/5, одним із визначених законодавцем способів ідентифікації фізичної особи є її дата народження. Судом встановлено, що [INFO] , в місті Сімферополь Автономної республіки Крим, народився [PERSON] , від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. На час народження [PERSON] , його батьки, які є кримськими татарами та мусульманами, відповідно сповідують іслам, перебували у релігійному шлюбі «ніках», що укладається між чоловіком і жінкою в ісламському сімейному праві. Згідно свідоцтва серії [NUMBER] відділу реєстрації актів цивільного стану в м. Познані Великопольського воєводства у зареєстрованому шлюбі батьки перебувають з 29.11.2021 року. Факт народження [PERSON] на тимчасово окупованій території підтверджується: копією паспорта батька заявника, [PERSON] для виїзду за кордон серії [NUMBER] , в якому у графі «особливі відмітки» міститься інформація про його сина, [PERSON] та вклеєно фото дитини ; копією посвідки на постійне проживання у Польщі (карти побиту) [PERSON] серії [NUMBER] , в якій зазначено, що згадана особа є громадянином України та датою його народження є [INFO] . Відповідно до статті 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України. Заявник зазначає, що після народження сина, батьки отримували свідоцтво про народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану України, а саме в АРК. Проте, у травні 2014 року, коли вся сім`я тікала з окупованого російською федерацією Криму, таке свідоцтво про народження було загублено. На території міста Сімферополь, у АРК, де народився [PERSON] , діяльність державних органів влади України, в тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. З огляду на це, суд вважає, що заява про встановлення факту народження [PERSON] в місті Сімферополь (Автономна Республіка Крим, Україна) [INFO] , від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України підлягає задоволенню. Суд вважає, що встановлення факту про те, що [PERSON] народилася в місті Сімферополь (Автономна Республіка Крим, Україна) 04 лютого 1999 року дасть заявнику підстави для реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. п. 2.13.1 п. 2.13. Глави 2 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно із ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню. Оскарження такого рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved