Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даною заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право постійного користування землею Серії ВН, який видано 07.09.2000 на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Бершадської районної ради народних депутатів Бершадського району Вінницької області від 15.06.1999 на земельну ділянку площею 13,0 на території Поташнянської сільської ради, на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] . Заява\~обгрунтована тим,\~що заявниці [PERSON] , [INFO] згідно Державного акта на право постійного користування землею Серії ВН, який видано на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Бершадської Ради народних депутатів Бершадського району Вінницької області від 15 червня 1999 року надана у постійне користування земельна ділянка, для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 13.0 га. Маючи намір замовити виготовлення технічної документації із землеустрою заявниця звернулася до землевпорядної організації, але при здійсненні підготовчих дій виявилося, що відомості зазначені в державному акті на право постійного користування землею серії ВН від 07.09.2000 р., виданому на ім`я « [PERSON] » не збігаються з вірними особистими даними заявниці, зазначеними у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , згідно яких її по батькові - " [PERSON] ". Заявниця народилася [INFO] у с. Ліниче Бершадського (тепер Гайсинського) району Вінницької області, про що Лісничанською сільською радою Джулинського району Вінницької області було зроблено відповідний актовий запис №32 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . У свідоцтві про народження її по-батькові зазначено « [PERSON] ». При укладенні шлюбу 06 квітня 1999 року заявницею у шлюбі набуто прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Згідно даного свідоцтва прізвище ім`я та по батькові заявниці « [PERSON] ». Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Бершадським РВ УМВС України у Вінницькій області 19.05.2008 року повне прізвище ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». Таким чином, при видачі паспорта громадянина України, уповноваженою службовою особою помилково зазначено відомості «по батькові» заявниці, як « [PERSON] ». Зазначена невідповідність в частині персональних даних у Державному акті на право постійного користування землею серії ВН від 07.09.2000 р. позбавляє заявницю можливості оформити належним чином всі правовстановлюючі документи на вище зазначену земельну ділянку та належним чином розпоряджатися належним їй майном в повному обсязі, тому вона змушена звернутися в суд з даною заявою, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту, який породжує юридичні наслідки. Представник заявниці, адвокат Ткач І.І., подала до суду письмову заяву про підтримання заявлений вимог та розгляд справи в її відсутність та відсутність заявниці. Представник заінтересованої особи, В. Дячок, подав до суду заяву, в якій просив у зв`язку з відсутністю належних доказів та недоведеністю факту належності правовстановлюючого документу відмовити в задоволенні заяви [PERSON] . Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України та роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт належності заявниці Державного акту на право постійного користування землею серії ВН від 07.09.2000 підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт, встановлення якого просить заявниця. Отже, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved