Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

24.01.2025 року через систему «Електронний суд» до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заява обґрунтована тим, що 01.02.2021 між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210201059. 01.02.2021 Орендар через веб-сайт Орендодавця (https://domcomfort.ua), на якому станом на момент укладення договору була розміщена публічна оферта договору оренди майна з правом викупу з усіма його істотними умовами, в особистому кабінеті подав заявку на укладення договору з наданням необхідної інформації та копій документів для вчинення електронного правочину. Після цього Боржник здійснив послідовність дій в особистому кабінеті у порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» (вхід до особистого кабінету за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі, ознайомлення з офертою договору, вибрав опцію «підписати» та підписав одноразовим ідентифікатором із отриманого на його телефон [NUMBER] електронного повідомлення про прийняття умов (підписання), щодо укладення Договору в інформаційно-телекомунікаційній системі). У додатках до заяви додаємо копію Log-file із послідовністю дій і одноразовими ідентифікаторами, що були використані при підтвердженні вчинення дій в системі Орендодавця Орендарем. Таким чином, Договір оренди між Орендодавцем і Боржником був укладений у спосіб, визначений статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідно до статті 12 цього ж Закону. Згідно з абзацом 3 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За умовами Договору оренди Орендодавець надав Орендарю у строкове платне володіння та користування Об`єкт оренди (Тип товару: Смартфон; Модель товару: Smart/tel Xiaomi Redmi Note 9 Pro 6/64GB Interstellar Grey) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті Орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Орендодавець відповідно до умов Договору оренди передав Об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу Орендаря оператором поштового зв`язку ТОВ «НОВА ПОШТА», що підтверджується транспортною накладною оператора поштового зв`язку. Таким чином, передавши об`єкт оренди Орендареві, Орендодавець свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. Сторонами відповідно до умов Договору оренди, погоджено строк оренди майна на 12 місяців та щомісячним платежем у розмірі 1 789,00 гривень, а також вартість Об`єкту оренди: при викупі за 12 місяців складатиме 21 468,00 гривень (Пункт 2 Договору оренди майна з правом викупу). Сплата Орендної плати у розмірі 1 789,00 грн. (в тому числі ПДВ 298,17 грн.) здійснюється Орендарем до 01-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяця, де днем внесення останнього платежу є 01.02.2022 р. Орендар в свою чергу виконував свої зобов`язання за договором неналежним чином, у зв`язку із чим починаючи із 01.03.2021 за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. Також відповідно до пункту 4 Договору оренди та пункту 8.4 Правил до договору оренди за прострочення Орендних платежів, Орендодавець має право нараховувати Орендарю пеню в розмірі до 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених Орендних платежів за цим Договором оренди. Орендодавець відповідним правом скористався і нараховував пеню. Станом на дату складення відповідної позовної заяви унаслідок порушення Орендарем умов викупу Об`єкту оренди до Орендаря не перейшло власності на Об`єкт оренди. 03.07.2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до фактора (позивача) з моменту підписання договору факторингу після чого Фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги фактору (позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у клієнта (орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу погоджений перелік боржників, їх договорів оренди, права вимог за якими відступаються за цим договором факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у клієнта, за формою, наведеною в додатку 1 до цього договору (реєстр боржників). Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року, загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу № 1144210201059 (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 30022,64 грн. В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вищенаведеному розмірі та понесені ним судові витрати у справі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27.01.2025 року справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Полтави. Справа надійшла до Ленінського районного суду м. Полтави 14.02.2025 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Тимчуку Р.І. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи (повернуті поштові повідомлення, смс-повістки та оголошення на сайті про виклик), в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.02.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та відповідачем укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210201059, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» зобов`язується передати відповідачу у строкове платне володіння та користування майно, а саме Тип товару: Смартфон; Модель товару: Smart/tel Xiaomi Redmi Note 9 Pro 6/64GB Interstellar Grey, з наступним переходом права власності на зазначене майно відповідачу на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендну плату (а.с. 9). Відповідно до п. п. 2, 3 даного договору, вартість об`єкта оренди складає 21468,00 грн. Передача Об`єкта оренди Орендодавцем та приймання його Орендарем у користування здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування. Сплата орендної плати у розмірі 1789,00 грн. здійснюється відповідачем до 01-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 01.02.2022 р. Як вбачається з експрес-накладної № 20450340679740 від 03.02.2021 року «Нової Пошти», ТОВ «Будинок Комфорту» відправило Smart/tel Xiaomi Redmi Note 9 Pro 6/64GB, оголошеною вартістю 6315,07 грн. Одержувачем зазначено [PERSON] та вказано адресу: [ADDRESS] (а.с. 22). 03.07.2023 між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок комфорту» (клієнт) передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором (а.с. 29-34). З наданого позивачем витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 03.07.2023 № 01.02-28/23 [PERSON] значиться у вказаному реєстрі під номером 6218 (а.с. 40). Згідно із розрахунком позивача за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами та за пенею у розмірі 49740,64 грн. (а.с. 22-26). Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 705 ЦК України, за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Укладений сторонами договір відноситься до параграфу 2 ЦК України «роздрібна купівля-продаж». Відповідно до частини 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Частиною 1 статті 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Дослідивши форму та зміст наявного у матеріалах справи договору оренди майна з правом викупу від 01.02.2021 року № 1144210201059, судом встановлено, що у ньому відсутній як власноручний підпис орендаря [PERSON] , так і її електронний підпис. В договорі вказано, що він укладений в електронному вигляді, однак у ньому при цьому відсутні відомості про одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого [PERSON] підписала договір електронним підписом. Суд також зауважує, що в договорі про оренду майна з правом викупу вказано лише модель об`єкта оренди Smart/tel Xiaomi Redmi Note 9 Pro 6/64GB Interstellar Grey і взагалі не вказано, що саме являється об`єктом оренди, тобто з цього договору зовсім неможливо достовірно встановити щодо оренди якого саме майна було укладено цей договір. Лише позивач у позовній заяві вказав, що об`єктом оренди є смартфон. Позивач додав до позовної заяви експрес-накладну № 20450340679740 «Нової пошти», оформленої 03.02.2021, на підтвердження виконання обов`язку Орендодавця ТОВ «Будинок Комфорту» щодо передачі [PERSON] об`єкта оренди (а.с. 22). У цій експрес-накладній вказано, що 03.02.2021 року ТОВ «Будинок Комфорту» через «Нову пошту» відправило Smart/tel Xiaomi Redmi Note 9 Pro 6/64GB, оголошеною вартістю 6315,07 грн. Одержувачем зазначено: [PERSON] , адресу одержувача: [ADDRESS] . Разом із цим вказана експрес-накладна не може достовірно свідчити про отримання [PERSON] об`єкту оренди, оскільки на цій накладній відсутні відомості про те, що саме відправлено, адже зазначено лише назву моделі і не вказано тип товару, відсутні відмітки щодо отримання [PERSON] об`єкта договору, зокрема, дата видачі, П.І.Б. одержувача, його підпис, тощо. Також відсутній підпис представника ТОВ «Нова пошта» та підпис, печатка відправника. Суд зауважує, що за договором оренди з правом викупу вартість об`єкта договору становить 21468,00 грн. (при викупі 12 міс.) та 8210,00 грн. (при викупі 90 днів), проте, у зазначеній вище експрес-накладній оголошена вартість відправлення становить 6315,07 грн, що вочевидь не відповідає вартості, вказаній у договорі. Таким чином, з матеріалів справи неможливо достовірно встановити, що орендар [PERSON] отримала об`єкт оренди, і, відповідно, у нього виник подальший обов`язок сплати орендної плати за це майно. На підтвердження позовних вимог позивач ТОВ «Свеа Фінанс» також надав розрахунок заборгованості за договором оренди від 01.02.2021 року № 1144210201059, відповідно до якого загальна заборгованість [PERSON] за цим договором становить 49740,64 грн., з яких: 19718,00 грн. - заборгованість за орендні платежі, 10304,64 грн - заборгованість за пенею (а.с. 22-26). Дослідивши вказаний вище розрахунок заборгованості, судом встановлено, що він не є первинним документом бухгалтерського обліку, він виготовлений зацікавленою особою (позивачем ТОВ «Свеа Фінанс») та є відображенням його арифметичних розрахунків. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні бухгалтерські документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду по справі № 200/564/7/18 від 16.09.2020 року зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Натомість, позивач не надав суду первинних фінансово-бухгалтерських документів, складених саме Орендодавцем ТОВ «Будинок Комфорту», тобто первісним стягувачем, розрахунку заборгованості, складеного саме первісним стягувачем. З матеріалів справи вбачається, що позивач ТОВ «Свеа Фінанс» (до перейменування - ТОВ «Росвен Інвест Україна») отримав право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного з ТОВ «Будинок Комфорту» договору факторингу від від 01.02.2021 року № 1144210201059. Суд зауважує, що позивач ТОВ «Свеа Фінанс», як фактор, мав за договором факторингу отримати не лише договір оренди майна з викупом, але і документацію, що стосується кожної заборгованості боржника, яка підтверджує її дійсність, тобто мав отримати детальний розрахунок заборгованості за цим договором оренди станом на дату відступлення права вимоги. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості, оскільки саме таким чином діє принцип змагальності сторін у цивільному процесі. Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказане вище, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт укладення між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] договору оренди майна з правом викупу, факт підписання відповідачем цього договору, факт отримання ним об`єкта оренди та наявність і розмір заборгованості відповідача за цим договором, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі не підлягають стягненню з відповідача та залишаються на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed