Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У грудні 2022 року адвокат Попов Андрій Сергійович в інтересах [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за Договором про надання правових послуг від 24.12.2019 року у розмірі 474 800, 00грн., інфляційні втрати за період з 29.11.2021 року по 12.12.2022 року у розмірі 121 540,88 грн., 3 % річних за період з 29.11.2021 року по 12.12.2022 року у розмірі 14 790,34 грн., загалом - 611 131, 22 грн. та усі судові витрати по вказаній справі. У обґрунтування вимог позову вказав, що 24 грудня 2019 року між адвокатом Хомінським В.Л. та [PERSON] було укладено Договір про надання правових послуг від 24.12.2019 року (далі - Договір). Так, адвокатом було надано усі правові послуги, в тому числі подано в інтересах [PERSON] позовну заяву до Солом`янського районного суду міста Києва про звільнення майна з під арешту з метою реєстрації права власності на вказане майно за [PERSON] . У подальшому, між адвокатом та Клієнтом було підписано акт виконаних робіт від 29.11.2021 року. Відповідно до вказаного Акту сторони за договором про надання правових послуг від 24.12.2019 року Адвокат Хомінський В.Л. та [PERSON] склали цей акт про таке: «1. Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги в повному обсязі. 2. Загальна вартість послуг узгоджена сторонами відповідно до Договору становить 590 000, 00 грн. 3. На момент підписання цього Акта Клієнт сплатив 115 200 гривень. 4. Сума залишку заборгованості Клієнта Адвокатові становить 474 800 грн». Підписи на акті виконаних робіт підтверджують, те що сума заборгованості узгоджена між Адвокатом та Клієнтом. Також адвокатом надані послуги з правової допомоги під час оформлення спадщини, укладанні угод стосовно спадкового майна, надання консультацій, роз`яснень та представництво інтересів протягом дії договору. Відповідач визнав вказані обставини та те, що адвокатом наданий повний обсяг послуг відповідно до Договору - шляхом підписання акту виконаних робіт від 29.11.2021 року. Станом на день звернення з позовом до суду, вказана заборгованість не сплачена адвокатові. Клієнт на зв`язок не виходить. З огляду на це, у [PERSON] виникла об`єктивна необхідність звернутись із вказаним позовом до суду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, залишено без руху. 23.01.2023 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2023 року відкрито провадження у цивільній справі №757/37160/22-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі № 757/37160/22-ц. 07.11.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач проти позову заперечує. Зазначив, що оцінюючи умови виконання договору та порядок розрахунків з позовними вимогами та додатками до позовної заяви сторона відповідача вважає, що позивач не надав доказів належного виконання обов`язків адвокатом в повному обсязі, без виконання яких обов`язок сплатити надані послуги не наступив. 12.02.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, разом з тим, в матеріалах справи міститься заяви представника позивача про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судовим розглядом встановлено, що 24 грудня 2019 року між адвокатом Хомінським Віталієм Леонідовичем та [PERSON] (далі - Клієнт)було укладено Договір про надання правових послуг від 24.12.2019 року (далі - Договір). За цим договором Адвокат зобов`язується здійснити представництво та надати інші види правової допомоги Клієнтові на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 2 Договору визначено, що правова допомога надається у досудовому врегулюванні, а в разі необхідності також в судах з метою захисту законних прав та інтересів Клієнта з питань отримання спадщини в зв`язку із смертю батька Клієнта. Пунктом 3 визначено, що гонорар адвоката згідно додатком 1 Договору та винагороди перемоги в розмірі 10 відсотків від фактично отриманої суми та/або вартості майна. Пунктом 5 Договору визначено, що ведення справи, в залежності від розгортання подій складається з кількох або усіх наступних дій: 5.1.Вивчення доказової бази, що надана Клієнтом; 5.2.Збирання відомостей про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку, отримання і вилучання речей, документів, їх копій, ознайомлення з ними та опитування осіб за їх згодою; 5.3. Звернення з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб). 5.4. Представництва інтересів Клієнта у судах, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; 5.5. Складання заяв, скарг, клопотань інших правових документів та подання їх у встановленому порядку. Відповідно до п.3 Додатку до Договору про надання правових послуг від 24.12.2019 року Сторони по Договору домовились, що гонорар адвоката складається з: 3.1. сплати за участь у досудовому врегулювання спору, 3.2. сплати за ведення справ у суді першої інстанції, 3.3. сплати винагороди перемоги. Пунктом 4 Додатку визначено, що сплата за досудове врегулювання спору становить 26 000, 00 грн. Пунктом 5 Додатку визначено, що в разі, якщо досудове врегулювання спору не надавало результату сплата за п. 3.1. враховується як сплата за п.3.2. Вартість ведення справ у суді першої інстанції становить 26 000, 00 грн. Пунктом 6 Додатку встановлено, що винагорода перемоги сплачується з розрахунку 10% від вартості усього майна та/або грошових коштів право власності Клієнта на яке встановлено судом або Клієнт отримає у досудовому порядку у спадщину. У подальшому, між адвокатом та Клієнтом було підписано акт виконаних робіт від 29.11.2021 року. Відповідно до вказаного Акту сторони за договором про надання правових послуг від 24.12.2019 року Адвокат Хомінський В.Л. та [PERSON] склали цей акт про таке: «1. Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги в повному обсязі. 2. Загальна вартість послуг узгоджена сторонами відповідно до Договору становить 590 000, 00 грн. 3. На момент підписання цього Акта Клієнт сплатив 115 200 гривень. 4. Сума залишку заборгованості Клієнта Адвокатові становить 474 800 грн.». Підписи на акті виконаних робіт підтверджують, те що сума заборгованості узгоджена між Адвокатом та Клієнтом. Відповідач визнав вказані обставини та те, що адвокатом наданий повний обсяг послуг відповідно до Договору - шляхом підписання акту виконаних робіт від 29.11.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Тлумачення п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» свідчить, що правова допомога має інтерес для клієнта не самі по собі, а переслідує певну мету і задовольняє потребу у захисті, відновленні і задоволенні його прав. Саме тому ці наслідки бажані клієнтом і сприймаються ним саме як результат надання правової допомоги. Наявність або відсутність бажаного судового рішення, що задовольняє права і інтереси замовника, є для нього чіткою і найбільш переконливою оцінкою якості послуг виконавця і при відсутності інших критеріїв нормальною і законною умовою розміру відповідної винагороди за спільною домовленістю сторін. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивач на підтвердження своїх вимог надав суду копію Договору про надання правових послуг від 24.12.2019 року, Додаток до Договору про надання правових послуг від 24.12.2019 року, Акт виконаних робіт від 29.11.2021 року, які підписані сторонами. Так, відповідно до матеріалів справи, в установленому законом порядку Договір про надання правової допомоги, окремі договори, додатки до договору та Акт здачі-приймання наданої правової допомоги недійсними не визнавалися, на даний час не скасовані, тому є належними доказами виконання зобов`язання позивачем та погодження суми оплати послуг та заборгованості Клієнтом Враховуючи встановлені по справі обставини, той факт, що відповідачем не у повній мірі виконано умови Договору про надання правових послуг від 24.12.2019 року, який підписаний сторонами, Додатку до вказаного Договору від 24.12.2019 року, при цьому підтверджено його виконання підписанням акта виконаних робіт від 29.11.2021 року, то позовні вимоги про стягнення з [PERSON] суми основного боргу в розмірі 474 800,00 грн. є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд погоджується з наданим представником позивача розрахунком та вважає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати за період з 29.11.2021 року по 12.12.2022 року у розмірі 121 540,88 грн. та 3 % річних за період з 29.11.2021 року по 12.12.2022 року у розмірі 14 790,34 грн. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши спір між сторонами з підстав, зазначених в позові, суд приходить до остаточного висновку, що позов є безпідставним. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 6 111,31 грн.. Тому сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Витрати на понесену правничу допомогу, суд не стягує в силу ненадання доказів розміру понесених судових витрати.

Outcome: partial