Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Зміст позовних вимог До Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 50271,68 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.05.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів № 4040310524. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 50271,68 грн, з яких 12700,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 31432,50 грн заборгованість за процентами, 6139,18 грн пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 50271,68 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Повідомлення учасників про розгляд справи Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученням поштового відправлення та належним повідомленням про розгляд справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 21.05.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику№ 4040310524. Вказаний договір підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням його персональних даних та шляхом введення одноразового ідентифікатора 30316a085. Відповідно до умов договору на умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором: - сума кредиту (загальний розмір) складає: 12700 гривень; - строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів, останній платіж з періодом внесення 10 дні (в); - стандартна процентна ставка становить 1,5% в день. На підтвердження факту перерахування коштів на картку відповідача № [NUMBER] у сумі 12700,00 грн позивачем надано квитанцiю до платіжної інструкції від 21.05.2024 № 19864-1354-109524313. Норми права та мотиви суду За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 вказано, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91). Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. При цьому, Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (тобто по 22 квітня 2024 року) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (тобто по 21 серпня 2024 року) - 1,5 %. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Як зазначалося вище, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 50271,68 грн, що складається з 12700,00 грн основного боргу та 31432,50 грн проценти за користування кредитом. У цій справі судом встановлено, що позивач надав докази перерахування кредитних коштів відповідачу у сумі 12700,00 грн. Оскільки доказів погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту матеріали справи не містять, тому суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 12700,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо стягнення процентів за користування коштами, то суд зазначає таке. Кредитний договір укладений 21.05.2024 зі строком дії 360 днів. Отже, договір діє після набрання чинності Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Позивач для визначення розміру заборгованості за відсотками застосував ставку 1,5 % в день користування кредитними коштами у період з 21.05.2024 до 22.11.2024, з чим суд не може погодитися. Відповідно до вимог наведених вище приписів законодавства відсотки за користування кредитними коштами мають нараховуватися таким чином: - за період з 21 травня 2024 року по 21 серпня 2024 року за ставкою 1,5 %, що становить 17526,00 грн відповідно розрахунку (12700*1,5/100 х 92 дн.); - за період з 22 серпня 2024 року по 22 листопада 2024 року за ставкою 1 %, що становить 11684,00 грн відповідно розрахунку (12700*1/100 х 92 дн.); Всього процентів: 29210,00 грн (17526,00+11684,00). З огляду на зазначене, проценти за користування кредитними коштами підлягають стягненню за період строку кредитування згідно з максимальним розміром денної процентної ставки, встановленим частиною п`ятою статті 8, а також пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що становить 29210,00 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 41910,00 грн, з яких: 12700,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29210,00 грн - заборгованість за відсотками. Щодо пені Позивач у позовній заяві просить стягнути 6139,18 грн пені за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки позивач здійснив нарахування пені за прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання у період воєнного стану в Україні, тому підстав для задоволення позовної вимоги в цій частині немає. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2019,48 грн (41910,00 * 2422,40/ 50271,68).

Outcome: partial