Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюб з 12.04.2005р. по 06.09.2022р. У даному шлюбі у них народилось двоє вітей [PERSON] , [INFO] , яка вже повнолітня та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що після розлучення неповнолітній син залишився проживати разом з ним. Відповідачка материнських обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні дитини, не дбає про фізичний, моральний та духовний розвиток дитини. На підставі наведеного просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалою від 18.07.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 07.02.2025 року ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] настоює на позбавленні відповідачки батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] . Зазначив, що відповідачка часто поверталась до дому пізно і в нетверезому стані. Останні три роки проживає у Польщі і не займається вихованням сина. В березні 2022 року відповідачка вивезла дітей до Польщі, однак через деякий час вони почали проживати окремо від матері з племінницею позивача, яка була повнолітньою. Вони отримали прихисток, їм дали житло і допомогу. Через три місяці син захотів повернутись до України і відповідачка його привезла. Відповідачка раз на три місяці приїжджає до України. Він проживає з сином. У випадку призову на військову службу з сином нікому залишитись. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила. Пояснила, що вона змушена була покинути дім, оскільки позивач постійно погрожував їй і не давав жити, до хати не впускає. Вона все йому залишила, навіть собаки не дає. Він налаштовує дітей проти неї. Після початку війни вона вивезла своїх двох дітей та племінницю чоловіка до Польщі (до сестри). Але через деякий час племінниця чоловіка (яка була повнолітньою) намовила її дітей жити окремо. Їм надали прихисток, дали житло. Через три місяці син попросився назад до України. Вона його привезла. Позивач скаржився їй, що не може поїхати відпочивати в Карпати, бо його можуть мобілізувати. Вона приїжджає до України періодично бачиться з сином і купує йому гостинці. Якби не поведінка позивача їй би не довелось жити в Польщі. Вона не має куди повертатись. Представник третьої особи орган опіки та піклування відділ «Служба у справах дітей» Сихівського району управління «Служба у справах дітей» ДГП ЛМР в особі Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явилися, подали суду висновок органу опіки та піклування від 15.08.2024р. та вважають недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про народження слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 06.09.2022 р. шлюб між сторонами розірвано. Згідно висновку органу опіки та піклування - відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району управління «Служба у справах дітей» ДГП ЛМР в особі Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради слідує про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Допитаний в судовому засідання неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що до початку війни вони проживали всі разом. Мама могла випивати. Батьки між собою скандалили. Одного разу мати бігала за татом і сестрою з ножом. Мама займалася танцями, а батько працював в рекламі. На початку війни їх з сестрою і двоюрідною сестрою мама вивезла до Польщі, де вони проживали в її сестри. Через деякий час двоюрідна сестра намовила сестру піти жити окремо. Ям надали соціальне житло і вони проживали три місяці оермо від матері. Через три місяці він попросився назад до України і мати його відвезла. Дійсно останнім часом батько піклується про нього та відвідує школу. При цьому мати до нього добре відноситься, його не кривдить. Коли мама приїжджає, то проживає в готелі і він може залишитись з нею на ніч. Вона привозить йому гостинці і дає гроші (1-2 тис.грн.). Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При розгляді даної справи судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини. Неможливість спільного проживання та виїзд відповідачки за кордон не може бути, на думку суду, підставою для позбавлення її батьківських прав. Жодного доказу, який би свідчив про неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків щодо сина суду не надано. Окрім того, вбачається, що основною причиною звернення позивача до суду є можливість уникнути мобілізації. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed