Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

[PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , відповідач) ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (по тексту рішення - третя особа 1), [PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] третя особа 2) про визнання батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; внесення змін до актового запису про народження №161 від 27.10.2023, складеного Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: у відомостях про дитину в графі «прізвище» виключити запис « [PERSON] » та внести запис « [PERSON] », в графі «по батькові» виключити запис « [PERSON] » та внести запис « [PERSON] », ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін, у «відомостях про батька» виключити відомості про [PERSON] та зазначити батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на наступні обставини. Так, як вказує позивач, з січня 2021 знаходився у фактичних шлюбних відносинах (незареєстрованому шлюбі) з [PERSON] , з якою уклали шлюб 10.05.2024 після розірвання нею шлюбу з відповідачем по даній справі. За покликання позивача, [INFO] в нього з [PERSON] народився син - [PERSON] , батьком якого значиться відповідач, оскільки на момент народження не було розірвано попередній шлюб його дружини, а відтак реєстрація народження дитини здійснена на підставі ст. 122 СК України. Вказує, що з огляду на те, що відповідач не бажає самостійно оспорювати своє батьківство, змушений звертатися до суду про визнання батьківства, виключення та внесення відповідних змін до актового запису про народження свого сина. Як вважає [PERSON] , надані ним докази, зокрема, висновок молекулярно-генетичного дослідження достовірно підтверджують зазначені ним обставини та те, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач та третя особа 2 не з`явилися, однак останніми подано письмову заяву про розгляд справи без їх участі на підставі наявних доказів з покликанням про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву на позов не подавав, заяв про відкладення розгляду справи чи неможливості прибуття в судове засідання з поважних причин не подавав. Представник третьої особи 1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, належним чином, подав письмову заяву про судовий розгляд без його участі з покликанням на відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та доводи позивача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у шлюбі, зареєстрованому 04.03.2006 Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №1, який було розірвано рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 15.09.2023. Вказана обставина підтверджується рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 15.09.2023 по справі №151/424/23, яке набрало законної сили 15.10.2023. Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.10.2023 Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [INFO] народився [PERSON] , про що внесено відповідний актовий запис про народження №161, батьком якого на підставі ст. 122 СК України зазначений [PERSON] . Разом з цим, між [PERSON] та [PERSON] 10.05.2024 Чечельницькою селищною радою зареєстровано шлюб, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.05.2024 Чечельницькою селищною радою. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Каташинського старостинського округу від 15.07.2024 №149 [PERSON] проживає без реєстрації з 2014 та має наступний склад сім`ї: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , [PERSON] . Суд констатує, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , складає величину не менш ніж 99, 999999 %. Вказана обставина підтверджується висновком молекулярно-генетичного дослідження для подання до суду медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ №1168 від 03.10.2016) №44021 від 21.08.2024. Суд враховує, що вказаний висновок містить у собі усі необхідні відомості, зокрема, попередження про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 КК України. Таким чином, білогічне батьківство позивача - [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , доведено. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, на скільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Стаття 122 СК України визначає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документу закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. На підставі положень ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Суд вважає доведеним, що позивач у справі є біологічним батьком дитини, матір якої, на час народження, перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Таким чином позовна вимога в частині визнання батьківства є обгрунтованою та підставною і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Відповідно до пункту 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за №96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 вказаних Правил слідує, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи, що відповідач не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , то необхідно внести зміни до актового запису про народження №161 від 27.10.2023, складеного Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: у відомостях про дитину в графі «прізвище» виключити запис « [PERSON] » та внести запис « [PERSON] », в графі «по батькові» виключити запис « [PERSON] » та внести запис « [PERSON] », ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін, у «відомостях про батька» виключити відомості про [PERSON] та зазначити батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Передумовою звернення до суду в справах про визнання батьківства є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved