Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) в АТ «Світанок» Хаєнківської сільської ради Ічнянського району (нині Ічнянської міської ради Прилуцького району) Чернігівської області, площею 3,77 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 960967, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.03.2001 року за № 445, виданого на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] . Як спадкоємиця за законом своєчасно прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , але не може її належним чином оформити, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), який би підтверджував належність померлому даного спадкового майна. Просить визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивачка не з`явилася, вказавши в позовній заяві про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі за наявними в матеріалах справи документами. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 8), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00046711163 від 28.08.2024 року, відповідно до якого 24.03.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладення якого позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) в АТ «Світанок» Хаєнківської сільської ради Ічнянського району (нині Ічнянської міської ради Прилуцького району) Чернігівської області, площею 3,77 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 960967, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.03.2001 року за № 445, виданого на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 14). Згідно копії довідки Монастирищенського старостинського округу Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області від 03.09.2024 року № 02-13/59/10 [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований на день смерті в [ADDRESS] . На день його смерті та протягом шести місяців з дня смерті разом з останнім були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] - онука; [PERSON] , [INFO] - онук (а.с. 10). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Нормами ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст.ст. 548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до повідомлення завідувача Ічнянської державної нотаріальної контори Шарої В.В. від 10 січня 2025 року № 16/02-14, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] , так як нею не надано правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно (а.с. 13). Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Положення ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , так як відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, звернулась із заявою про прийняття спадщини до Ічнянської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 6/2025 (а.с. 24-28), але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), який би підтверджував право померлого на дане спадкове майно (а.с. 15), а тому суд вважає, що позивачка правомірно набула право на вищевказане спадкове майно, в зв`язку з чим за нею слід визнати право на дане майно в порядку спадкування.

Outcome: approved