Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що в шлюбі з [PERSON] 25 жовтня 2007 року ними була придбана земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:02:009:0829, площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Договір було укладено на ім`я дружини [PERSON] , а він при цьому надавав згоду на укладення даного договору. \~ \~ \~ \~21 травня 2013 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Остер", одним з учасників та керівником якого була його дружина [PERSON] укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013, в рамках якого між цими ж сторонами було укладено Кредитний договір №010/162/22/40 від 05.04.2018, за умовами якого банк надав ТОВ «Остер» як Позичальнику кредитні кошти в межах Ліміту Кредитної операції в сумі 2 166 665,00 грн. В забезпечення виконання ТОВ «Остер» зобов`язань за Генеральним договором №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 та Кредитним договором №010/162/22/40 від 05.04.2018, між його дружиною [PERSON] та АТ "Райффайзен Банк Аваль" було укладено договір поруки №12/162/23/74 від 05.04.2018 року. В зв`язку з невиконанням як основним боржником - ТОВ «Остер», так і поручителями, у тому числі і [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаними договорами, рішенням Господарського суду Вінницької області від 18 вересня 2019 р. по справі № 902/346/19 стягнуто солідарно з ТОВ «Остер», ТОВ "Еко Ніка", [PERSON] та [PERSON] на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" - 2 166 665,00 грн - заборгованості за Кредитним договором №010/162/22/40 від 05.04.2018, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013. Позивач зазначав, що про сам факт існування такого рішення йому стало відомо лише в листопаді 2023 року з відкритих джерел, а саме з Єдиного державного реєстру судових рішень. Так само з відкритих джерел, а саме з Автоматизованої системи виконавчого провадження, з використанням повідомленого дружиною ідентифікатору доступу для сторони виконавчого провадження (ВП № \~ \~ \~ \~60431919, ідентифікатор доступу А17АЕ088АД16) мені стали відомі обставини примусового відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:0829, площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] в рамках виконавчого провадження № 60431919 з примусового виконання вищевказаного рішення господарського суду. Дане виконавче провадження було відкрите постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 28.10.2019 року, його ж постановою від 16.06.2020 року - замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувана з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» та в подальшому, постановою приватного виконавця від 20.08.2020 року описано та арештовано вищевказану земельну ділянку як особисте майно боржника [PERSON] 11 листопада 2020 року на електронному майданчику ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги, предметом яких була земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:02:009:0829, що стверджується протоколом проведення електронних торгів № 510917 (копія додається, оригінал міститься в матеріалах виконавчого провадження № 60431919). З вказаного протоколу вбачається, що земельна ділянка була продана за 227 367,00 грн., переможець торгів: [PERSON] 23 листопада 2020 року приватним виконавцем Турським О.В було складено Акт про проведені електронні торги з реалізації майна боржника, який, в свою чергу, став підставою для видачі приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Дробахою В.О. на ім`я [PERSON] свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 27 листопада 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 995. В цей же день та цим же приватним нотаріусом на підставі вищевказаних документів було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за покупцем [PERSON] , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Позивач зазначав, що про факт продажу земельної ділянки, яка є об`єктом спільного майна подружжя його повідомлено не було, його згоди як співвласника не було запитано. З врахуванням вищезазначеного, позивач зазначав, що здійснення продажу з електронних торгів належного йому нерухомого майна без вирішення питання про визначення його частки не відповідає вимогам закону і тягне за собою недійсність проведених електронних торгів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Посилаючись на вказані обставини, позивач просив: визнати недійсними електронні торги з продажу арештованого майна - земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:0829, площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , проведені Державним підприємством «СЕТАМ», які відбулися 11 листопада 2020 року, реєстраційний номер лота: 449495, ціна продажу: 227 367,00 грн, переможець: [PERSON] , результати яких оформлені протоколом № 510917 від 11 листопада 2020 року. Визнати недійсним Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 27 листопада 2020 року, видане приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Дробахою В.О. на ім`я [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 995, та як наслідок провести припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:009:0829, площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. У поданому відзиві зазначив, що Боржник ( [PERSON] ), проти якої ухвалене судове рішення про стягнення боргу і накладено арешт на її майно, та її чоловік, який звернувся з даним позовом, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора (ТОВ ФК «Еврокредит»), оскільки позов направлений на недопущення стягнення заборгованості за договором позики за рахунок майна боржника. На виконанні у приватного виконавця Турського О.В. знаходилось виконавче провадження № 60431919 з примусового виконання наказу № 902/346/19 від 17.10.2019 р. про стягнення солідарно з ТОВ «Остер», ТОВ «Еко Ніка», [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в сумі 2 166 655,00 грн і на земельну ділянку за кадастровим № 0520655900:02:009:0829 приватним виконавцем накладено арешт. 11.11.2020 р. ДП «СЕТАМ» провело електронні торги, на яких було реалізовано земельну ділянку за кадастровим № 0520655900:02:009:0829. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення порядку проведення електронних торгів та не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів з реалізації нерухомого майна. Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. проти задоволення вимог категорично заперечував, посилаючись на їх безпідставність. Зазначав, що в нього на виконанні перебувала виконавче провадження № 60431919 з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ТОВ «ФК Єврокредит»). В ході виконавчого провадження ним було виявлено майно боржника, а саме земельну ділянку площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 11 листопада 2020 року відбулися торги з реалізації майна боржника [PERSON] , перенможцем торгів став [PERSON] . Під час виконавчого провадження ним здійснювалася перевірка майнового стану боржника. Заходи з виявлення майна боржника здійснювалися шляхом направлення відповідних запитів на адресу компетентних органів та установ. Жодної інформації щодо належності вказаної земельної ділянки на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] отримано не було, в тому числі й від самого боржника [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] . Більш того, основним з солідарних боржників за наказом Господарського суду Вінницької бласті від 17.10.2019 року у справі № 902/346/19 є ТОВ ОСТЕР (код ЄДРПОУ 23103085) є [PERSON] , яка являється співзасновником цього товариства і була його керівником. Згідно витягу з ЄДРПОУ створено воно було 12.12.1995 року під час шлюбу [PERSON] з [PERSON] . Дохід від діяльності юридичної особи, учасником якого є один із подружжя являється спільною сумісною власністю подружжя. Так само іншому з подружжя за правом спільної сумісної власності ілежить частка в корпоративних правах на юридичну особу створену під час шлюбу. На спростування тверджень [PERSON] щодо укладання кредитних договорів і договорів поруки (невиконання яких у тому числі призвело до видачі 17.10.2019 року господарським судом Вінницької області наказу у справі № 902/346/19) не в інтересах сім`ї, а в інтересах ТОВ ОСТЕР у ТОВ ФК ЄВРОКРЕДИТ наявні документальні докази. А саме, кредитний договір № 010/162/22/40 від 05.04.2018 року і договір поруки № 12/162/23/74 від 05.04.2018 року, на яких стоять підписи [PERSON] про згоду на їх укладання його дружиною [PERSON] . З огляду на ознайомлення зі змістом кредитного договору та договору поруки, позивач усвідомлював зміст зобов`язань за кредитним договором та договором поруки, а жож наслідки неналежного виконання його дружиною таких боргових зобов`язань. Тому договори, наслідком невиконання яких у тому числі була реалізація належної [PERSON] зельної ділянки, укладалися саме в інтересах сім`ї (подружжя) Гур`євських, які отримували дохід господарської діяльності ТОВ ОСТЕР. Так як укладання договорів було здійснено в інтересах сім`ї, то, відповідно, відповідальність за їх невиконання виникає у подружжя. Представник третьої особи ТОВ «ФК «Єврокредит» в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, подав письмові пояснення на позов, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому зазначав, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця Турського О.В. перебувало виконавче провадження № 60431919 з примусового виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 17.10.2019 року у справі № 902/346/19 про стягнення солідарно з [PERSON] боргу на користь АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» правонаступник - ТОВ «ФК ЕВРОКРЕДИТ») боргу в сумі 2 166 665,00 грн. 11.11.2020 року в межах виконавчого провадження № 60431919 було реалізовано з електронних (публічних) торгів майно боржника [PERSON] , а саме земельну ділянку площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 0520655900:02:009:0829, цільове визначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 8 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15 та від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс16, головною умовою, яку повинні встановити суди при вирішенні питання про визнання прилюдних торгів недійсними, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними, порушення правил проведення електронних торгів; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Представник третьої особи зазначав, що кредитний договір укладений з ТОВ «Остер», де [PERSON] на час укладення була не лише директором, а й учасником разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка, до речі, також є поручителем за кредитним договором. Відтак, господарська діяльність ТОВ «Остер» здійснюється в першу чергу в інтересах сім`ї Гур`євських, так як вона отримує від неї прибуток. З огляду на ознайомлення зі змістом кредитного договору та договору поруки, позивач повинен був усвідомлювати зміст зобов`язань за кредитним договором та договором поруки, а також наслідки неналежного виконання його дружиною таких боргових зобов`язань. Враховуючи, що права позивача не є порушеними, ТОВ ФК «Єврокредит» просило в задоволенні позову відмовити. Інші учасники судового розгляду до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як визначено\~статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що постановою приватного виконавця Турського О.В. 28 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року про примусове стягнення солідарно з ТОВ «Остер», ТОВ «ЕКО Ніка», [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 2166665 заборгованості за кредитним договором № 010/162/22/40 від 5 квітня 2018 року, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/Р7-01-04/401 від 21 травня 2013 року. Постановою приватного виконавця від 20 серпня 2020 року описано та арештовано майно боржника, а саме земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . 11.11.2020 року в межах виконавчого провадження № 60431919 було реалізовано з електронних (публічних) торгів майно боржника [PERSON] , а саме земельну ділянку площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 0520655900:02:009:0829, цільове визначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Як на підставу для визнання електронних торгів недійсними позивач посилається на те, що земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а йому не було відомо про проведення електронних торгів. Здійснення продажу належного йому майна без визначення питання про визначення його частки тягне за собою визнання електронних торгів недійсними. До позовної заяви позивачем подано копію свідоцтва про шлюб з [PERSON] , з якого вбачається, що позивач зареєстрував шлюб з третьою особою [PERSON] 31 серпня 1991 року. Докази того чи перебував позивач у шлюбі на час придбання земельної ділянки та чи надавав згоду на укладення договору купівлі продажу спірної земельної ділянки, право власності на яку було зареєстровано за третьою особою, позивачем надані не були. З копії державного акту на спірну земельну ділянку вбачається, що вона придбана 25 жовтня 2007 року та зареєстрована за третьою особою [PERSON] . Докази того чи були укладені договори кредиту та поруки в інтересах сім`ї матеріали справи не містять. Відповідно до частини першої\~статті 650 ЦК України\~особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до частини четвертої\~статті 656 ЦК України\~до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655та частини четвертої\~статті 656 ЦК України\~можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Частиною першою\~статті 215 ЦК України\~передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини третьої\~статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Частиною п`ятою\~статті 124 Конституції України\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої\~статті 129 Конституції України\~до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення. \~ \~ \~ \~Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються\~Законом України «Про виконавче провадження». Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. У відповідності до ч. 1ст. 2\~Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема, таких засад, як обов`язковості виконання рішень, справедливості, неупередженості та об`єктивності, розумності строків виконавчого провадження. За\~ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»\~звернення стягнення на майно боржника є заходом примусового виконання рішень. Так, примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин, урегульованих\~Законом України «Про виконавче провадження»,\~ЦК України\~та іншими нормативно-правовими актами, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Відповідно до вимог ч. 7\~ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»\~примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень\~Закону України "Про іпотеку". \~ \~ \~ \~Порядок і особливості продажу арештованого майна на електронних торгах визначений Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016(далі Порядок № № 2831/5). Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей\~203,215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком № 2831/5. Зокрема підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком № 2831/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 в справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 в справі №668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Згідно із частиною третьою\~статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясувати, чи не володіє він цим нерухомим майном спільно з іншими особами, вирішити питання про необхідність визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 462/518/18 та від 05 квітня 2021 року у справі № 741/496/18. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок про те, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними. Відповідно до частини другої статті 73\~СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Таким чином, за спільними зобов`язаннями подружжя останнє відповідає усім своїм майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від\~30 червня 2020 року в справі\~№ 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19)). Дружина позивача [PERSON] була обізнана з вчиненням виконавчих дій, знайомилася з матеріалами виконавчого провадження та була обізнана про проведення електронних торгів. Позивач визначив статус [PERSON] як третьої особи, про вчинення нею недобросовісних дій не зазначав, жодних вимог до неї не заявив. Натомість приватним виконавцем під час проведення виконавчих дій було дотримано вимоги чинного законодавства. Порушення правил проведення електронних торгів не встановлено. Якщо нерухоме майно придбаває добросовісна особа, тобто та, яка не знала та не могла знати про існування обтяжень речових прав на це майно або про наявність на нього речових прав третіх осіб, вона може покладатися на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень і відсутності даних про те, що набувач майна знав або міг знати про існування таких прав чи обтяжень, цей набувач, добросовісно покладаючись на відомості зазначеного реєстру, набуває відповідне право на нерухоме майно, вільне від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (висновки в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17 (пункт 38), від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17 (пункти 7.15, 7.16),\~від 02 листопада 2021 року в справі № 925/1351/19 (пункт 6.46), від 06 липня 2022 року в справі № 914/2618/16 (пункт 54)). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12\~ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1ст. 81\~ЦПК України), крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed