Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

30.07.2024 позивач звернувся в суд з позовом до\~Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», [PERSON] , Фермерське господарство «Гранд-Агро 2019», [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування арешту транспортного засобу. Позов обгрунтував тим, що в провадженні Господарського суду Волинської області перебували три справи № 903/438/23, № 903/457/23 та № 903/623/23 за позовом АТ «Агропросперіс Банк» до ФГ «Гранд-Агро 2019», [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості. Рішеннями суду в даних справах позови АТ «Агропросперіс Банк» було задоволено та стягнуто солідарно з ФГ «Гранд-Агро 2019», [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитними угодами. На виконання даних рішень судом видано накази, які пред?явлені до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Таранку Дмитру Вікторовичу, який відкрив виконавче провадження №\~73163307\~(зведене виконавче провадження № 73163609) про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Агропросперіс Банк» боргу за кредитом при примусовому виконанні наказу Господарського суду Волинської області у справі № 903/438/23-2 від 05.10.2023. В ході примусового виконання наказу № 903/438/23-2 у виконавчому провадженні №\~73163307\~(зведене виконавче провадження № 73163609) було передано на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ» арештоване майно боржника - [PERSON] , а саме: транспортний засіб: FORD, моделі TRANSIT, категорія: загальний легковий пасажирський В,\~2002\~року виробництва, VIN: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , колір жовтий. Державним підприємством «Сетам» проведені електронні торги №\~607602\~від 18.03.2024\~по лоту №\~546454\~з реалізації зазначеного майна боржника - [PERSON] та переможцем визнано [PERSON] . Однак, позивачу стало відомо, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.09.2023\~про забезпечення позову у справі №903/942/23, було накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] , а саме: транспортний засіб: марка - FORD, модель - TRANSIT, рік випуску\~2002. Дана ухвала Господарського суду Волинської області від 07.09.2023\~року у справі № 903/942/23 передана на примусове виконання до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Головним державним виконавцем зазначеної державної виконавчої служби Шиман Ірини Петрівни, винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] від 02.11.2023\~у виконавчому провадженні №\~73209062, на підставі якої зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження за №\~30945378\~від 02.11.2023. \~Позивач, на теперішній час, позбавлений можливості оформити та одержати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на своє ім?я через наявність обтяження рухомого майна, яке зареєстроване Головним державним виконавцем Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шиман Іриною Петрівною на підставі постанови про арешт майна боржника [PERSON] від 02.11.2023\~року у виконавчому провадженні №73209062. А тому просив суд скасувати обтяження у вигляді арешту транспортного засобу: FORD, моделі TRANSIT,\~2002\~року виробництва, VIN: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , колір жовтий, зареєстроване на підставі постанови головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шиман Ірини Петрівни на підставі постанови про арешт майна боржника від 02.11.2023\~року у виконавчому провадженні №73209062, зареєстрованого за попереднім власником, [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] та стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі\~1211\~гривень 20 коп. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02.08.2024 року справі відкрито загальне позовне провадження, призначено судове засідання. 14.08.2024\~на адресу\~суду надійшли\~пояснення від\~представника третьої\~особи Акціонерне\~товариство «Агропросперіс\~Банк» Яременка\~О.В.,\~обгрунтовані тим,\~що 20.03.2024\~року у\~виконавчому провадженні\~№ 73163307\~(зведене\~виконавче провадження\~№ 73163609)\~Третьою особою-1 було складено\~Акт про\~проведені електронні\~торги,\~який є документом,\~що підтверджує\~виникнення права\~власності на\~придбане майно у випадках,\~передбачених законодавством,\~що міститься\~в матеріалах\~справи №\~161/14375/24\~(провадження\~№ 2/161/4006/24).\~Повністю підтримує\~позовні вимоги\~за позовною заявою від 24.07.2024 року Позивача [PERSON] . 27.08.2024 на адресу суду надійшли пояснення від представника відповідача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» Мельник В.М., обґрунтовані тим, що зобов`язання [PERSON] перед АТ КБ "ПриватБанк" не виконані відповідно до наказу Господарського суду Волинської області у справі №903/942/23, на день розгляду даної заяви рішення суду у справі №903/942/23 не виконано, коштів у межах вказаних виконавчих провадженнях не стягувалося. АТ КБ "ПриватБанк" також звертає увагу суду, що до позовної заяви не надано доказів того, що реалізований з прилюдних торгів транспортний засіб перебував у заставі у стягувача Акціонерне Товариство "Агропросперіс Банк", що дає переважне право на отримання коштів від реалізації заставного майна згідно ст.19 Закону України "Про заставу". АТ КБ "ПриватБанк" звертає увагу суду також на те, що до позову не надано доказів, що саме АТ КБ "ПриватБанк" здійснює перешкоди у користуванні майном позивачу, що призвело до звернення до суду з даною позовною заявою. На підставі наведеного, АТ КБ "ПриватБанк" просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Представник позивача адвокат Грищук М.В. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» Мельник В.М. позов не визнала просила в його задоволенні відмовити. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. не заперечував проти задоволення позову. Представника третьої особи Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» Яременко О.В. позов підтримав, просив задовольнити. Представник третьої особи Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи, при вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] , Фермерське господарство «Гранд-Агро 2019», [PERSON] та представник третьої особи Державне підприємство «Сетам» в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~2,\~4 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Судом встановлено,\~що 20.03.2024\~року у\~виконавчому провадженні\~№ 73163307\~(зведене\~виконавче провадження\~№ 73163609)\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Волинської області\~Таранко Д.В. було складено Акт про проведені електронні торги, згідно якого Державним підприємством «Сетам» проведені електронні торги №\~607602\~від 18.03.2024\~по лоту №\~546454\~з реалізації майна боржника - [PERSON] : транспортний засіб: FORD, моделі TRANSIT, категорія: загальний легковий пасажирський В,\~2002\~року виробництва, VIN: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , колір жовтий та переможцем визнано [PERSON] (а.с.8-9) Відповідно до п.8, п.9 Розділу Х Порядку про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. З наданої стороною позивача копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобів власником транспортного засобу - автомобіля марки «FORD, моделі TRANSIT, категорія: загальний легковий пасажирський В,\~2002\~року виробництва, VIN: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , колір жовтий» є [PERSON] (а.с.11). Листом (вих, від 05.04.2024\~№ 29865) Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив Позивача про те, що вищезазначене обтяження рухомого майна було вчинене згідно ухвали Господарського суду Волинської області №903/942/23 від 07.09.2023. Згідно п. 6 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття арешту з майна є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову (а.с.13). Відповідно до інформації з бази даних «Автоматизована система виконавчого провадження» виконавче провадження №\~73209062\~завершено (а.с.14). Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.06.2024\~року у справі №908/942/23, ухвалено заяву [PERSON] про скасування ухвали Господарського суду Волинської області від 07.05.2023\~у справі №903/942/23 про забезпечення позову відмовлено (а.с.15-17). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно із частиною десятою\~статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. \~Законом України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша\~статті 59 цього Закону). Відповідно до ч.4\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59). Разом з тим\~Закон України «Про виконавче провадження»\~установлює правило, згідно з яким рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша\~статті 74 цього Закону). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11- 680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22). У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому\~розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено\~Законом України «Про виконавче провадження»\~(абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19). Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18)). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права, якщо таке порушене. За\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Вирішуючи цивільний спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Спосіб захисту - це матеріально-правовий засіб примусового характеру, за допомогою якого відбувається відновлення/визнання порушеного/оспорюваного права чи законного інтересу особи. Таким чином, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Однак порушення права позивача у обраний спосіб захисту не доведено перед судом. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що, відповідно до\~статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», [PERSON] , Фермерське господарство «Гранд-Агро 2019», [PERSON] , треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович, Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державне підприємство «Сетам», Акціонерне товариство «Агропросперіс Банк», про усунення перешкод у користуванні власністю слід відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю. У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при поданні позову до суду, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed