Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

11.12.2024\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою,\~якою просить\~стягнути з\~відповідача в\~його користь\~заборгованість за\~договором про\~надання грошових\~коштів у\~позику №4053700524\~від 22.05.2024\~року \~в розмірі\~26460,00\~грн.,\~а також\~понесені судові\~витрати в\~розмірі 2422,40\~грн., мотивуючи позовні\~вимоги тим,\~що 22.05.2024 року між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №4053700524. Вказує, що зазначений договір позики разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 20.02.2024 р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.2 Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику у розмірі: 6 000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника , включаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2 та 2.6.3 цього Договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику визначені, сторонами, передбачають тип кредиту кредит (п. 2.4.), мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 2.7.), строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів (п. 2.5.), дата надання кредиту: 22.05.2024 або наступний за ним календарний день, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору (п. 2.6.1). Вказує, що позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000 гривень, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів. Однак, відповідач умови договору не виконав і станом на дату підготовки позовної заяви за ним рахується заборгованість в сумі 26 460,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн, заборгованості за процентами в сумі 17460,00 грн та 3 000,00 грн пені. Тому просить стягнути з відповідача зазначену суму. Ухвалою від 19.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи на 19.02.2025. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку із першою неявкою належним чином повідомленого відповідача розгляд справи 19.02.2025 відкладено на 14.03.2025. Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. 14.03.2025 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні. В судове засідання 07.04.2025 року сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У матеріалах справи неявне клопотання представника відповідача про ознайомлення із матеріалами справи шляхом направлення таких на електронну адресу. Однак, суд зауважує, що 18.10.2023 року набули чинності зміни до ЦПК України, зокрема до ст.14, якою визначено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (ч.1), яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ч.4). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч.8). Враховуючи те, що адвокат Зачепіло З.Я. є суб`єктом, на котрого розповсюджується обов`язок реєстрації в ЄСІТС, то і документообіг між судом та адвокатом повинен відбуватись виключно за допомогою вказаної підсистеми або в паперовій формі. Скерування документів на електронну пошту суду не передбачено процесуальним законом. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 22.05.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №4053700524, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором n95kd31xd (а.с.25-45). Відповідно до п. 2.1. указаного договору, укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в т.ч через месенджери). Згідно п.2.2. договору на умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 6000 гривень (п.2.3. договору). Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні (в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів) , що є додатком № 1 до цього договору (п. 2.5. договору). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до визначених договором умов, а саме стандартна процентна ставка становить 1.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5. цього договору (п.2.6.1. Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90 % річних (п.2.8.1. договору). Згідно до п.3.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Відповідно до п.3.2. договору, сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту 22.05.2024 або наступний за ним календарний день. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступний календарний день, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.2.5. договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу позичальника. Крім того, п.7.4. договору передбачено, за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. ТОВ «ФК «Контрактовий дім» уповноважений на переказ коштів позичальникам ТОВ «Іннова фінанс» згідно договору № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023 (а.с.49-57). 22.05.2024 року ТОВ «ФК «Контрактовий дім» здійснив переказ грошових коштів в розмірі 6000 грн. на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №19865-1354-109817246 (а.с.63). Як стверджує позивач, заборгованість [PERSON] до договором від 22.05.2024 року становить 26\~460,00 грн та складається із заборгованості зі сплати тіла кредиту в сумі 6 000,00 грн, зі сплати процентів в сумі 17460,00 грн та пені в сумі 3 000,00 грн. За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частинами першою, дугою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно п. 15 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно статті 1054 ЦК України з а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.2 ст.1056-1 ЦК України). На підставі ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як зазначалось вище, договір про надання грошових коштів у позику №4053700524 від 22.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який використано для підтвердження підписання договору. Без здійснення вказаних дій відповідачем договір не був би укладений сторонами, відтак, цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене вище, суд вважає доведеним факт підписання [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відтак укладення договору узгоджуються з вимогами статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість договорм позики №4053700524 від 22.05.2024 року , яка складається з тіла кредиту в розмірі 6000 грн. Відтак позов в цій частині слід задовольнити. Що стосується вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд виходить з наступного. 22.11.2023 р. прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Судом встановлено, що відсотки за користування кредитом, нараховані ТОВ «Іннова фінанс», виходячи із розрахунку 1,5 % в день. Із такими\~розрахунками суд\~не погоджується,\~оскільки вони\~здійснені позивачем\~всупереч визначеним\~спеціальним Законом\~обмежень,\~де максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. До позовної заяви позивачем не додано розрахунку суми заборгованості, при тому, що у позовній заяві йдеться про розрахунок станом на дату підготовки позовної заяви. Оскільки позовна заява датована 11.12.2024 року, то суд виходить з того, що такий проведений станом на 11.12.2024 року. Загальна кількість днів користування кредитними грошовими коштами за період з 22.05.2024 (дата укладення договору позики №4053700524) до 11.12.2024 (дати проведення позивачем розрахунків) ставить 204 дні. Тому, обчислюючи процентів за користування кредитом за ставкою 1 %/день, суд вважає, що такі становлять 12240,00 грн, виходячи із наступного розрахунку: 6000,00 грн х 1,0 %/дн х 204 дн/100 % = 12 240 грн. За наведених\~обставин заявлені\~позовні вимоги\~у частині\~стягнення відсотків\~за користування\~кредитними коштами\~підлягають до\~часткового задоволення\~шляхом їх\~стягненням у\~розмірі 1%\~в день за період з 22.05.2024 (дата укладення договору позики №4053700524) до 11.12.2024 , що становить 12 240 грн. Крім того, ТОВ «Іннова фінанс» заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача пені в сумі 3 000,00 грн. Так, вдповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України регламентовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зважаючи на вещенаведен норми законодавства, позовні вимоги у частині стягнення із відповідача пені не підлягають до задоволення. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1669,86 грн., виходячи з наступного розрахунку 18240,00 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (ставка судового збору) : 26 460 грн. (сума заявлених позовних вимог). На підставі наведеного та

Outcome: partial