Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №326429754 від 28.07.2021 у розмірі 74 421,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалось на те, що 28.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №326429754 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підписання електронним підписом позичальника, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3С49U. За умовами зазначеного договору відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчувався 28.11.2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому, інші умови договору залишилися без змін. В подальшому, ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 13.12.2022, №32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одразу, а протягом всього часу його дії. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №155 від 12.10.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 51 444,00 грн. Таким чином, право вимоги з кредитним договором № 326429754 від 28.07.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 12.10.2021, з моменту підписання сторонами реєстру прав вимоги №155. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1від 23.02.2024 до договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Сервіс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 74421,00 грн. 04.09.25024 між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 74421,00 грн. Відповідач неналежно виконувала умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, не виконала свої зобов`язання з повернення коштів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 74421,00 грн., що підлягає стягненню з останньої. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явились, від останнього до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд у задоволенні позову відмовити. Зокрема представник зазначив, що кредитний договір укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 28.07.2021, тобто після укладення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. На час укладення 28.07.2018 договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» предмет правочину: право майбутньої вимоги мало бути визначене, проте жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] на момент укладення вказаного договору факторингу не існувало та сторони не могли передбачити, що 28.07.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладе договір кредитної лінії №326429754 саме з відповідачем. На момент укладення договору факторингу №28-1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» не індивідуалізовано належним чином предмет правочину, а інформація щодо [PERSON] , як боржника, зазначена у реєстрі прав вимоги №155 від 12.10.2021, тобто майже через 3 роки після укладення договору факторингу. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні, не набуто, таке право не могло бути передане спочатку ТОВ «ФК «Онлайн Сервіс» на підставі договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024, а згодом 04.09.2024 на підставі договору факторингу №0409/24 ТОВ «Юніт Капітал». Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід прав. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Таким чином, на час укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №326429754. Окрім цього, доводи позивача про наявність підстав для нарахування відсотків на період з 11.08.2021 спростовується умовами п. 1.7 договору. Позивачем не доведено факт продовження строку дії кредитного договору відповідно до його умов, які викладені у пункті 1.8 договору, а саме здійснення оплати всіх фактично нарахованих процентів в період з 21.07.2021 до 11.08.2021 та активування в особовому кабінеті функції продовження строку дисконтного періоду. Відтак вимоги про стягнення процентів за період з 12.08.2021 по 23.02.2024, нарахованих поза межами строку кредитного договору, задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 1.9.1 договору виключно на період строку визначеного п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою у розмірі 310,25 процентів річних, що становить 0,85 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Відтак, відповідно до договору, кредит надається в розмірі 22 000 зі сплатою відсотків 0,85 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним, строк кредитування 14 днів, відповідно до 11.08.2021. Таким чином, розмір заборгованості за відсотками за договором від 27.07.2021 міг би становити 2 618 грн. Окрім цього, надані позивачем розрахунки заборгованості не містять алгоритму та формули, не дають можливості встановити порядок утворення суми заборгованості та її складові. Розмір відсотків за кредитним договором нараховано незаконно, оскільки таке нарахування відбулось фактично після закінчення строку дії договору. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 28.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії №326429754, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 22 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1). Договір кредитної лінії №326429754 від 28.07.2021 разом із додатками до такого, зокрема, паспортом споживчого кредиту «Смарт», підписані відповідачем [PERSON] електронним підписом 28.07.2021 одноразовим ідентифікатором № MNV3С49U від 28.07.2021. Як видно із заявки про отримання грошових коштів від 28.07.2021 відповідачка повідомила кредитодавцю реквізити особистого електронного платіжного засобу, на який бажала отримати кредит, - [NUMBER], та електронну адресу ([INFO]), куди останній, за узгодженням сторонами договору, надіслано повідомлення про успішне підписання кредитного договору із вкладеним в нього примірником електронного договору. Згідно з п. 1.3 кредитного договору, кредитодавець надає перший транш в сумі 22000 грн. 00 коп. одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 11.08.2021. Пунктом 1.7 вищевказаного договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 14 (чотирнадцять) днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 11.08.2021. Згідно п. 1.8 договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Пунктом 1.9 визначено порядок сплати позичальником процентів за користування кредитом. Зокрема, зазначено, що виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 310,25 процентів річних, що становить 0,85 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9.1 Договору). За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 310,25 процентів річних, що становить 0,85 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті (п. 1.9.2 Договору). Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору (п. 1.9.3 Договору). Положеннями п. 1.12.1 передбачено, що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Відповідно до п. 1.12.2 з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70% річних, що становить 2,98% в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Згідно із п. 1.13 проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2 договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 6bc2b16f-ce92-4f84-99e5-94c2587c6ea8 від 28.07.2021, а також довідкою АТ КБ «Приватбанк» №08/2024 від 13.08.2024, в якій зазначається, що вказані кошти в розмірі 22 000 грн. перераховано на картковий рахунок відповідача [NUMBER]. Як видно з матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28.11.2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому, інші умови договору залишилися без змін. В подальшому, ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №155 від 12.10.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 51 444,00 грн. Таким чином відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього). Надалі, 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого, а також з урахуванням витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за договором кредитної лінії №326429754 від 28.07.2021 на загальну суму заборгованості 74421 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 22 000 грн., заборгованість за відсотками - 52421 грн. 04.09.2024 між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 74421,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами частин 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, аналіз матеріалів справи та викладене свідчить, що до ТОВ «Юніт Капітал» відповідно до укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №326429754 від 28.07.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №326429754 від 28.07.2021, заборгованість [PERSON] станом на 19.09.2024 становить 74 421 грн., з яких: 22 000, 00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 52 421,00 грн. - заборгованість за відсотками. Водночас, з долученого позивачем розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», видно, що за період з 28.07.2021 по 12.10.2021 (дата відступлення права вимоги) розмір заборгованості відповідача [PERSON] становив 51 444 грн., з яких: 22 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 29 444,00 грн. - заборгованість за відсотками. При цьому, розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Таліон плюс», містить відомості про розмір заборгованості (за період з 12.10.2021 по 23.02.2024) на загальну суму 74 421,00 грн., з яких: 22 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 52 421,00 грн. - заборгованість за відсотками. Саме така сума заборгованості була відчужена позивачу ТОВ «Юніт Капітал» та є предметом позову. Разом з тим, доказів, які б підтверджували право ТОВ «Таліон Плюс» нараховувати [PERSON] відсотки за користування кредитними коштами за договором №326429754 від 28.07.2021 за період з 12.10.2021 по 23.02.2024, суду не надано. Однак позивачем не надано суду жодного обґрунтування того, чому сума заборгованості та відповідно грошової вимоги, яка була предметом договору факторингу, укладеним з первинним кредитором (51 444,00 грн.), відрізняється від суми заборгованості, що була предметом договору факторингу, укладеним з позивачем у цій справі, та є предметом цього позову. Згідно з умовами договору процентна ставка складає 1,7% на день протягом дисконтного періоду, та 2,3% в день після закінчення строку дисконтного періоду, але не довше ніж 90 днів з дня його закінчення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 326429754 від 28.07.2021 у розмірі 51444,00 грн, з яких: 22 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 29 444,00 грн. - заборгованість за відсотками. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник ТОВ «Юніт Капітал» адвокат Тараненко А.І. подав до суду: копію договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024, укладеним між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал», із протоколом погодження вартості послуг до договору, копію додаткової угоди №5 від 09.09.2024 до договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012, видане Тараненку А.І., копію акту прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024, згідно з яким вартість виконаних адвокатом послуг за означеним договором становить 6 000 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи суть спору та причини виникнення такого, обсяг виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання позивачу правничої допомоги, складність справи, ціну позову, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 4 147,20 грн. Окрім цього, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1674,36 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 01.04.2025.

Outcome: partial