Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернулась до Київського районного суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 07.11.2012, посвідченого п/н ХМНО Прокопенко А.В. № 5162 та зняти арешт з 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про арешт майна боржника від 10.05.2018 у виконавчому провадженні № 56351194. Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] та її представник адвокат ІндутнийШматько С.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник відповідача АТ «СЕНС БАНК» Кравцова С.М. у відзиві на позов просила залишити вимоги [PERSON] без задоволення. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] та її представник адвокат ІндутнийШматько С.М. у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача АТ «СЕНС БАНК» Кравцова С.М. та треті особи приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., [PERSON] , належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 08.07.2024 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 закрито підготовче провадження у справі, яку призначено до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З 01.09.1997 року на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 01.09.1997 за реєстраційним № 2А-97-89328, зареєстрованого в ДКП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 03.09.1997 під реєстровим № П-2-13032 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 01.11.2012 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали Договір про встановлення розміру часток, посвідчений 01.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В., зареєстрований в реєстрі за № 5074, яким встановили розмір часток у спільній сумісній власності наступним чином: у власності кожного, а саме у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знаходиться по 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 05.11.2012 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 01.09.1997 за реєстраційним № 2А-97-89328 та Договору про встановлення розміру часток, посвідченого 01.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5074, зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у таких частках: 1/4 частка належить [PERSON] , 1/4 частка належить [PERSON] , 1/4 частка належить [PERSON] та 1/4 частка належить [PERSON] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 36113048 від 05.11.2012, виданим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». 07.11.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір дарування частини квартири, посвідчений 07.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В., зареєстрований в реєстрі за № 5162, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняла у власність 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 26.11.2012 на підставі Договору дарування частини квартири, посвідченого 07.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5162, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 36400718 від 26.11.2012, виданим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». [INFO] [PERSON] помер та після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] , на підставі чого, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. відкрито спадкову справу № 21/2016. Відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Як вбачається з повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 11324/04-08 від 09.10.2018, яке надіслано приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Орловській В.Г., згідно матеріалів інвентаризаційної справи реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] станом на 31.12.2012 проведено наступним чином: 3/4 частини на праві спільної часткової власності на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частині кожному, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.09.1997 та 1/4 частина на праві приватної власності на ім`я [PERSON] на підставі договору дарування від 07.11.2012. У зв`язку з технічною помилкою, допущеною при реєстрації права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] на підставі договору дарування від 07.11.2012, в електронному реєстрі помилково виключено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». 17.10.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. дружині спадкодавця [PERSON] [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 3464, на 1/2 частку спадкового майна, яке складається із 1/4 частки у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказана частка у праві власності на квартиру належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.09.1997 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстраційним № 2А-97-89328, право власності зареєстроване ДКП Харківського міського бюро технічної інвентаризації № 1 03.09.1997, запис у реєстровій книзі № П-2-13032, частка визначена на підставі Договору про встановлення розміру часток, посвідченого 01.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В. за реєстровим № 5074. 17.10.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. на підставі Листа Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 09.10.2018 № 11324/04-08 та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.10.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3464, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/8 частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 33715200, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 185140263 від 17.10.2019, сформованим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. 17.10.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. сину спадкодавця [PERSON] [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 3466, на 1/2 частку спадкового майна, яке складається з 1/4 частки у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказана частка у праві власності на квартиру належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.09.1997 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстраційним № 2А-97-89328, право власності зареєстроване ДКП Харківського міського бюро технічної інвентаризації № 1 03.09.1997, запис у реєстровій книзі № П-2-13032, частка визначена на підставі Договору про встановлення розміру часток, посвідченого 01.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В. за реєстровим № 5074. 17.10.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. на підставі Листа Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 09.10.2018 № 11324/04-08 та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.10.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3466, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/8 частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 33715222, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 185140691 від 17.10.2019, сформованим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В.Г. 26.10.2019 державним реєстратором Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради (колишня назва Департамент реєстрації Харківської міської ради) Харківської області Гвоздович А.І. на підставі Договору про встановлення розміру часток, посвідченого 01.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В. за реєстровим № 5074 та Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.09.1997 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстраційним № 2А-97-89328 за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 33923832, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 186906865 від 30.10.2019, сформованим державним реєстратором Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Харківської області Гвоздович А.І. 26.10.2019 державним реєстратором Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради (колишня назва Департамент реєстрації Харківської міської ради) Харківської області Гвоздович А.І. на підставі Договору про встановлення розміру часток, посвідченого 01.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В. за реєстровим № 5074 та Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.09.1997 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстраційним № 2А-97-89328 за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 33925292, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 186906978 від 30.10.2019, сформованим державним реєстратором Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Харківської області Гвоздович А.І. 26.10.2019 державним реєстратором Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради (колишня назва Департамент реєстрації Харківської міської ради) Харківської області Гвоздович А.І. на підставі Договору дарування, посвідченого 07.11.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В. за реєстровим № 5162 за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 33925479, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 186907830 від 30.10.2019, сформованим державним реєстратором Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Харківської області Гвоздович А.І. Таким чином, [PERSON] належить на праві власності 1/2 та 1/8 частина квартири [ADDRESS] , [PERSON] належить на праві власності 1/4 та 1/8 частка спірної квартири, що відображено в Державному реєстрі прав нерухомого майна та відповідає дійсності. 07.05.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56351194 з примусового виконання виконавчого листа № 640/5888/15-ц, виданого Київським районним судом м. Харкова 27.11.2017, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 521813,08 грн., та в межах вказаного ВП складено постанову про арешт майна боржника від 10.05.2018, відповідно до якої накладено арешт на 1/4 частку спірної квартири. Станом на час розгляду справи арешт, накладений постановою приватного виконавця про арешт майна боржника [PERSON] від 10.05.2018 у виконавчому провадженні № 56351194 на 1/4 частину квартири, є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 328560059 від 10.04.2023, а також відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1273428 від 08.04.2025. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно достатті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідностатті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (пункти 3, 6 частини першої статті 3 ЦК України). Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно з частиною першоюстатті 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України). За змістом частини першоїстатті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частина 1 статті 717 ЦК України передбачає, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як установлено судовим розглядом та підтверджується матеріалами справи, позивачу [PERSON] на підставі Договору дарування частини квартири, що укладений між нею та відповідачем [PERSON] , належить на праві власності 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд зазначає про відсутність правових підстав для задоволення її позову в тій частині, в якій вона просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 07.11.2012, посвідченого п/н ХМНО Прокопенко А.В. № 5162, оскільки вона і так на законних підставах є власником цього нерухомого майна. Разом із цим, за замістом ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 59 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини наведені у ч. 4 ст. 59 цього Закону, а у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження»). Як установлено судовим розглядом та підтверджується матеріалами справи, арешт у межах ВП № 56351194 з примусового виконання виконавчого листа № 640/5888/15-ц, виданого Київським районним судом м. Харкова 27.11.2017, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 10.08.2018 на майно боржника [PERSON] , а саме: на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Разом із цим, це майно станом на час винесення зазначеної постанови боржнику [PERSON] не належало. Наведене дає підстави суду дійти висновку про те, що вимоги позову [PERSON] у частині, якою вона просить зняти арешт з 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про арешт майна боржника від 10.05.2018 у виконавчому провадженні № 56351194, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Інші доводи та заперечення відповідача АТ "СЕНС БАНК" на такі висновки суду не впливають. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні\~(частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Outcome: partial