Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач, в особі представника Шох І.В., через систему «Електронний Суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії №950126064 від 28.07.2024 (з урахуванням усіх траншів) у розмірі 64247,53 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.07.2024 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено договір кредитної лінії №950126064. 08.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/3 , відповідно до умов якого та згідно з Реєстром прав вимоги від 08.10.2024 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №950126064 від 28.07.2024. Всупереч умовам договору кредитної лінії, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач заборгованість не погасив, тому позивач просить стягнути таку в судовому порядку. Ухвалою від 18.03.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 10.04.2025, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 04.04.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві. 08.04.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, в якому виклав свої пояснення, міркування та аргументи, щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення, вважає відзив необґрунтованим та таким, що жодним чином не спростовує викладені в позові аргументи на користь його задоволення з підстав викладених у відповіді на відзив. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 28.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем укладено договір кредитної лінії №950126064 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові, шляхом переказу на рахунок грошові кошти на загальну суму ( з врахуванням усіх траншів) 20000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти у строки і на умовах, передбачених договором. 08.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/3, відповідно до умов якого та згідно з Реєстром прав вимоги від 08.10.2024 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №950126064 від 28.07.2024. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, суму кредиту не повернув, нараховані проценти не сплатив, що призвело утворення заборгованості, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить 64247 грн. 53 коп., яка складається з заборгованості по кредиту - 19999,02 грн. та заборгованістю по процентам за користування кредитом - 44248,51 грн., а тому суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачена договором кредитної лінії заборгованість не погашена. Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного ним кредитного договору. Беручи до уваги, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов?язання за договором кредитної лінії №950126064 від 28.07.2024 не виконує, право вимоги за яким згідно договору факторингу набув позивач, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви долучено Договір про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій», Додаткову угоду № 163 від 30.12.2024 до Договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024, Акт №5 прийому-передачі наданих послуг, встановлено факт погодження сторонами та надання позивачу послуг правової допомоги на суму 5000 грн. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Однак суд вважає їх не співмірними з розглядом даної справи, яка розглянута у спрощеному провадженні, та зважаючи на вимоги розумності і справедливості вважає за доцільне стягнути з відповідача 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Окрім цього згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved