Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] (через свого представника - адвоката Луньову Н.Ю.) через «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа: [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі наказу Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року по справі № 754/16282/24 з Позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.11.2024 року до досягнення [PERSON] повноліття. До укладення шлюбу із Відповідачкою Позивач мав сім`ю, в якій народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі судового Наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року по справі № 761/31804/20 з Позивача на користь Відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Але [PERSON] не повідомила Деснянському районному суду м. Києва про існування дитини від першого шлюбу та про те, що Позивач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. У зв`язку з цим, Деснянський районний суд м. Києва був позбавлений можливості призначити розмір аліментів згідно чинного законодавства в розмірі 1/3 (33%) доходу платника аліментів, що діляться порівну на двох дітей, тобто по 16,5% на кожну дитину. Так як, при народженні дітей від різних матерів, діти мають рівні права на отримання аліментів. Таким чином, розмір стягнень за аліментами складає 50% від усіх видів заробітку (доходу). Крім аліментів Позивач має ще зобов`язання - сплачує іпотеку за квартиру по Кредитному договору №80027, укладеному 11.04.2017 року. Станом на 27.12.2024 року заборгованість за договором складає: 865 588,64 грн. Розмір щомісячних виплат за договором складає 10000 грн. Окрім цього, Позивач допомагає своїм батькам, що є особами пенсійного віку - купує ліки та продукти харчування, несе витрати пов`язані з лікуванням батьків тощо. Таким чином Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на підставі судового наказу по справі № 754/16282/24 від 29 листопада 2024 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025 року справу передано для розгляду головуючому-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 30.01.2025 року на адресу суду від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення в яких зазначає наступне. Вважає, що позовні вимоги Позивача є надуманими, безпідставними, необгрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені судом. Зазначає, що на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Кисва від 30.11.2020 року по справі №761/31804/20 3 Позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Вищевказаний судовий наказ перебувас на примусовому виконанні у органі виконавчої служби (виконавче провадження № [NUMBER] від 25.02.2021). На підставі Наказу Деснянського районного суду м. Киева від 29.11.2024 року по справі 754/16282/24 з Позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнения дитиною повноліття. Однак судовий наказ не пред`являвся до виконання, локазів про добровільне перерахування коштів, як аліментіні зобов`язання по судовому наказу №754/16282/24 Позивачем не падано. Загалом за судовими наказами з Позивача не стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі 50% його заробітку (доходу). Натомість за необхідне встановити справедливий розмір аліментів на кожну дитину враховуючи те, що вони виховуються та проживають окремо, кожна зі свосю матір' ю у однаковому справедливому розмірі - 1/4 частина заробітку (доходу) позивача на одну дитину але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, разом - 1/2 частина заробітку (доходу) позивача. Позивач зазначає, що має на своєму утриманні батьків пенсіонерів похилого віку, купує ліки та продукти харчування, несе витрати пов`язані з лікуванням батьків, але жодних доказів на підтвердження не надає. До матеріалів справи не долучено ні копії пенсійних посвідчень, ні рішення суду про стягнення з Позивача на користь батьків аліментів, ні довідок з лікарні про лікування батьків. Факт знаходження на утриманні платника аліментів іншої дитини від іншого шлюбу без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною причиною для зменшення аліментів, а також те, що на його утриманні є літні батьки. Позивач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних показань, встановлених позивачу шодо працевлаштування та заняттям певними видами діяльності останнім не надано, тому є підстави вважати, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі визначеної рішенням суду. Позивач продовжує працювати та має стабільний дохід, що згідно долученої довідки позивачем до матеріалів судової справи, середня місячна заробітна плата 127 645 грн. 84 коп. а за 6 місяців складас 765 875 грн (довідка наявна в матеріалах справи). Даним позов позивач має намір погіршити інтереси дітей. Крім сплати аліментів на утримання додаткових витрат позивач не несе, а саме лікування, додаткові заняття, витрати на оздоровлення дитини. При цьому, заявником не доведено, що матертальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дітей, тому на теперішній час, відсутні фактичні та правові підстави для істотного зменшення розміру аліментів (часток заробітку (доходу), які будуть стягуватися як аліменти на дітей), що підлягає стягненню з платника аліментів, враховуючи всі відомі суду обставини по справі. У зв`язку з вищевикладеним просила суд в задоовленні позовних вимог відмовити повністю. Також у окремій заяві просила суд витребувати докази від Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві відносно доходів Позивача. Ухвалою суду від 13.02.2025 року, що занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 13.02.2025 року клопотання третьої особи - [PERSON] про витребування доказів задоволено та витребувано докази від ГУ ПФУ у м.Києві. 04.03.2025 року через «Електронний суд» від представника позивача - Луньової Н.Ю. надішло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів добровільної сплати аліментів на сина [PERSON] за лютий місяць 2025 року згідно судового наказу. 10.03.2025 року від [PERSON] через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» надійшла заява в якій повідомила, що з даною позовною вона ознайомлена; зобов`язання щодо сплати аліментів [PERSON] виконує у добровільному порядку, окрім аліментів Позивач надає добровільну допомогу дитині: купує одяг, іграшки, предмети гігєни. Про погіршення стану здоров`я Позивача обізнана, стосовно позовних вимог дійшли згоди з Позивачем. Просить розглядати справу без її участі. 24.03.2025 року від ГУ ПФУ в м.Києві надійшла витребувана судом інформація. 08.04.2025 року від від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Позивач та представник позивача, в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують повністю, просять розглядати справу у їх відсутність Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, у своїй заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у своїх поясненнях просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] в яких народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.06.2023 року. На підставі судового Наказу Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року по справі № 754/16282/24 з Позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.11.2024 року до досягнення [PERSON] повноліття. З матеріалів справи також вбачається, що до укладення шлюбу із Відповідачкою Позивач мав сім`ю, в якій народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.11.2012 року. На підставі судового Наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року по справі № 761/31804/20 з Позивача на користь Відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 07.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до Довідки від 26.12.2024 р. №03-05-19-3/11620 [PERSON] працює в АТ «ОТП Банк» з 04.04.2011 року та займає посаду пров.експерт з прод.сер. та мал. корп. кл., а нарахований дохід з червня 2024 року по листопад 2024 року становить 765 875,05 грн. до видачі після утриманих внесків та аліментів згідно постанови №64638928 становить 462397,07 грн. Згідно Довідки АТ «Сенс Банк» вих. №59119-33.4 від 27.12.2024 р. вбачається, що [PERSON] дійсно уклав Кредитний договір №80027 на суму 904 741,71 грн. від 11.04.2017 р. Станом на 27.12.2024 р. заборгованість за Договором складає: - відсотки за користування кредитом - 14 649,02 грн.; - залишок суми кредиту - 850 939,62 грн. Згідно долучених представником позивача до матеріалів справи платіжних інструкцій [PERSON] 28.01.2025 р. за листопад 2024 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 10 737,17 грн.; 28.01.2025 року за грудень 2024 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 25 286,97 грн.; 31.01.2025 року за січень 2025 року сплачено аліментів на утримання [PERSON] згідно наказу №754/16282/24 від 29.11.2024 р. у розмірі 19 628,10 грн. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма містить підстави для коригування аліментів шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру присуджених аліментів позивач, на підставу такого зменшення, відповідно до статті 192 СК України, посилається на обставини погіршення свого майнового становища через наявність у нього іще однієї дитини, на користь якої також стягуються аліменти, а також погіршення стану здоров`я, що відповідно підтверджується виписками зі стаціонару про перенесену операцію (радіочастотна абляція, з приводу ДШП, пароксизмальная тахікардія), діагноз: Синдром WPW. Пароксизмальна форма фібриляції передсердь та проходження лікування в інституті серця МОЗ України та встановлення супутніх діагнозів та ускладнень (гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., ризик високий) та направлення на МСЕК, які підтверджують необхідність тривалого та постійного лікування, регулярного обстеження, пожиттєвого прийому ліків, необхідністю повторної операції. Також, окрім того, у Позивача на утриманні знаходяться його батьки пенсійного віку (підтверджується копією пенсійного посвідчення на [PERSON] , 1948 р.н., серії [NUMBER] від 09.09.2008 р. та копією пенсійного посвідчення на [PERSON] , 1950 р.н., серії [NUMBER] від 23.03.2005 р.). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дитини саме до розміру 1/6 частки від його доходів. При цьому, суд враховує інтереси обох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також стан здоров`я позивача. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved