Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. ТзОВ "Коллект Центр»" в особі директора М.Ткаченко звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 21.01.2020 між АТ «Альфа-Банк та [PERSON] укладено Договір №402070099, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 34329,90 грн. Строк користування кредитом - 36 місяців, до 22.01.2023, відсоткова ставка - 0,01% за один день користування кредитом. Банк належним чином виконав умови Договору надавши позичальнику грошові кошти. 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» було укладено Договір факторингу №№2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором №402070099 щодо відповідача. У свою чергу, ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення права вимоги №18-05/2021 від 18.05.2021, яке в подальшому відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр», в тому числі і за кредитним договором щодо відповідача. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 49 490,18 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 14.11.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 13.01.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи з викликом сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Відповідності ст.128 ЦПК України відповідач є такою, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд розглядає справу в її відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 21.01.2020 [PERSON] подала до АТ «Альфа-Банк» Анкету-заяву про акцепт пропозиції на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та підписала угоду про надання кредиту №402070099. Згідно вказаного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 34 329,90 грн. строком на 36 місяців, до 21.01.2023. Процентна ставка становить 0,01% . Крім того, під час користування кредитом клієнт також сплачує послуги за розрахунково-касове обслуговування в розмірі з 1-ий по 4-ий місяць - 50 грн., з 5-го по 36-ий місяць - 3,5% від суми кредиту, а також 50 грн. Комісія за надання кредиту нараховується одноразово у розмірі 3% від суми кредиту та становить 1029,90 грн. (а.с.5 зворот, 6 зворот). Сторонами погоджено «Графік платежів», у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлена орієнтовна загальна вартість кредиту. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.6). Матеріали справи містять виписку з особового рахунку відповідачки, з якої вбачається, що позичальник отримала кредитні кошти та користувалася ними (а.с.7 зворот-19). Згідно наданого первісним кредитором АТ «Альфа-Банк» розрахунку заборгованості, станом на 17.05.2021 заборгованість [PERSON] становить 49 484,42 грн, яка складається з наступного: 34 370,19 грн - тіло кредиту, 4,22 грн. - відсотки, 15010,01 грн. - комісія та 200,00 грн. - штраф (а.с.20). 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» було укладено Договір факторингу №2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором №402070099 щодо відповідача (а.с.23-25). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 17.05.2021 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 49 484,42 грн., з яких: 34 270,19 грн. - сума виданого кредиту; 15014,23 грн. - сума заборгованості за відсотками та комісією, 200,00 грн. - штраф (а.с.28). Також, судом встановлено, що 18.05.2021 ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників (а.с.29-31). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 18.05.2021 до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 49 284,42 грн., з яких: 34 270,19 грн. - сума виданого кредиту; 15014,23 грн. - сума заборгованості за відсотками та комісією, 200,00 грн. - штраф (а.с.36). Разом з тим, згідно наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості за Договором №402070099 за період з 18.05.2021 по 09.01.2023 заборгованість відповідача становить 49 490,07 грн., з яких 34 270,19 грн. - сума виданого кредиту; 15019,88 грн. - сума заборгованості за відсотками та 200,00 грн. - штраф (а.с.21). Крім того, 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 (а.с.37-40). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 49 490,07 грн., з яких 34 270,19 грн. - сума виданого кредиту; 15019,88 грн. - сума заборгованості за відсотками та 200,00 грн. - штраф (а.с.43). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 03.10.2023 заборгованість [PERSON] становить 49 490,18 грн, яка складається з наступного: 34 270,19 грн - тіло кредиту, 15 019,99 грн. - відсотки та 200,00 грн. - штраф (а.с.22). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями суд застосовує наступні норми права. Відповідно до п. 1.5 Договору під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості» у розмірі 2,65% середньомісячно від початкової суми кредиту. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. «Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача» - ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 4 червня 2018 року, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, 21.01.2020 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №402070099 про надання кредиту. [PERSON] будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилася, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34 270,19 грн. є обґрунтованою. 5.2 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. За умовами договору процентна ставка становить 0,01%. Крім того, під час користування кредитом клієнт також сплачує послуги за розрахунково-касове обслуговування в розмірі з 1-ий по 4-ий місяць - 50 грн., з 5-го по 36-ий місяць - 3,5% від суми кредиту, а також 50 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками у розмірі 15 019,99 грн., однак згідно розрахунку, наданого первісним кредитором станом на 17.05.2021 заборгованість за відсотками становить 4.22 грн., при цьому 15 010,01 грн. - це комісія за обслуговування кредиту. В подальшому, після відступлення прав вимоги, ТОВ Вердикт Капітал нарахувало відповідачці відсотки в розмірі 5,65 грн., а ТОВ «Коллект Центр» - 0, 11 грн. Відтак, сума нарахованих відсотків в межах строку дії Договору становить 9,98 грн., які підлягають стягненню з відповідачки та користь позивача, а також штраф у розмірі 200 грн., що відповідає умовам договору. Щодо стягнення заборгованості за комісіями в розмірі 15 010,01 грн, суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів, про що детально вказано в розділі IV: включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. 5.3. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.4 Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом з`ясовано, що обумовлені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024; Витягом з Акту про надання юридичної допомоги від. 02.10.2024; Заявкою на надання юридичної допомоги від. 14.08.2024 (а.с.51-55). Позовні вимоги задоволено судом на 70%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 1695,68 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 9100 грн.

Outcome: partial