Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

1.Стислий виклад вимог та позиція заявника. Представник заявника [PERSON] - адвокат Бажан В.П., звернувся до суду з заявою та просить: встановити факт дублювання адреси об?єкта нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , загальна площа 61,1 м.кв., який належить на праві приватної власності [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування заяви зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] ). Вказаний житловий будинок належав [PERSON] . Заявник, спадкоємець за законом, у строк передбачений приписами ЦК України, прийняв спадщину. 22.02.2022 р. Приватним нотаріусом Кам?янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіною Регіною Євгенівною заведено спадкову справу за № 69183845. В подальшому заявник звернувся до Приватного нотаріусу Кам?янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіної Регіни Євгенівни, для оформлення спадщини за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , який належав [PERSON] . 21.06.2023 р. Приватним нотаріусом Кам?янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіною Регіною Євгенівною винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 83/0231, якою відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] гр. [PERSON] . Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21.06.2023 р. № 83/0231 мотивована тим, що: «перевіривши надані [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що звернулася для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , вважаю, що така нотаріальна дія не може бути вчинена, тому, що за даною адресою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] за іншою особою». Так, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.06.2023 р. № 336495019 за власником [PERSON] РНОКПП [NUMBER] зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею (кв.м): 58.8, житлова площа (кв.м) 28,9 за адресою [ADDRESS] . 31.10.2023 р. [PERSON] звернулася із заявою № 42337 «Про зміну адреси» до Управління містобудування та архітектури Кам?янської міської ради. Однак, листом від 03.11.2023 р. № 42337 Управління містобудування та архітектури Кам?янської міської ради відмовлено. [PERSON] у наданні адміністративної послуги про зміну адреси житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ?янське відмовлено з причин подання неповного пакету документів (судового рішення про встановлення факту дублювання адреси). Зазначає, що є очевидним, що зазначені вище житлові будинки є різними, а їх адреси дублюються. Так, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.06.2023 р. № 336495019 за власником [PERSON] РНОКПП [NUMBER] зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею (кв.м): 58.8, житлова площа (кв.м) 28,9 за адресою [ADDRESS] . Складова частина об`єкта нерухомого майна: житловий будинок будинок [ADDRESS] ?єкта нерухомого майна: житловий будинок А-1, літня кухня, Б-І. Сарай В-1, підвал зі входом, Д-1, водопровід, № 1, огорожі № 2,3, тротуари І, ІI. В той же час, спірний будинок, згідно з технічним паспортом реєстраційний номер ТIО1:1210-6581-4674-8089, Інвентаризаційна справа N? K-1-23-1718, станом на 09.06.2023 р. площа житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] : загальна площа 61, 1 м.кв., житлова площа - 45,9 м.кв. Назва будівель та споруд: А-1 Житловий будинок, Б-1 Літня кухня, В-1, Г-1, [ADDRESS] , 3-1 Навіс, И-1 Гараж, № 2, 3 огорожа, № 4 хвіртка, № 5 ворота, № 6, 7 зливна яма, № 8 водопровідний колодязь. 2.Процесуальні дії у справі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження. 3.Заяви (клопотання) учасників справи. Представник заявника [PERSON] - адвокат Бажан В.П., в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника, доводи заяви підтримує. Заінтересована особа Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіна Регіна Євгенівна в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради Московська О.Г., в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, прийняти рішення у справі у відповідності з діючим законодавством. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. 4.Фактичні обставини. Судом встановлено, що на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ТОВ «Є-Констракшн» на ім`я [PERSON] видано технічний паспорт, виготовлений 02 червня 2023 року, що підтверджено копією технічного паспорту. На підставі Договору дарування жилого будинку, укладеного 08 травня 2002 року між [PERSON] , як дарувальником, та [PERSON] , як обдарованою, [PERSON] набуто право власності на будинку [ADDRESS] на земельній ділянці 1281 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Алекса Л.М., зареєстрованого в реєстрі,що підтверджено копією договору. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68642733 від 22.02.2022 року відкрито спадкову справу №69183845 після [PERSON] . Встановлено, що відповідно до Постанови №83/0231 від 21.06.2023 року виданою приватним нотаріусом Кам?янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Дербіною Р.Є., про відмову гр.. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [INFO] гр.. [PERSON] . Зазначається, що перевіривши нотаріусом надані документи [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що звернулась для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , вважаю, що така нотаріальна дія не може бути вчинена, тому, що, за даною адресою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , за іншою особою. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №336495019 від 21.06.2023 року власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу №1-1279 від 07.12.2022 року виданого державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори, згідно відомостей про складові частини об`єкта нерухомого майна домоволодіння складається з житлового будинок, загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., житловий будинок, А-1, літня кухня, [ADDRESS] , підвал зі входом, Д-1, водопровід, №1, огорожі, №2,3 тротуари, І,ІІ. Таким чином, мається два об`єкта нерухомого майна за одним адресом, але які мають різних власників та різні технічні характеристики, а саме домоволодіння [ADDRESS] , яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 08.05.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, яке має такі складові об`єкту нерухомого майна: саман. обкл. шлакоблок. жилий будинок А-1, жилою площею 36, 6 кв.м.; саман. обкл. шлакобл. літню кухню Б-1; шлакобл. 1/2 цегл. 1/2 глиновальк. Сарай В-1; металев. сарай Г-1; цегл. вбиральню Д-1; метал. сарай Є-1; колодязь № 1; огорожі в 2-5, зливну яму № 6-7; тротуар І, що знаходяться в [ADDRESS] , на земельній ділянці 1281. А отже, зазначені вище об`єкти нерухомого майна є двома різними об`єктами розташованими на одній вулиці але в різних місцях, дублювання адрес об`єктів нерухомого майна, виникли внаслідок помилки. Наказом управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради №7"АВ" від 13 жовтня 2024 року [PERSON] було відмовлено у зміні адреси житлового будинку загальною площею 61,6 кв.м по [ADDRESS] , у зв`язку з наданням неповного пакету документів (пункт 1 частина 15 ст.26-3 Закону), а саме відсутній документ (рішення суду), яким встановлено юридичний факт дублювання адреси об`єкта нерухомого майна. 5.Норми права. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ст. 55 Конституції України, Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно до ч. 1\~ст. 4 ЦК УРСР\~(1963 року), передбачено що цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Також, у відповідності до п. 1 ч. 2\~ст. 4 ЦК УРСР\~(1963 року), відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають: з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. У відповідності до ч. 1\~ст. 41 ЦК УРСР\~(1963 року) - Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Частиною 1\~ст. 47 ЦК УРСР\~(1963 року), передбачено, що Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою\~статті 48 цього Кодексу. Згідно ч.1\~статті 128 Цивільного Кодексу Української РСР\~(1963 року). Момент виникнення права власності у набувача майна за договором. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року\~за\~№ 697-ХІІ, було передбачено, що: 1.Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. 2.Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності.3.Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими.4.Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Всі форми власності є рівноправними. 5.Власність в Україні існує в різних формах. Україна створює рівні умови для розвитку всіх форм власності та їх захисту. Статтею 12 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року\~за\~№ 697-ХІІ, визначалися підстави виникнення права приватної власності, а саме: 1.Праця громадян є основою створення i примноження їх власності. 2.Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною першою\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (частина друга\~статті 331 ЦК України). Відповідно до\~статті 375 ЦК України\~власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються\~статтею 376 цього Кодексу. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. 6.Висновки і мотиви. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.ст.\~8,\~55 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі\~Конституції України\~гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Конституцією Українитакож серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. Згідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у Постанові від 10.10.2018 року № 557/1209/16-ц, відповідно до\~ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.4\~ст.3 зазначеного закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1\~ст.58 Конституції\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч.1 та 2\~ст.5 ЦК\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. На підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). Частиною другою\~статті 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~статті 6 Закону України «Про регулювання місто будівної діяльності»\~управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування. До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у\~статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність». До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України. Абзацами першим, другим частини першої\~статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до\~Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до\~Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»\~з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частини перша, друга\~статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Відповідно до\~статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність»\~для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені\~статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі. До уповноважених органів містобудування та архітектури належать: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури; структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. До утворення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради з питань архітектури уповноваженим органом містобудування та архітектури є структурний підрозділ районної державної адміністрації з питань архітектури, а за його відсутності - структурний підрозділ обласної державної адміністрації з питань архітектури. З метою забезпечення виконання функцій, пов`язаних з організацією замовлення розроблення, оновлення та затвердження містобудівної документації (змін до неї), у складі уповноваженого органу містобудування та архітектури може утворюватися окремий структурний підрозділ. Примірне положення про такий структурний підрозділ затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури. Орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій підконтрольні і підзвітні відповідним органам виконавчої влади в межах, передбачених законом. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до\~Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». З питань делегованих повноважень, передбачених підпунктом «б» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад підконтрольні відповідним органам виконавчої влади (стаття 13 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Відповідно до\~Указу Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09 грудня 2010 року № 1085/2010\~було утворено ДАБІ України, на яку покладено функції з реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Повноваження ДАБІ України щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені Положенням про ДАБІ України, затвердженим\~Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/2011, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, Положенням про ДАБІ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2014 року № 294, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698. Відповідно до частини другої статті 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією та законами України. Статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений\~Конституцією\~і законами України, та керуються у своїй діяльності\~Конституцією\~і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до підпункту 10 пункту «б»\~статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~до делегованих законом повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради в галузі житлово-комунального господарства віднесено облік та реєстрацію відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форми власності. Згідно\~статті 40 цього ж Закону\~виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. Порядок присвоєння, зміни адреси об`єкту нерухомого майна у разі його дублювання здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~та порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна Затвердженого\~Постановою КМУ від 07.07.2021 року № 690. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`я, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України «Просудову\~практикуу справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі зазначеного, встановити факт набуття [PERSON] , в передбачений спосіб та порядок, який діяв станом на час набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, - жилий будинок [ADDRESS] , реєстрації такого права за [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника як таких що ґрунтуються на достатніх, допустимих доказах, та підлягають задоволенню, для реалізації свого права та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Outcome: approved