Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . На день смерті останньої, разом із нею спільно проживали та були зареєстровані позивачка та співмешканець [PERSON] - [PERSON] . [INFO] помер вітчим позивачки - [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,83 га, які знаходяться на території Ромейківської (нині Полицької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Заповіт відсутній. На день смерті [PERSON] , спільно з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] , а тому вважається такою, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Спадкова справа після його смерті не заведена. Оформити право власності на вищевказану земельну ділянку позивачка не може, оскільки оригінал державного акту втрачено. Окрім того, для спадкування за законом значення має встановлення факту спільного проживання однією сімєю із вітчимом [PERSON] . Спадкову справу після його смерті не заведено, а щоб подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, заявниці необхідно встановити факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років. А тому даний факт необхідно встановити в судовому порядку. На підставі наведеного просить встановити факт спільного проживання більше п`яти років із [PERSON] однією сім`єю та визнати за нею право власності на спадкове майно, оскільки підтвердити свої спадкові права, окрім як в судовому порядку, не може. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області в 26 грудня 2024 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 29 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Належним чином повідомлений представник Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, то судом встановлено наступне: [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, де в графі мати записана - [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , де вказано дівоче прізвище позивачки - [PERSON] . На час смерті [PERSON] , разом із нею спільно проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] : її дочка - [PERSON] , співмешканець [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується довідками №22, №23 від 23.12.2024, виданими старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області. [INFO] помер вітчим позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . На час смерті [PERSON] , спільно разом із ним проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , що підтверджується довідками №24 №25 від 23.12.2024 року, виданими старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області. Згідно довідки №16 від 13.03.2025, виданої старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області, на день смерті [PERSON] , спільно проживала з ним однією сім"єю і вела спільне господарство - [PERSON] , [INFO] . Підстава: погосподарські книги. Період проживання - з 01.01.2011. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджується також довідкою №26 від 23.12.2024, виданою старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області, де зазначено,що [PERSON] дійсно 24.01.2016 в с. Ромейки Володимирецького рйаону Рівненської області здійснила поховання померлого вітчима [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . За змістом частин другої-четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. А як зазначено в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином у судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] більше п"яти років до часу відкриття - [INFO] спадщини після його смерті. Що стосується позовної вимоги про визнання права власності, то судом встановлено наступне: [INFO] помер вітчим [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,83 га, які знаходяться на території Ромейківської (нині Полицької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №008122 від 27.06.2006. Заповіт відсутній. Згідно довідок №24 №25 від 23.12.2024, виданих старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області, на час смерті [PERSON] , спільно разом із ним проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] . Згідно роз`яснення завідувача Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області №1486/01-16 від 25.12.2024, відповідно до п.4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №295/5 (надалі - Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №295/5, свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. [PERSON] було надано копію Державного акту на право власності на земельні ділянки, серії ЯЗ №008122. На підставі вищевикладеного, пропонує для реалізації своїх спадкових прав, звернутись до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] , оскільки оригінал державного акту про право власності на земельні ділянки втрачено. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру №80781486 від 09.04.2025. У відповідності до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як зазначено в ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, позивач є власником спадкового майна. Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно абзацу 17 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак, таким є відповідач у спорах про спадкування. Отже, способом захисту прав та інтересів позивача у даному випадку є визнання за нею права власності на спірне нерухоме майно. З урахуванням викладеного, суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого вітчима [PERSON] , до складу якої входять вищезазначені земельні ділянки, а тому її позов до Полицької сільської ради Рівненської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved