Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти у розмірі 82705,41 грн. Одночасно із позовною заявою, позивачка 09.08.2024 року звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в якій просить заборонити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких рахунків, у т.ч. карткових, пенсійних, зарплатних рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитною лінією згідно угоди № SAMDNWFC00099732999 від 04.03.2024 р. до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що предметом спору є стягнення грошових коштів з відповідача, які 04.03.2024 р. були списані з карток позивача в результаті шахрайських дій сторонніми особами, що називались працівниками АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за допомогою використання телефонних номерів, які належать банку та з використанням додатку банку «Приват24». В результаті шахрайських дій незаконно були списані грошові кошти з її рахунків, в загальному розмірі 75845,67 грн. Незаконними діями шахраї відкрили нову картку № [NUMBER] та без її згоди та погодження встановили кредитний ліміт у сумі 40000 грн, який в подальшому був списаний 04.03.2024 р. Станом на день звернення до суду із позовною заявою та із даною заявою про забезпечення позову, відповідач продовжує щомісячно нараховувати їй проценти за користування кредитом та щомісячно списувати проценти за користування кредитом, який вона не оформлювала та не отримувала. Списані банком грошові кошти є пенсією, яка зараховується на її пенсійний рахунок. На її неодноразові звернення банк не реагує та відмовив у розгляді листа, посилаючись на відсутність дозволу клієнта на розкриття банківської таємниці. Зазначає, що відповідач не здійснив захисту прав позивача при отриманні фінансових послуг та не здійснив безпеки здійснення платіжних операцій. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» адвокат Озірська Шанли Вікторія Сергіївна надала суду клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати від Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області наступної інформації: 1) дані про початок та хід розслідування кримінального провадження №12024221180001005, з наданням суду належним чином завірених копій матеріалів кримінального провадження у виді витягу з ЄРДР про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, протоколів відповідних допитів учасників кримінальної справи та повідомлень про підозру певним особам про вчинення кримінального правопорушення, а також інші процесуальні документи щодо актуального стану руху зазначеної кримінальної справи. 2) Довідкові відомості про те: - чи вручалася працівниками органу досудового розслідування громадянці [PERSON] , пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілої у кримінальному провадженні №12024221180001005; - чи встановлено особу (осіб), що здійснювала фінансові операції на банківських рахунках №12024221180001005 04.03.24 та чи вручено повідомлення про підозру; - чи на даний час закінчено досудове розслідування та чи ухвалено судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження №12024221180001005. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року в задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів відмовлено. Ухвалою суду від 30 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів, до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Мизиненко Ірини Олександрівни надійшла заява, в якій просила суд позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Представник Відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явилася, подавала до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, до відеоконференції не під`єдналась, причини неявки суду не повідомила, про слухання справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов Відповідач не надав. Відповідно до вимог ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст.43\~ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Згідно вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 09.08.2024 року [PERSON] є клієнтом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в якому має рахунки відкриті на її ім`я та банківські картки. 04.03.2024 року, починаючи з 10 години 26 хвилин позивачкою самостійно з її рахунків здійснено перерахування коштів: з рахунку [NUMBER] (карта № [NUMBER] ) здійснила оплату послуг поповнення мобільного: у сумі 184,00 грн., з рахунку [NUMBER] (картки № [NUMBER] , [NUMBER] …. [NUMBER] ) здійснила оплату послуг АТ «Укренергомашини» у сумі 161,40 грн., оплату послуг КСБ Охорона і захист у сумі 351,00 грн., оплату послуг Управління поліції охорони в Харківській області у сумі 281,00 грн. Цього ж дня, 04 березня 2024 року приблизно об 10 годині 34 хвилин за допомогою використання телефонних номерів, які належать АТ КБ «Приватбанк», на номер телефону позивачки від сторонніх осіб, які називалися консультантом АТ КБ «Приватбанк» надійшли телефонні дзвінки. Даними сторонніми особами повідомлено позивачку, що вона нещодавно здійснювала переказ грошових коштів, а також ці сторонні особи повідомили позивачку, що усі картки та рахунки, відкриті на ім`я позивачки заблоковані. Цього ж дня, 04 березня 2024 року, на телефон позивачки почали надходили смс-повідомлення від «PrivatBank», які містили інформацію із паролями та вимогами підтвердження операцій в «PrivatBank». Позивачка в позовній заяві зазначила, що паролі, які буди зазначені в смс-повідомленнях, нею не розголошувалися та підтвердження жодної операції вона не здійснювала. Від незаконних дій, вчинених невідомими особами, поза волею позивачки було здійснено переказ грошових коштів з рахунків, відкритих на ім`я Позивачки з використанням додатку банку «Приват 24». Внаслідок чого, загальна сума коштів, які були незаконно перераховані з рахунків, відкритих на ім`я позивачки становить: 75845,67 гривень 67 копійок. Згідно випискам по рахункам [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , вбачається наступні списання: 1) з карти № [NUMBER] по рахунку [NUMBER] списано кошти у сумі 28228,45 гривень, з яких 25178,27 гривень з призначенням платежу WWW.IPAY.UA P2P, Visa Direct; 3050,18 гривень з призначенням платежу PEREKAZ_P2P_IPAY, Visa Direct; 2) з карти № 4149499127594560 по рахунку [NUMBER] списано кошти у сумі 3963,72 гривень, з призначенням платежу PEREKAZ_P2P_IPAY, Visa Direct; 3) з карти № [NUMBER] по рахунку [NUMBER] списано кошти у сумі 43653,50 гривень, з яких 30790,52 гривень з призначенням платежу EASYPAY.UA1, Visa Direct; 12862,98 гривень з призначенням платежу EASYPAY.UA1, Visa Direct. Також,\~позивачка в\~позовній заяві\~зазначила,\~що незаконними\~діями сторонніх\~осіб без\~згоди позивачки\~було відкрито\~нову картку\~№ [NUMBER] \~з рахунком\~ [NUMBER] ,\~та без\~згоди позивачки\~встановлено кредитний\~ліміт у\~сумі 40000,00\~гривень, який був списаний 04 березня 2024р. Позивачка зазначає, що у відповідності до підпункту 1.1.10.8.1 Умов та Правил надання банківських послуг, в редакції чинної з 01.03.2024 року, які розміщені на офіціційному інтернет сайті Відповідача, вона 04 березня 2024 року звернулася на гарячу лінію банку АТ КБ «Приватбанк» за телефонним номером «3700» з повідомленням про вчинення несанкціонованого списання грошових коштів з її карткових рахунків та просила відновити стан її рахунків шляхом повернення усіх втрачених грошових коштів. В результаті розгляду звернення позивачки на гарячу лінію Банка із вищевказаною заявкою грошові кошти Банком не були повернуті, нарахування процентів за користування кредитом Банком не було зупинено. 09 липня 2024 року [PERSON] , від імені якої діяла адвокат Мизиненко Ірина Олександрівна, звернулася до Відділу поліції №1 Харківського районного управління №2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за даними фактами. За результатами розгляду заяви 10 липня 2024 року слідчим СВ ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024221180001005 за ч.4 ст. 190 КК України. 04 липня 2024 року представник позивачки звернулася з вимогою до Банку про повернення грошових коштів у сумі 75845,67 гривень, зупинення нарахування позивачці процентів за використання кредитного ліміту, а також про повернення грошових коштів, які щомісячно нараховуються та списуються Банком з рахунків, відкритих на ім`я позивачки, як відсотки за користування кредитом. 24.07.2024 р. позивачка повторно направила вимогу до Банку із аналогічними вимогами. Дані вимоги відповідачем залишені не виконаними. Щодо позовної вимоги позивачки щодо стягнення грошових коштів у розмірі 6859,74 гривень, які є відсотками за користування кредитною лінією, за період з 04.03.2024 року по 31 липня 2024 року, судом встановлено наступне. Як вбачається із виписки по картці № [NUMBER] по рахунку [NUMBER] , що належить позивачці, за період з 04.03.2024 року по 07.08.2024 року відповідачем списані грошові кошти, які є відсотками за користування кредитним лімітом. Списання грошових коштів відбулося 01.05.2024 року у сумі 2652,42 гривень, 01.06.2024 року у сумі 1434,94 гривень, 01.07.2024 року у сумі 1374,12 гривень, 01.08.2014 року у сумі 1398,26 гривень, з призначенням платежу: списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,5 %, угода № SAMDNWFC00099732999 від 04.03.2024 року. Загальна сума\~коштів,\~які були\~списані відповідачем\~з карткового\~рахунку відповідача\~та є\~відсотками за\~користування кредитним\~лімітом,\~склала суму 6859,74\~(шість\~тисяч вісімсот\~п`ятдесят дев`ять)гривень 74\~копійок.\~ Позивач стверджує, що не надавала згоду на отримання в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредиту, не укладала та не приєднувалася до жодної угоди, кредит не оформлювала, кредитні кошти не отримувала. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутня угода № SAMDNWFC00099732999 від 04.03.2024р. та згода позивачки на отримання кредиту. Відповідачем не спростовано твердження позивачки, про те що вона угоду № SAMDNWFC00099732999 від 04.03.2024р. з відповідачем не укладала та згоду на отримання кредиту не надавала. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність списання відповідачем відсотків за користуванням кредитним лімітом за період з 04.03.2024 року по 07.08.2024 року згідно угоди № SAMDNWFC00099732999 від 04.03.2024 року у загальній сумі6859,74\~(шість\~тисяч вісімсот\~п`ятдесят дев`ять)гривень 74\~копійок.\~ Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до статті 1073\~ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. В матеріалах справи відсутні розпорядження позивачки про списання грошових коштів з її рахунків, також відсутнє рішення суду, на підставі якого могло бути списання грошових коштів з рахунків позивача. Згідно ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу\~України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Особливості захисту прав споживачів фінансових послуг визначаються відповідними законами. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про платіжні послуги» під час надання споживачам послуг на платіжному ринку надавачі платіжних послуг зобов`язані дотримуватися вимог законів України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", "Про\~захист прав\~споживачів" та інших нормативно-правових актів у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до п. 56 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» споживач фінансових послуг - фізична особа, яка звертається за наданням фінансових послуг до надавача фінансових послуг та/або посередника або користується послугами надавача фінансових послуг та/або посередника для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою або незалежною професійною діяльністю. Згідно ч.2 ст. 3 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» захист прав споживачів здійснюється відповідно до законодавства про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. У відповідності до п. п. 7, 8 ч. 1 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» діяльність з надання фінансових та/або супровідних послуг надавачами фінансових та/або супровідних послуг здійснюється з дотриманням таких принципів: захисту фінансових засобів клієнтів від шахрайства та зловживань; захисту і збереження інформації, що становить таємницю фінансової послуги відповідно до закону. Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» надавач фінансових послуг під час надання інформації споживачу зобов`язаний дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~фінансові компанії» інформація про діяльність та фінансовий стан клієнта, яка стала відома надавачу фінансових послуг та/або посереднику у процесі обслуговування клієнта та/або взаємовідносин з ним або стала відома третім особам під час надання послуг надавача фінансових послуг та/або посередника або під час виконання функцій, визначених законом, а також визначена цією статтею інформація про надавача фінансових послуг та/або посередника є таємницею фінансової послуги. Частиною 2 статті 10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» передбачено, що до таємниці\~фінансової послуги,\~зокрема,\~належить інформація\~про:\~ рахунки клієнта; операції,\~проведені на\~користь чи\~за дорученням\~клієнта,\~вчинені ним\~правочини;\~ фінансовий або майновий стан клієнта; організацію та здійснення охорони надавачів фінансових послуг та/або посередників та осіб, які перебувають у приміщеннях надавачів фінансових послуг та/або посередників, а також будь-яка інформація про коди (шифрування тощо), що використовуються надавачем фінансових послуг та/або посередником для захисту інформації; діяльність клієнтів чи інша інформація, що становить комерційну таємницю, про будь-який проект, винахід, зразки продукції тощо, інша комерційна інформація. Відповідно до статті 67 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації. У разі виявлення порушень законодавства щодо захисту інформації, що містять ознаки вчинення злочину, надавачі платіжних послуг зобов`язані повідомити про це відповідні правоохоронні органи. Крім того, відповідно до п. 137 Постанови Національного банку України «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» від 29.07.2022 р. № 164, платіжний інструмент має відповідати вимогам емітента щодо захисту інформації, установленим з урахуванням вимог нормативно-правових актів Національного банку. Платіжний інструмент, що використовується для здійснення платіжних та/або інших операцій у платіжній системі, має також відповідати вимогам відповідної платіжної системи щодо захисту інформації. Відповідно до підпункту 1.1.3.1.2 пункту 1.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг, в редакції чинної з 01.03.2024 року, які розміщені на офіційному інтернет сайті Відповідача, Відповідач зобов`язаний забезпечити збереження банківської таємниці за операціями Клієнта відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно підпункту 1.1.6.8.1. зазначених Умов та Правил встановлено, що Банк та Клієнт володіють певною службовою (в тому числі банківською таємницею) і конфіденційною інформацією, яка є інформацією з обмеженим доступом, далі - Конфіденційна інформація. У зв`язку з оцінкою передбачуваних ділових відносин між Сторонами, будь-яка Сторона може розкривати свою службову та конфіденційну інформацію іншій Стороні. Підпунктом 1.1.6.8.3.1.2 цих Умов та Правил передбачено, що конфіденційна інформація включає: а) банківську таємницю, б) інформацію про фізичну особу в) маркетингову інформацію, плани і прогнози, г) інформацію, що відноситься до інтелектуальної власності, д) технічну інформацію, е) інформацію і документи правового характеру, ж) будь-яку іншу інформацію, яка в силу свого характеру або умов є конфіденційною або вказана в якості такої будь-якою зі Сторін. Підпунктом 1.1.6.8.3.2.1 Умов та Правил також встановлено, що отримуюча сторона зобов`язується дотримуватися конфіденційності всієї інформації, Розкриваючої сторони, не розголошувати таку інформацію і не допускати її розголошення будь-якій особі, організації або державному органу або співробітникам таких осіб, а також не використовувати конфіденційну інформацію Розкриваючої сторони, інакше, ніж це явно дозволено цими Умовами та правилами. Розкриваюча сторона заздалегідь дає згоду на розкриття своєї Конфіденційної інформації співробітникам Отримуючої сторони, яким вона необхідна для оцінки передбачуваних ділових відносин між сторонами. Персональні дані можуть бути розкриті у разі наявності підстав для такого розкриття. Отримуюча сторона зобов`язується забезпечити дотримання кожною із вказаних осіб умов конфіденційності відповідно до цих Умов та правил Відповідно до підпункту 1.1.10.8.2 Умов та Правил Банк діє відповідно до чинного законодавства України щодо захисту прав Клієнтів та сприяє врегулюванню спірних ситуацій з Клієнтами шляхом досудового врегулювання. Відповідно до підпункту 1.1.10.8.1. Умов та Правил Банк з метою захисту прав Клієнтів забезпечує: розробку договірної бази з додержанням вимог законодавства щодо захисту прав Клієнтів; безпеку здійснення платіжних операцій за допомогою платіжних інструментів. Відповідачем не додано доказів, які б спростували доводи позивачки та спростували те, що Відповідачем не здійснено захисту прав позивачки при отриманні нею послуг банка, а саме: відповідачем порушені принцип захисту фінансових засобів позивачки від шахрайства та зловживань та принцип захисту і збереження інформації, що становить таємницю фінансової послуги відповідно до закону; відповідачем не дотримано таємниці фінансової послуги; відповідачем порушені вимоги, встановлені зазначеними Законами, стосовно захисту інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Відповідачем також не спростовано, той факт, що саме у зв`язку із відсутністю захисту Відповідачем прав позивачки, сторонніми особами стало відомо номер телефону позивачки, який є фінансовим номером телефону, стало відомо про операції, які позивачка здійснювала при сплаті послуг, паролі, які надходили разом смс повідомленнями. Верховний суду в Постанові від 16.08.2023 року у справі № 176/1445/22 висловив наступні висновки та визнав, що «враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, за відсутності належних та допустимих доказів, сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». Верховний Суд виснував, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка своїми діями сприяла несанкціонованому списанню грошових коштів з її карткових рахунків. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5ст.\~12\~ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~та Закону\~України «Про\~судовий збір»,\~враховуючи,\~що позивач\~звільнена від\~сплати судового\~збору за\~подання до\~суду позову\~про захист\~прав споживачів,\~суд приходить\~до висновку,\~про стягнення\~з АКЦІОНЕРНОГО\~ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ\~БАНК «ПРИВАТБАНК»\~ на користь держави судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved