Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного з ТОВ «Маніфою» договору позики №6682932 від 29.12.2023 [PERSON] надано позику у розмірі 17000 грн. із строком кредитування на 65 днів з 29.12.2023 по 03.03.2024, з процентною ставкою 1,62500% в день (акційна) та 2,50000% в день (базова/основна). Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми позики та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 44625 грн, та складається з: 17000 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 27625 грн - заборгованість за відсотками. 13.06.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №13-06/2024 з відступленням прав грошової вимоги за позиками, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним зі [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.02.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу 24.02.2025 направлялись позовні матеріали, які повернулись до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на 03.04.2025 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За наявності відомостей про направлення відповідачу позовних матеріалів та відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 29.12.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №6682932, за умовами якого відповідачу надано позику у розмірі 17000 грн. із строком кредитування на 65 днів з 29.12.2023 по 03.03.2024, з процентною ставкою 1,62500% в день (акційна) та 2,50000% в день (базова/основна). Згідно п.5.4.2 договору позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити нараховані проценти. У відповідності до п.6.2 договору за кожен день неправомірного користування позикою/її частиною нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі 0,51% від залишку заборгованості за сумою позики. Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом договору позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування». З матеріалів справи убачається, що позикодавець свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми позики та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 44625 грн, та складається з: 17000 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 27625 грн - заборгованість за відсотками. 13.06.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №13-06/2024 з відступленням прав грошової вимоги за позиками, відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики, укладеним зі [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved