Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

у листопаді 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог у частині розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що 17 вересня 2004 року вона уклала шлюб із відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 278. Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON] , 2012 року народження. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Постановленою суддею ухвалою від 09 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху. Недоліки позовної заяви усунуті позивачкою 14 листопада 2023 року. Постановленою суддею ухвалою від 29 листопада 2023 року, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, позовна заява прийнята до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Постановленою судом ухвалою від 03 квітня 2024 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Постановленою судом ухвалою від 03 травня 2024 року судове засідання призначено в режимі відеоконференції за участю представника позивачки. Постановленою судом ухвалою від 08 травня 2024 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя (справа № 183/1977/24, провадження № 2/183/1970/24) до спільного розгляду з первісною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу, визнання недійсним договору та поділ майна подружжя (справа № 183/12347/23, провадження № 2/183/1049/24), об`єднано їх в одне провадження під спільним номером 183/12347/23. Постановленою судом ухвалою від 08 травня 2024 року у цивільній справі призначено комплексну судову оціночно-будівельну, транспортно-товарознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено. Постановленою суддею ухвалою від 06 січня 2025 року, у зв`язку з поданням представником позивачки заяви про скасування призначеної експертизи, провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання. Постановленими у підготовчому засіданні 01 квітня 2025 року ухвалами судом скасована експертиза, призначена ухвалою від 08 травня 2024 року, прийнято до розгляду заяву первісного позивача про зміну позовних вимог. У підготовчому засіданні представниця відповідача за первісним позовом, адвокат Мусаєва Ю. В., визнала позов у частині розірвання шлюбу. У підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо ухвалення часткового рішення суду в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу. Представник позивачки за первісним позовом, адвокат Івановський Ю. О., не заперечив проти ухвалення часткового рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. За ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки в підготовчому засіданні представниця відповідача за первісним позовом визнала позов у частині розірвання шлюбу, а вимоги про визнання договору недійсним, поділ майна подружжя підлягають подальшому розгляду, є невирішеними, суд вважає за можливе, зі згоди сторін, ухвалити часткове рішення. Так, судом установлено, що 17 вересня 2004 року [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 278 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Сторонами визнано, що за час спільного проживання через взаємовідносини сторін, ними втрачено почуття любові один до одного, припинено фактичні шлюбно-сімейні відносини та відсутнє бажання їх поновити, а збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач за первісним позовом згоден на розірвання шлюбу. Представниця відповідача за первісним позовом не обмежена у повноваженнях згідно з ордером. У відзиві представниця відповідача визнала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. За ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, ураховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 СК України, суд приходить висновку, що підстави, які спонукали позивачку до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивачки, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право на ім`я, в тому числі і на вибір прізвища після розірвання шлюбу є особистим правом особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу згідно зі ст. 113 СК України. Відтак, оскільки під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », а після розірвання шлюбу просить прізвище їй залишити без змін, суд вважає за необхідне при ухваленні рішення про розірвання шлюбу задовольнити позов і в цій частині. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачкою при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем у частині розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачкою при сплаті судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу 536,80 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved