Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Адвокат Осадча К.О. від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. Позов мотивувала тим, що [PERSON] з відповідачем у шлюбі не перебувала, вони прожили разом недовго, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Син постійно проживав\~з матір`ю,\~яка його виховує та утримує сама, дбає про його оздоровлення, позов про стягнення аліментів вона не подавала, допомоги у батька дитини не просила, а він і не намагався її надавати. Більше як 10 років відповідач повністю самоусунувся від батьківських обов`язків, не спілкується з сином, не бере участь у його вихованні, утриманні, вважає, що в інтересах дитини його необхідно позбавити батьківських прав. Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 27 лютого 2025 року о 11 год. 30 хв., зобов`язано Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області надати висновок про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 03 квітня 2025 року о 12 год. 30 хв. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги позовної заяви, просили їх задовольнити. Відповідач, у судове засідання не з`явився, суд повідомляв його про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою проживання та розміщення оголошення на сайті Судової влади України. У судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , пояснив суду, що\~фактично бачив батька лише на фото, з ним не спілкується, він не займається його вихованням, не цікавиться його життям, матеріально не допомагає. Вважає, що в його інтересах необхідно позбавити батьківських прав його батька [PERSON] . Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області подав заяву про розгляд справи без участі його представника, на виконання ухвали суду надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у\~передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, думку дитини, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, [PERSON] та [PERSON] , з 2009 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у м. Бровари Київської області народився [PERSON] , актовий запис № 668, батьки: [PERSON] , [PERSON] , свідоцтво про народження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області від 09 липня 2010 року серія [NUMBER] (а. с. 10). Як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов від 14 серпня 2024 року, який складений депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області Драч\~Б.М., [PERSON] , [INFO] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , з 11 червня 2021 року і на даний час, що підтверджують сусіди: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 11). Згідно з довідкою, яка видана лікарем Амбулаторії № 8 Комунального некомерційного підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області Броварський міський центр первинно-медико санітарної допомоги [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку з народження і на даний час. Лікуванням та профілактикою дитини ввесь час займалась мати [PERSON] . Батько жодного разу не відвідував лікувальний заклад (а. с. 13). Відповідно до характеристики [PERSON] , 2010 року народження, учня Требухівського ліцею Броварської міської ради Броварського району Київської області, він відвідує даний навчальний заклад з першого класу. Характеризується позитивно. Його вихованням займається лише матір, яка приділяє належну увагу вихованню та навчанню дитини, регулярно відвідує батьківські збори, постійно комунікує з класним керівником. Батько за весь час навчання хлопчика у ліцеї жодного разу до навчального закладу не з`являвся, участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться навчанням та позашкільними заняттями дитини, з адміністрацією ліцею на контакт не виходив (а. с. 14). Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 28 січня 2025 року № 62 затверджено висновок Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Як вбачається із зазначеного висновку, 31 грудня 2024 року спеціаліст Служби провів бесіду з матір`ю дитини, [PERSON] , у ході якої остання розповіла, що познайомилася з\~ [PERSON] у 2009 році в інтернет-мережі. Згодом вони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в квартирі, яка належала її батькам. [PERSON] не мав посвідки на проживання в Україні, тому періодично їздив до кордону з республікою білорусь для врегулювання питання щодо його перебування в Україні на законних підставах. У 2010 році народився син [PERSON] . Стосунки в\~сім`ї були доброзичливі. Через відсутність посвідки на проживання батько дитини не міг офіційно працевлаштуватися, тому мав періодичні підробітки. Стосунки з [PERSON] погіршились після того, як вона дізналася, що він заклав до ломбарду золоті прикраси та ноутбук через залежність від азартних ігор, внаслідок чого у 2011 році вони припинили спільне проживання. На той час [PERSON] було 8 місяців. Деякий час батьки дитини підтримували зв`язок між собою, один раз [PERSON] навіть гостював у неї три дні поспіль. [PERSON] розповіла, що востаннє спілкувалася з батьком дитини перед вступом сина до першого класу. З її слів, він зателефонував їй та поцікавився, що необхідно придбати дитині до школи, однак жодних шкільних речей або коштів не передав. Матір дитини зазначила, що в подальшому [PERSON] на зв`язок більше не виходив, жодного разу не телефонував, не цікавився життям та здоров`ям [PERSON] та не надавав фінансової допомоги. Повідомила, що на початку повномасштабного вторгнення росії на територію України зателефонувала батьку дитини, проте його номер телефону вже був недійсним. Зі слів [PERSON] , вона не зверталася до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина. У розмові зі спеціалістом Служби матір дитини припустила, що батько наразі може перебувати за межами України. Зазначила, що до 2019 року він активно користувався соціальними мережами, але протягом останніх п`яти років відсутня будь-яка його активність. На запитання спеціаліста Служби, яка мета позбавлення батька дитини батьківських прав [PERSON] відповіла, що позбавлення батьківських прав полегшить вирішення питань, які стосуються дитини та потребують згоди батька. 02 січня 2025 року спеціалістом Служби та фахівцем із соціальної роботи II категорії центру соціальних служб Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі Центр) здійснено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення обстеження з`ясовано, що родина проживає у приватному житловому будинку загальною площею близько 70 кв. м, житловою близько 48 кв. м, який складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридору та\~санвузла. У будинку наявні системи електро-, водо- та\~газопостачання. Помешкання мебльоване та оснащене побутовою технікою. Власник житлового будинку [PERSON] (баба дитини). Борги зі сплати за комунальні послуги відсутні. Для дитини виділена окрема кімната, в якій наявне ліжко, шафа для одягу та робоча зона для навчання. [PERSON] забезпечений одягом, взуттям, шкільним приладдям, засобами особистої гігієни та продуктами харчування. Для його проживання та виховання створені належні умови. [PERSON] обіймає посаду бухгалтера в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» із 17 лютого 2020 року. За\~період із 01 липня до 31 грудня 2024 її дохід склав 152 300 грн. Характеризується позитивно, пунктуальна, не конфліктна, професійно виконує поставлені задачі та користується авторитетом серед колег по роботі (довідка від 01 січня 2025 року № 03012025/1, видана вказаним товариством). [PERSON] не має психіатричних, у тому числі спричинених вживанням психоактивних речовин (довідка від 03 січня 2025 року № 2798 про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний фактор»). Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 240688703 та № 240685105, у власності [PERSON] перебувають: квартира за адресою: [ADDRESS] ; квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наданої Броварським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 09 січня 2025 року № 307/9, [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно з листом від 27 грудня 2024 року № 16781/1.12.3/В, наданим відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, [PERSON] в\~реєстрі Броварської територіальної громади зареєстрованим не значиться. 27 та 30 грудня 2024 року спеціалістами Служби надіслані текстові повідомлення батьку дитини, [PERSON] , за вказаними матір`ю дитини посиланнями в соціальних мережах «Facebook», «Instagram» та мобільному додатку «WhatsApp», які так і не були переглянуті одержувачем. 31 грудня 2024 року спеціалістом Служби проведено бесіду з неповнолітнім [PERSON] , під час якої хлопчик розповів, що навчається в 9-В класі Требухівського ліцею. Його улюбленими предметами є алгебра та геометрія. Має багато друзів у ліцеї. Відвідує гурток із шахів, також три роки відвідував спортивну секцію з плавання та півроку спортивну секцію з бокс. Хлопчик повідомив, що відвідує академію з програмування та додаткові заняття з англійської мови. Колекціонує «Lego». Неповнолітній розповів, що проживає в приватному будинку разом із матір`ю та бабою. З його слів, він допомагає матері по господарству, а саме: з прибиранням будинку та з приготуванням їжі. На\~запитання спеціаліста чи пам`ятає свого батька [PERSON] відповів, що бачив його лише на фотографіях у соціальних мережах. Зазначив, що, за можливості, хотів би спілкуватися з ним та поїхати до нього в гості. Проте зауважив, що не заперечує щодо позбавлення батьківських прав біологічного батька щодо до нього, оскільки він не спілкується з ним та не цікавиться його життям (а. с. 67 75). Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що\~займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи\~законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для\~її\~благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які\~відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або\~особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про\~її\~здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на\~судовий захист (ч. ч. 910 ст. 7 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п.\~2\~ч.\~1\~ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21. Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява №\~37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Водночас, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у\~справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та\~допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, установивши, що [PERSON] самоусунувся від виховання сина, стосунків із ним не підтримує, не піклується як батько про свою дитину, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Відтак, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з цим, суд роз`яснює відповідачу, що у разі зміни свого ставлення до дитини, зміни обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду в загальному порядку з підстав, передбачених ст. 169 СК України, з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved