Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Адвокатом Заярною М.А., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , подано до суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26.04.2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які, як зазначено в позові, після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем. Як зазначено представником позивача в позові, спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та протилежні погляди на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, що в решті решт призвело до втрати почуття кохання і поваги та фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Після припинення шлюбних відносин з липня 2024 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач на примирення не згодна, шлюб носить формальний характер вважає, що родина розпалась остаточно. Крім того, представником позивача зазначено про бажання позивача залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». В судове засідання сторони не з`явилися. 02.04.2025 р. позивачем [PERSON] до початку судового засідання подано до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку (а.с.21). Крім того, телефонограмою від 31.03.2025 р. відповідачу повідомлено про розгляд судом вказаної цивільної справи, на що [PERSON] повідомив про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог щодо розірвання шлюбу (а.с.22). У відповідності з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних у суду матеріалів, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Судом встановлено, що 26.04.2000 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, про що складено відповідний актовий запис № 165, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від вказаного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які, як зазначено в позові, після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачем не заявлено вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved