Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ КЛТ Кредит звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3896 від 22.01.2024 у розмірі 50\~625,00 грн, в якому також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 22.01.2024 між ТОВ КЛТ Кредит та [PERSON] укладено кредитний договір № 3896, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 5 000 грн. строком на 365 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ "КБ "ПриватБанк", зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % за кожен день користування. \~ \~ \~ \~Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.02.2025 утворилася заборгованість у загальному розмірі 50 625 грн. 00 коп., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 45 625,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. \~ \~ \~ \~10.03.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~Копію ухвали про відкриття провадження відповідач [PERSON] отримав 14.03.2025, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань до суду не подав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 22.01.2024\~між ТОВ\~"КЛТ\~Кредит"\~та [PERSON] \~в електронній\~формі укладено\~кредитний договір\~№ 3896\~за умовами\~якого,\~відповідач отримав\~кредитні кошти\~в сумі\~5000,00\~грн шляхом\~переказу на\~електронний платіжний\~засіб №\~ [NUMBER] ,\~зі строком\~дії 365\~днів зі\~сплатою 2,5%\~від суми\~кредиту за\~кожний день\~користування,\~процентна ставка\~-\~фіксована (а.с. 11-14). Згідно копії квитанції FONDY № 729165877 від 22.01.2024 ТОВ "КЛТ Кредит" перерахувало кошти за договором № 3896 від 22.01.2024 в розмірі 5000, 00 грн на платіжну картку [NUMBER] (а.с. 17). \~ \~ \~ \~ Відповідно до детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 3896 від 22.01.2024 станом на 04.02.2025 загальна сума заборгованості [PERSON] становить 50 625,00 грн, яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000, 00 грн та заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом у розмірі 45 625,00 грн. (а.с.18-22). З витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://kltcredit.com.ua/прослідковується хронологія дій щодо укладення кредитного договору № 3896 від 22.01.2024 (а.с.23). Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://kltcredit.com.ua/ містить повну інформацію про створення анкети-заяви на кредит № 36977 з даними відповідача [PERSON] , як позичальника (а.с.24). З виписки по рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] , наданої АТ КБ "ПриватБанк" про рух грошових коштів за період з 22.01.2024 по 27.01.2024, підтверджується зарахування 22.01.2024 на картку 5000,00 грн. Відповідач [PERSON] свої кредитні зобов`язання перед ТОВ КЛТ Кредит не виконав в частині повернення коштів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 50 625,00 грн., яка складається з основного боргу (тілом кредиту) в сумі 5 000,00 грн. та нарахованих відсотків за період з 22.01.2024 по 21.01.2025 45 625,00 грн. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем [PERSON] отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущено порушення їх зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору №3896 відповідач [PERSON] фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) та процентів за користування грошовими коштами за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа Схід/Захід Альянс Лімітед проти України, заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Крім того, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial