Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

21.10.2024 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з цим позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вкусу собаки, у розмірі 20 000 грн. та стягнути на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. В обгрунтування доводів зазначає, що [INFO] приблизно о 20 год. 30 хв. пішла проводжати подругу, яка була у неї в гостях, коли йшли по [ADDRESS] , вискочив собака та вкусив її за ногу (порода - суміш бультер?єра та дворняжки). Власницею собаки виявилась гр. [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що має варикозне розширення вен, сильно злякалася після укусу, тому що дуже почала текти кров з глибокої рани розірваної ноги. Мешканці домоволодіння за вище вказаною адресою мовчки забрали собаку у двір. Було викликано наряд поліції та зафіксовано факт цієї події. Звертає увагу, що в шоковому стані, за допомогою подруги дісталася свого дому, та викликала швидку допомогу. Зауважує, що на швидкій її було доставлено до «Міська клінічна лікарні № 31» хірургічного відділення. Після надання медичної допомоги (проведення складної хірургічної операції) рана була зашита. Наступного дня до неї у лікарню прийшла власниця собаки [PERSON] (дочка [PERSON] ). У розмові з нею, щодо компенсації суми затрат на лікування вона не дала згоду (відмовилась). Після виписки з лікарні рана загоювалась дуже повільно. Кожного дня їй були потрібні перев?язки та консультації лікарів. У зв?язку з цим, була змушена викликати таксі для поїздок до та з лікарні. Ці процедури тривали близько півтора місяця. До сьогоднішнього дня її рана не загоїлась. Завданні травми позбавили її можливості влаштуватися на роботу, яку їй пообіцяли та не має можливості самостійно забезпечувати себе продуктами харчування, здійснювати хатні справи, тощо. Просить стягнути з\~ [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоди у розмірі 20000 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Суд своєю ухвалою від 15.11.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Позивач у судовому засіданні позовні вимоги про\~стягнення матеріальної та моральної шкоди із відповідача\~підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, враховуючи показання свідка. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак повторно у судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву суду не надала. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;\~ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст.\~83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК України. Суд зазначає, що суду не заявлялось позивачем письмових або усних заяв чи клопотань про витребування, надання або долучення до матеріалів справи будь-яких інших доказів, крім тих, що наявні в матеріалах справи. Обставини справи, установлені судом та обгрунтування висновків суду. В частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 3 Конституції України, життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У зв`язку з цим великого значення набуває вирішення питання відшкодування шкоди, завданої цим благам. Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 ЦКУ особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 23 ЦКУ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч.3 ст. 23 ЦКУ). Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 1166 ЦКУ майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦКУ моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Отже, умовами відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого та причинному зв`язку між ними. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 27.09.2024, судом встановлено, що 17 липня 2024 року 29.06.2024 року приблизно о 20 год. 20 хв. власниця собаки породи Бультер`єр [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не забезпечила місце тримання тварини, через що спричинено тілесні ушкодження [PERSON] , чим порушила пункт 3.4 Рішення ХМР 164/07 від 04.07.2007 Про затвердження Правил утримання домашніх тварин у м. Харкові. Відповідо до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що [INFO] приблизно о 20 год. 30 хв. пішла проводжати подругу, яка була у неї в гостях, коли йшли по [ADDRESS] , вискочив собака та вкусив її за ногу (порода - суміш бультер?єра та дворняжки). Власницею собаки виявилась гр. [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що має варикозне розширення вен, сильно злякалася після укусу, тому що дуже почала текти кров з глибокої рани розірваної ноги. Мешканці домоволодіння за вище вказаною адресою мовчки забрали собаку у двір. Було викликано наряд поліції та зафіксовано факт цієї події. Звертає увагу, що в шоковому стані, за допомогою подруги дісталася свого дому, та викликала швидку допомогу. Зауважує, що на швидкій її було доставлено до «Міська клінічна лікарні № 31» хірургічного відділення. Після надання медичної допомоги (проведення складної хірургічної операції) рана була зашита. Наступного дня до неї у лікарню прийшла власниця собаки [PERSON] (дочка [PERSON] ). У розмові з нею, щодо компенсації суми затрат на лікування вона не дала згоду (відмовилась). Після виписки з лікарні рана загоювалась дуже повільно. Кожного дня їй були потрібні перев?язки та консультації лікарів. У зв?язку з цим, була змушена викликати таксі для поїздок до та з лікарні. Ці процедури тривали близько півтора місяця. До сьогоднішнього дня її рана не загоїлась. Просить стягнути з\~ [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоди у розмірі 20000 грн. До матеріалів позову позивачем надано: виписка із медичної карти стаціонарного хворого 3037/1565 від 06.07.2024 року, фіскальні чеки на придбання медичних препаратів на загальну суму 1935,90 грн. Відповідно до ч.3 ст.1166 ЦК України - шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (роз`яснення «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини). Відповідно до ст. 180 ЦК України - тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі. Тобто собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст. 317 ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 180 ЦК України - правила поводження з тваринами встановлюються Законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» - особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Суд зазначає, що утримуючи собаку, її господар має знати і розуміти не тільки свої права, але й обов`язки, і усвідомлювати необхідність їх узгодження з правами і свободами інших людей. Не дотримуючись цих принципових положень, порушуючи відповідні правила поводження з собаками, ставлячи життя і здоров`я інших людей в небезпеку, господар собаки порушує свій конституційний обов`язок, закріплений у ст. 68 Конституції України (кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей) та ст. 66 Конституції України (кожен зобов`язаний відшкодовувати завдані ним збитки). Щодо визначення суми матеріальних збитків у розмірі 20000 грн, позивачем зазначено, що окрім понесених витрат на лікування, що підтверджуються фіскальними чеками, частину матеріальних витрат не можливо підтвердити чеками, зокрема сплату готівкою за транспортні послуги поїздки до лікаря у лікарню на обстеження. Однак такі міркування позивача жодними належними доказами не підтверджено, а визначення позивачем таких витрат судом не можуть бути прийняті до уваги, поскільки згідно Законодавства потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Судом вставлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень від укуса собаки 29.06.2024 позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.06.2024 року по 06.07.2024 року (виписка із медичної карти стацірнарного хворого 3037/1565 з діагнозом укушена рана лівої гомілки). Посилання позивача на наявність укушеної рани лівої гомілки собою, власницею якої є [PERSON] , підтверджено у судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] .. Матеріалами справи підтверджено також, що [PERSON] (позивачем) на придбання медикаментів понесено витрати у розмірі 1935,90 грн. (додано копії фіскальних чеків на придбання лікарських засобів). Однак, останні не корелюються із лікуванням призначеним позивачу відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого 3037/1565 від 06.07.2024 року, відповідно до якої були призначені цефтріаксон 1,0, анальгін 50%-2,0, метронідазол 100,0*3 р/д, в той час як досліджені у судовому засіданні чеки не містять посилання на придбання саме цих лікарських засобів. В той час з досліджених у судовому засіданні копій чеків вбачаєтться, що позивачка придбала бинти, серветки марлеві та пластир хірургічний на суму 386 грн. 90 коп. Суд зазначає, що ці витрати пов`язані з лікуванням позивачки після укусу собаки та підлягають стягненню з відповідача. В частині\~стягнення\~моральної шкоди\~заподіяної ушкодженням здоров`я, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України - моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз`яснення Верховного Суду "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди": «обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд повинен врахувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану". На обгрунтування розміру заподіяної моральної шкоди позивач в судовому засіданні зазначила, що відчула біль від укусу собаки, після виписки з лікарні рана загоювалась дуже повільно, кожного дня були потрібні перев?язки та консультації лікарів. Ці процедури тривали близько півтора місяця. До сьогоднішнього дня рана не загоїлась, вона відчуває біль. Завданні травми позбавили її можливості влаштуватися на роботу, яку їй пообіцяли та не має можливості самостійно забезпечувати себе продуктами харчування, здійснювати хатні справи, тощо. Крім цього, відповідач відмовлялась відшкодувати позивачу завдану їй матеріальну шкоду, внаслідок чого позивачка була вимушена звернутися до суду. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення (роз`яснення у постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач). Судом встановлено, що у зв`язку з нанесенням [PERSON] , [INFO] , тілесних ушкоджень собакою породи "бультер`єр", власником якої є [PERSON] (відповідач) позивачу завдано моральна шкода. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує, що в матеріалах справи наявні докази щодо нанесення укушеної рани лівої гомілки [PERSON] , потреби в оперативному втручанні, викликану укусом собаки відповідача, проходження лікування. Більше того, 27.02.2025 на момент огляду має місце рубець до 7 см з втяжінням шкіри, деформацією, пастозністю н/з лівої гомілки, пальпація в цій ділянці болюча, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства "Міської поліклініки № 24" Харківської міської ради від 27.02.2025. Приймаючи до уваги зазначені обставини справи, суд приходить до наступного висновку, що внаслідок протиправного завдання шкоди здоров`ю позивачці, відповідачем було завдано моральної шкоди, яка полягала у відчутті фізичного болю під час завдання тілесних ушкоджень собакою належною відповідачу, подальшого тривалого лікування, переживань позивачки пов`язаних з цим, негативного впливу завданого позивачці внаслідок ушкодження здоров`я на її життєвий уклад. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20). Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (Постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц) Враховуючи вимоги розумності, справедливості та ступінь моральних страждань [PERSON] , [INFO] , якій завдано тілесних ушкоджень від укусу собаки відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., що відповідає характеру та обсягу душевних страждань та нервових переживань [PERSON] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З огляду на вищенаведене, аналізуючи надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, а саме дані, які містяться в копіях документів та матеріалах, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі (Постанова КЦС ВС від 28 листопада 2018 року в справі № 761/11472/15-ц). Поскільки [PERSON] звільнена від сплати судового збору відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір - як позивач у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я,\~суд доходить висновку, що судовий збір за позовні вимоги про\~стягнення\~матеріальної та моральної шкоди\~необхідно стягнути з відповідача на користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року, які діяли з 21.10.2024 року (на день подачі позову до суду) у розмірі 2422,40 грн. за дві вимоги майнового характеру Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: partial