Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] в особі законного представника - [PERSON] , котра діє в інтересах сина, звернулась до суду із позовом до ГБК «Радунський», про визнання майнового права на об`єкт інвестування в порядку спадкування, а саме підземний гаражний бокс № [NUMBER] , загальною площею 18.9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] є неповнолітнім сином [PERSON] , котрий помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, при цьому до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись позивач та [PERSON] (мати спадкодавця), оскільки є законними спадкоємцями померлого. Окрім іншої спадщини від спадкодавця позивач має право на гаражний бокс № [NUMBER] по [ADDRESS] , проте державним нотаріусом 28.07.2023 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на гаражний бокс та у зв`язку з тим, що за померлим не зареєстровано в установленому законом порядку право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Позивач вказує, що за життя [PERSON] 03.07.2004 було укладено з ТОВ «Науково-виробнича фірма «Вест» договір інвестування будівництва підземних гаражів № [NUMBER] С, у відповідності до якого [PERSON] інвестував грошові кошти у розмірі 29 301, 80 грн., що становить вартість будівництва підземного гаража № [NUMBER] , що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3 Договору, ТОВ «НВФ «ВЕСТ» повинно було після закінчення будівництва у III кварталі 2004 року та вводу в експлуатацію гаражного комплексу передати інвестору вищезазначений гараж, за умови сплати повної вартості об`єкту інвестування підземного гаража № [NUMBER] , фактичний номер [NUMBER] . Спадкодавець виконав зобов`язання у повному обсязі та вніс кошти у розмірі 29 301,80 грн., що становить 100 % вартості гаража шляхом перерахунку зазначеної суми на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою № 39-2С від 08.11.2004. Однак, ТОВ «НВФ «ВЕСТ» не виконало зобов`язань щодо завершення будівництва всього гаражного комплексу та введення його в експлуатацію, при цьому передача гаража згідно з договором відбулась із затримкорю та з порушенням з боку відповідача умов договору інвестування будівництва підземних гаражів, та положень ст. 530 ЦК України. У зв`язку з зазначеним, через небажання ТОВ «НВФ «ВЕСТ» ввести весь гаражний комплекс в експлуатацію, спадкодавець не мав можливості як власник користуватись гаражем. У зв`язку з порушенням ТОВ «НВФ «ВЕСТ» інвестиційних та майнових прав спадкодавця, в подальшому ТОВ «НВФ «ВЕСТ» було визнано банкротом та ліквідовано. Позивач вказує на те, що наказом № 03 від 13.03.2009 генпідрядної організації ДП «Енпол», за яким гараж № [NUMBER] було замінено на гараж № [NUMBER] . Зупинення будівництва та відсутність організації, котра в подальшому здійснювала будівництво призвело до необхідності створення інвесторами 01.03.2012 Гаражно-будівельного кооперативу «Радунський». З урахуванням того, що спадкодавцем виконано всі умови договору інвестування, зокрема здійснено 100 % фінансування підземного гаража № [NUMBER] , фактичний № [NUMBER] , загальною площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач та його законний представник вважають, що до позивача як до спадкоємця в порядку спадкування переходить право спадкодавця щодо володіння, користування та розпорядження гаражним боксом № [NUMBER] (фактичний № [NUMBER] ) по [ADDRESS] , а відтак позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту порушеного права. Представником відповідача ГБК «Радунський» 13.03.2025 до суду подано заяву про визнання позовних вимог, у відповідності до якої відповідач не заперечує щодо права позивача на визнання за ним майнового права на гаражний бокс № [NUMBER] по [ADDRESS] . Процесуальні дії та рішення суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2024 року вказана цивільна справа розприділена судді Саламон О.Б. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 11 грудня 2024 року прийнято справу до свого провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явилася, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони, вимоги позову визнає в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, вимоги позову визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.05.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з № 1165. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 05.12.2022 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 23041. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.03.1976 відділом РАЦС Подільського району м. Києва, померлий [PERSON] є сином третьої особи у справі [PERSON] . Вбачається, що 03.08.2004 між померлим [PERSON] та ТОВ НВФ «Вест» було укладено Договір № 39-2с інвестування будівництва підземних гаражів. Відповідно до пп. 1.1, 1.2.1, 1.2.2 зазначеного Договору [PERSON] інвестував кошти у будівництво підземних гаражів, а саме гараж № [NUMBER] загальною площею 18,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . При цьому, пунктом 1.3 передбачено закінчення будівництва у 3-му кварталі 2004 року та вводу в експлуатацію зазначений у п.п. 1.2.1 гараж. Згідно з п. 2.1 Договору загальна вартість гаража становить 29 301,80 грн., які інвестор зобов`язується сплатити у 100 % розмірі в гривнях у 3 етапи. Довідкою Науково-виробничої фірми «Вест» № 39-2с від 08.11.2004 підтверджується, що [PERSON] станом на 08.11.2004 повністю внесено кошти у розмірі 29 301,80 грн. на будівництво підземного гаража № [NUMBER] (2-га черга) за адресою: [ADDRESS] . Факт здійснення повної оплати [PERSON] вартості підземного гаража № [NUMBER] по [ADDRESS] також підтверджується Актом № 39-2с звірки взаєморозрахунків по договору № 39-2с від 03.08.2004 року, а також квитанціями від 05.08.2004, 31.08.2004, 20.09.2004 на загальну суму 29 301,80 грн. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про повне виконання [PERSON] умов Договору № 39-2с про інвестування будівництва підземних гаражів від 03.08.2004. При цьому, у відповідності до Додатку № 1 до Договору № 39-2 с від 03.08.2004 вбачається схема розташування гаража та містяться роз`яснення про те, що будівельним номером гаража є № [NUMBER] , проте фактичний номер гаража - [NUMBER] . До П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись позивач та [PERSON] (мати спадкодавця), оскільки є законними спадкоємцями померлого. Державним нотаріусом Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенком О.М. 28.07.2023 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс № [NUMBER] по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на гаражний бокс та у зв`язку з тим, що за померлим не зареєстровано в установленому законом порядку право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, у відповідності до якого інформація про реєстрацію зазначеного об`єкта нерухомого майна відсутня. В матеріалах справи наявний Наказ № 03 Дочірнього підприємства «Енпол» від 13.03.2009, відповідно до якого у зв`язку з завершенням будівництва другої черги підземних гаражів на будівельній ділянці [NUMBER] , що розташована у гаражному комплексі за адресою: [ADDRESS] у 23-му житловому масиві « [INFO] » у Деснянському районі міста Києва. Відповідним наказом замінено порядкові номери на будівельній ділянці № [NUMBER] від першого по сороковий - на сорок сьомий, і далі по вісімдесят шостий гаражні бокси. Відповідно до додатку до Наказу № 3 від 13.03.2009 стосовно впорядкування нумерації гаражних боксів вбачається, зокрема, що гаражний бокс за будівельним № [NUMBER] замінено на експлуатаційний № 83. Київським міським бюро технічної інвентаризації (інвентарна справа № 31336) 08.06.2023 року на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на гараж № [NUMBER] , загальною площею 18,9 кв.м. по [ADDRESS] . Згідно з Довідко про показники об`єкта нерухомого майна від 08.06.2023 № 08/06/23-31336, виданої Бюро технічної інвентаризації вбачається, відповідно до проведеної інвентаризації від 08.06.2023, гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] має загальну площу 18,9 кв.м. У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 007388 01.03.2012 року було створено Гаражно-будівельний кооператив «Радунський». Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Як передбачено ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Право власності на річ набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. Згідно статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Майнові права на нерухомість - об`єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент розгляду справи, а тому не може існувати й право власності на нього. Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ч. 1 ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, статті 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Оскільки після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять майнові права на спірний об`єкт нерухомого майна, а позивач є спадкоємцем за законом, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в особі законного представника [PERSON] до ГБК «Радунський», треті особи: [PERSON] , Державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. про визнання майнового права на об`єкт інвестування за Договором № 39-2с інвестування будівництва підземних гаражів від 03.08.2004, укладений між [PERSON] та ТОВ НВФ «Вест», а відтак слід визнати за позивачем в порядку спадкування майнове право на підземний гаражний бокс за будівельним № [NUMBER] (фактичним № [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] загальною будівельною площею 18,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] згідно з Договором інвестування будівництва підземних гаражів № 39-2с від 03.07.2004, інвестором якого був його батько [PERSON] , який виконав повністю всі свої зобов`язання, як інвестор будівництва цього гаражу.

Outcome: approved