Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову зазначено, що Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення в тому числі відповідачам, які проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою було оформлено особовий рахунок № [NUMBER] , за яким станом на вересень 2024 року рахується заборгованість у сумі 44538,70 грн. В подальшому позивач зменшив свої позовні вимоги, зазначивши про солідарне стягнення з відповідачів заборгованість за надані з 01.09.2020 р. по 30.09.2024 р. послуги з водопостачання, водовідведення та нарахованої плати за абонентське обслуговування за адресою: [ADDRESS] у сумі 29494 (двадцять дев`ять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн 91 коп. та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00коп. 13.11.2024 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшло заперечення на позовну заяву, в якому останні вказали на те, що вони заперечують проти позову, оскільки на їх думку невірно нарахована сума заборгованості, а також те, що відповідач [PERSON] після досягнення 18-річного віку було призвано на військову службу і відтоді він постійно перебуває на фронті. А тому вважають, що він не є боржником. Просили суд зобов`язати позивача здійснити перерахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення на підставі фактичної кількості осіб (3 а не 4 як вказано в платіжці). Виключити боржника [PERSON] . Зобов`язати позивача зменшити нарахування. А також застосувати строк позовної давності. Представник Позивача позовні вимоги підтримала у урахуванням наданої заяви про зменшення позовних вимог. В судовому засіданні вказала, що Позивачем зменшено позовні вимоги з урахуванням відзиву на позовну заяву та наданим до МКП «Миколаївводоканал» відповідних документів, що підтверджували твердження представника Відповідача. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Представник відповідача [PERSON] , - [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову не визнав, вказав що Позивачем не вірно розрахована сума боргу. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом №9.19-435553-2024 від 01.11.2024 року з реєстру територіальної громади. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних\~послуг є: послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водовідведення» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання; Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 47 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою КМУ №690 від 05.07.2019 року (із мінами та доповненнями) Індивідуальний споживач зокрема зобов`язаний: оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Відповідно до пунктів 35, 37, 38, 39 вищезазначеної Постанови, плата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням\~споживача оплата\~послуг може\~здійснюватися шляхом\~внесення авансових\~платежів.\~Споживач здійснює\~оплату спожитих\~послуг щомісяця\~в порядку\~та строки,\~визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , з 01.09.2020 р. по 30.09.2024 р. рахується заборгованість з послуги з водопостачання, водовідведення та нарахованої плати за абонентське обслуговування за адресою: [ADDRESS] , у сумі 29494, 91 грн. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, розглядаючи клопотання відповідача про застосування строку позовної давності судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України визначені наслідки спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. 30 березня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)" (№ 540-ІХ). відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 12. Зазначений Закон України\~від 30.03.2020\~№ 540-ІХ набрав чинності\~02.04.2020р. Згідно з п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року "Про\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої\~респіраторної хвороби\~COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2" (№211), запроваджено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. У подальшому його було неодноразово продовжено (востаннє Постанова Кабінету Міністрів України №2 1236 від 09.12.2020 р, якою продовжено карантин до 30.06.2023). А впровадження карантину в Україні певним чином впливає на перебіг позовної давності. Постанова КМУ №651 від 27.06.2023р. «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»: Відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Крім того, пунктом 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк його дії. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який не одноразово продовжувався і не скасовано станом на день розгляду справи у суді. Таким чином строк загальної позовної давності, встановлений статтею 257\~ЦК України було продовжено на строк дії воєнного стану. Згідно ухвали Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2025р. по справі №357/6174/20 п.п. 99-101: "99. Отже, у наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду вже зробила висновок щодо згаданого правового питання, зокрема про те, що початок\~зупинення строку\~звернення до\~суду потрібно\~пов`язувати\~саме з\~моментом набрання\~чинності 02\~квітня 2020\~року Законом №540-ІХ. До того ж, у цій постанові Велика Палата Верховного Суду не встановила підстав для відступу від висновку, який колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду виклала у постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 373/651/20. 100. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції потрібно базуватися на тому, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати касаційного суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати касаційного суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів касаційного суду. 101. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній у часі та актуальний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду (у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17, від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21), від 04 жовтня 2023 року у справі № 906/1026/22)". З наданого представником позивача розрахунку заборгованості за адресою [ADDRESS] , вбачається, що позивачем ставиться вимога щодо стягнення заборгованості з 01.09.2020 р. по 30.09.2024 р. у сумі 29494, 91 грн. На підставі викладеного, строк позовної давності до даної справи не застосовується, оскільки заявляючи вимогу про стягнення заборгованості з 01.09.2020р. по 30.09.2024р. позивачем не пропущений строк для звернення до суду з даною вимогою. Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року (із змінами та доповненнями) (чинними на момент правовідносин), передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Згідно п.п.7 п. 45 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №690 від 05.07.2019 року (із змінами та доповненнями) Споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Позивач МКП «Миколаївводоканал» перерахував заборгованість відповідачів з урахуванням наданих представником відповідача документів. З врахуванням вищевказаних вимог суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за водопостачання та водовідведення у розмірі 29494,91 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів по 1009,33 грн. судового збору на користь позивача.

Outcome: approved