Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтаві ради про позбавлення батьківських прав. Просила суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обгрунтуванні позовних вимог позивачка посилається на те що, вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з червня 2017 року, та який розірвано рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19.05.2020 року. Відповідач з 2020 року не бачив доньку жодного разу, жодного разу не відвідував своєї доньки, не приїздив до неї, не телефонував їй, не цікавився її життям , навчанням та здоров`ям, не займався її вихованням та не надавав жодної допомоги на її утримання. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримувала. Відповідач , будучи належним чином повідомлений про дату та час, в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, - позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч.9 ст.28 ЦПК України, - позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, щокожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, дослідивши письмові докази та матеріали справи судом встановлено наступне. 19.05. 2020 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави по справі № 554/559/20, що також підтверджується копією даного рішення, яке міститься в матеріалах справи. [INFO] від даного шлюбу у позивача з відповідачем народилась спільна дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.12.2017 року серії [NUMBER] копія якого міститься в матеріалах справи. Після припинення між сторонами фактичних шлюбних відносин у 2020 році і до цього часу їхня донька [PERSON] постійно проживає разом з позивачем [PERSON] . Однак [PERSON] з 2020, жодного разу не відвідував своєї доньки, не приїздив до неї, не телефонував їй, не цікавився її життям , навчанням та здоров`ям, не займався її вихованням та не надавав жодної допомоги на її утримання. Згідно висновку про доцільність позбавдення батьківських прав, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради 11.03.2025 року №45, доцільно позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Таким чином на даний час [PERSON] продовжує проживати разом зі своєю матір`ю [PERSON] будучи позбавлена з боку батька уваги, допомоги та виховання. Натомість позивачкою створено всі необхідні умови для проживання, виховання, матеріального забезпечення та розвитку дитини. Так, відповідно до ч.1-4 ст. 150 Сімейного Кодексу України, - батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитини. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.141 Сімейного Кодексу України, - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Однією з підстав позбавлення батьківських прав відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Крім того, згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, вищевказані встановлені судом обставини у відповідності з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів, щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, згідно висновку виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , - виконавчий комітет Шевченківської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved