Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] 27.06.2024 було укладено кредитний договір (оферта) № 27.06.2024-100000611 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 2500 грн строком на 124 дні. [PERSON] 27.06.2024 отримав кредитні кошти у розмірі 2 500 грн, що підтверджується квитанцією LIQPAY. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 8 300 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 2\~500 грн, заборгованості по відсоткам 3 875 грн, заборгованості по комісії 225 грн, заборгованості по додатковій комісії 450 грн, неустойки - 1250 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 27.06.2024-100000611 від 27.06.2024 у розмірі 8 300 грн, а також просить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. У судове засідання представник позивача Мохир Я. В. не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. До початку судового засідання відповідачем надано заяву, за змістом якої позов визнає, проти задоволення не заперечує. Згідно з вимогами частини другої\~статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» згідно з правоустановчими документами зареєстроване й належать до фінансових установ з правом надання фінансових послуг. Судом встановлено, що 27.06.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 27.06.2024-100000611 (а.с. 14-19). Зокрема, 27.06.2024 [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «Е429» підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку, за умовами якої відповідачу надано кредит у розмірі 2500 грн, строк кредиту 124 дні з дня його надання, дата повернення 28.10.2024. Розмір процентів розраховується: за ставкою - 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів кредитування (стандартна процентна ставка); за ставкою 1% - за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується стандартна процентна ставка (процентна ставка «Економ»); денна процентна ставка 1,47%. Згідно з пунктом 11 та 12 заявки на кредитний договір та відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору встановлено комісію у розмірі 225 грн, пов`язану з наданням кредиту, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 225 грн за кожен з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом (додаткова комісія) (а.с. 14-19). Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 2500 грн, що підтверджується квитанцією LIQPAY № 43676247 від 27.06.2024. Перерахунок здійснювався на банківську картку [NUMBER] , вказану відповідачем у відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору № 27.06.2024-100000611 (а.с. зворот 21). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим позивачем надано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 27.06.2024-100000611 від 27.06.2024. Зокрема, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» станом на 28 жовтня 2024 року складається із: 2500 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 3875 грн - заборгованість за процентами; 225 грн - заборгованість за комісією; 450 заборгованість за додатковою комісією; неустойка 1250 грн, а всього - 8300 грн (а. с.11). Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 527 ЦК України). Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно з частиною першою статті 530 ЦК України. Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положенням статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. [PERSON] не заперечує факт укладення кредитного договору № 27.06.2024-100000611 від 27.06.2024 та отримання кредитних коштів у сумі 2500 грн. Відповідно до частини першої статті 82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Аналізуючи умови пункту 11, 12 Договору № 27.06.2024-100000611 від 27.06.2024, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення та стягнення комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] договором передбачено нарахування вказаних видів комісій. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з усіма умовами даного договору. Щодо розміру нарахованої заборгованості по процентам суд зазначає таке. Підпунктом 6 пункту 5 Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Закону «Про\~споживче кредитування»\~передбачено,\~що тимчасово,\~протягом 240\~днів з\~дня набрання\~чинності Законом\~України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг»,\~установити,\~що максимальний\~розмір денної\~процентної ставки\~не може\~перевищувати:\~протягом перших\~120\~днів 2,5% (25.12.2023 22.04.2024); протягом наступних 120 днів 1,5% (23.04.2024-16.08.2024). Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, максимально можливий розмір нарахованих процентів у межах строку вказаного договору до 28.10.2024 включно становить: 1912,5 грн (2500 грн х 1,5% х 51день за період з 26.07.2024 до 16.08.2024) + 1825 грн (2500 грн х 1% х 73дні за період з 17.08.2024 до 28.10.2024 включно) = 3 737,5 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 3737,5 грн. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 1250 гривень неустойки суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , тобто станом на 28.10.2024 року, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у стягненні неустойки з відповідача на користь товариства слід відмовити. За наведених обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором № 27.06.2024-100000611 від 27.06.2024, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі: 2 500 грн (заборгованість по тілу кредиту), 3 737,5 грн (заборгованість по процентам), 225 грн (заборгованість по комісії) та 450 грн (заборгованість по додатковій комісії), а всього 6 912 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» суд задовольняє частково 83%, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2010,60 грн сплаченого судового збору.

Outcome: partial