Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Рішенням від 12 березня 2025 року Центрального районного суду м. Миколаєва , повний текст якого складено 24 березня 2025 року, позов [PERSON] - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] )\~грошові кошти в розмірі 41 049,71 грн основної винагороди приватного виконавця , отримані від реалізації нерухомого майна за адресою [ADDRESS] в порядку реституції. Стягнуто з АТ "Райффайзен\~банк "\~ (код\~ЄДРПОУ 14305909)\~ на користь [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] )\~грошові кошти в розмірі 415 997,15 грн. (чотириста п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім грн. 15 копійок) без підставно отриманих коштів від реалізації нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . В задоволенні\~позовних вимог\~до \~ПАТ "Промислово\~-страхова\~компанія",\~ Приватний\~виконавець виконавчого\~округу Миколаївської\~області Химич\~Олександр Миколайович\~про стягнення\~безпідставно набутих\~грошових коштів,\~а також\~шкоди,\~ завданої неправомірними діями приватного виконавця відмовлено. 20.03.2025 року представник позивача адвокат Корець С.В., звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору у цивільній справі, зазначивши, що позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 30 000 (тридцять тисяч ) гривень. Під час подання позовної заяви позивач заявив, що він очікує понести у зв`язку із розглядом справи судових витрат, які складаються з витрат на судовий збір та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 45 000 грн. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду вказаної справи становить 30 000 гривень, що підтверджується актом про отримання правової допомоги від 23.10.2023 договром. Представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 30 000 гривень пропорційно до задволених позовних имог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином . Представник відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" надав суду заперечення на заяву, в якій зазначив, що сума стягнення витрат на правничу допомогу-необґрунтована та недоведен. У заяві про розподіл судових витрат, представник Позивача зазначає суму стягнення з відповідачів в тому числі з АТ «Райффайзен Банк» - 30 000 грн. Зазначив, як свідчить фотокопія вказаної заяви про постановлення додаткового рішення у справі вказану заяву було отримано судом 20 березня 2025 року тобто з пропуском встановлених строків на подачу відповідної заяви передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК, що є самостійною підставою для залишення вказаної заяви без розгляду. Вважають, що розмір судових витрат, зазначений в заяві про розподіл судових витрат в сумі 30 000 грн. є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, а також не підтверджується належними доказами. Також зазначають, що Договір разом із актом виконаних робіт не відповідають вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тому не можуть бути підставою для стягнення коштів як відшкодування витрат на правову допомогу. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Аналіз статті 137 ЦПК України дає підстави для висновку, що Позивач повинен був надати докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Просять відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви адвоката Корець Сергія Валерійовича про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення із відповідачів в тому числі АТ «Райффайзен Банк» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі: 30 000,00 грн. Розгляд заяви адвоката Корець Сергія Валерійовича про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення із відповідачів в тому числі АТ «Райффайзен Банк» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі: 30 000,00 грн. проводити без участі представників АТ "Райффайзен Банк". Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За частинами 4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Статтею 141 ЦПК України врегульовано питання розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до норм ч.8 ст.141 ЦПК України представник позивача, який подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, 20.03.2025, добто до складення судом повного тексту судового рішення, адвокат Корець С.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн., подавши необхідні докази. В обгрунтування заяви представник позивача надав Договір про надання правничої допомоги від 20.09.2023 , який містить положень щодо порядку обчислення гонорару в розмірі, визначеною додатком № 1 до цього Договору. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 23.10.2023 п. 4.3 передбачений розмір гонорару за надання правоовї допомоги у суді першої інстанції у розмірі 30 000 грн, який клієнт сплачує адвокату авансово. розмір гонорару підтверджується розрахунком суми гонорару , яким передбачено характер та складові наданої правової допомги - при цьому вказані складові повністю відповідають характеру та обсягу фактично наданої правової допомги адвокатом Корець С.В. при розгляді вказаної справи . Відповідно Акту здачі-приймання виконаних робіт ( надання послуг) від 23.10.2023 року, підписаного адвокатом Корець С.В. та позивачем [PERSON] , останній сплатив адвокату 30 000 грн згідно Договру про надання правової допмоги від 20.09.2023 року. При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем, а також про відшкодування судового збору. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, на предмет відповідності критеріям розподілу судових витарт, визначених ст. 141 ЦПК України , суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України. При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі N362/3912/18 (провадження N61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі N201/14495/16-ц (провадження N61-22962св19). У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial