Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

21.06.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебував у шлюбі із відповідачем. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31.05.2018 року шлюб між ними розірвано, дитина залишилася проживати з відповідачем. Однак, 01.08.2022 року мати дитини, зіславшись на тяжкі сімейні обставини, постійні конфлікти з співмешканцем та наявністю ще однієї малолітньої дитини, віддала дочку на постійне проживання та виховання до сім`ї позивача. Вказує, що 28.08.2022 року зі згоди матері дочка [PERSON] дочка була переведена для подальшого навчання зі шкільного закладу №10 до Гімназії імені родини Луговських , що поруч із теперішнім місцем проживання дитини. Зазначає, що дитина знаходиться на медичному обліку за місцем прописки батька та його матері, яка і опікується онукою. Про місце проживання відповідача невідомо ні дитині, ні йому. Натомість, [PERSON] відомо місце проживання доньки, однак вона її життям не цікавиться, добровільно допомоги на утримання дитини не надає, при чому зі сторони позивача не чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. Зазначає, що його колишня дружина має сумнівні знайомства, веде нерозбірливий спосіб життя, проживала у цивільному шлюбі, має малолітню дитину від цього шлюбу, проживає за межами місця реєстрації, зловживає алкогольними напоями. Спілкування матері з дитиною взагалі не відбувається, навіть у телефонному режимі. Вважає, що мати дитини повністю ігнорує потреби дочки, так як не вітає дитину ні з Днем народження, ні з Днем Ангела , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бере будь-якої участі у вихованні доньки. На думку позивача, наведене свідчить про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав відносно доньки. Ухвалою від 26.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 15.08.2024 року. Підготовче судове засідання 15.08.2024 не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого у відпустці. Підготовче судове засідання 17.09.2024 не відбулося через зайнятість головуючого у розгляді клопотання. У зв`язку із неякою учасників 28.10.2024 року, строк підготовчого судового засідання продовжено, підготовче судове засідання відкладено на 05.12.2024 року. Ухвалою від 05 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.01.2025 року. Внаслідок першої неявки у судове засідання 22.01.2025 року належним чином повідомленого відповідача, розгляд справи відкладено на 13.03.2025 року. У судових засіданнях 13.03.2025 року, 27.03.2025 позивач та його представник адвокат Поліщук О.Л. позовні вимоги підтримали, з підстав зазначених у позові, просять позо задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду, що підтверджується довідками Укрпошти. Заяв, клопотань, відзиву відносно позову не подавав. Представник третьої особи у судовому засіданні 13.03.2025 висловився про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно доньки. Зазначив, що комісією було встановлено, що мати дитини зловживає алкоголем, дитина проживає з батьком та бабусею три останні роки, мати не приходить до неї та не телефонує. Умови проживання у дитини задовільні, у доньки немає негативного відношення до батька. Відповідачка на засідання комісії не з`являлася. Як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є бабусею дитини, коли дитина проживала із матір`ю, до неї телефонувала класний керівник дитини і просила щоб вона з нею займалася, оскільки дитина неохайно одягнута, не вміла читати, відставала у навчанні. Раніше не забирали дитину, оскільки колишня невістка проживала з іншим мужчиною і вони майже не спілкувалися. Однак, відповідач приводила внучку, інколи залишала навіть на три місяці, пів року, а потім забирала. Зі слів онуки, мати не піклувалася про основні фізіологічні потреби дитини, була відсутні їжа, також вона била дитину. Свідок [PERSON] , який є сусідом сім`ї [PERSON] , ствердив, що дитина проживає із позивачем та його мамою, дівчинка доглянута та вихована. Раніше бачив, що дитина інколи залишалася у бабусі на досить довгий час, так як мати не проходила за нею. Свідок [PERSON] , яка є вчителем дитини, пояснила, що в той час, коли дитина проживала із матір`ю, вона не відвідувала школи. Відсутність дитини у школі мати пояснювала станом її здоров`я, однак, довідок про те, що [PERSON] хворіє не надавала. Згодом, вона звернулася до психолога. Пізніше, коли дитина проживала із бабусею, то жодних проблем із відвідуванням школи не виникало, зараз виховання та навчання дитини на належному рівні. У судовому засіданні малолітня [PERSON] (у присутності психолога) пояснила, що проживає з татом та бабусею, їй подобається жити з татом. Зранку вони разом усі снідають, потім вона йде у школу, тато - у магазин, а басуся готує їжу. Мама не виходить на зв`язок, не відповідає на її телефонні дзвінки. З мамою не спілкується з минулого літа, з того часу, їй про неї нічого невідомо. Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с.15). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31.05.2018 року, яке набрало законної сили 01.07.2018 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.14-15). На підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 08.07.2019 №459/1765/19 з позивача стягувалися аліменти у користь відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, у зв`язку із тим, що місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] змінилося та донька проживає із батьком [PERSON] , рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.05.2024 року, припинено стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на підставі судового наказу №459/1765/19 від 08.07.2019; ухвалено стягувати із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 20.10.2022 до повноліття дитини; судовий наказ №459/1765/19, виданий Червоноградським міським судом Львівської області від 08.07.2019, - відкликано (а.с.20-21). Про факт проживання дитини із батьком також свідчать акти №3707/07, №815/07, складені представниками КП «Червонограджитлокомунсервіс» відповідно від 06.09.2022, 21.02.2024 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] на час складення такого дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.13,18). Відповідно до характеристики, виданої Гімназією імені родини Луговських від 12.04.2024, [PERSON] , [INFO] , навчається у 2-В класі даного навчального закладу, має позитивну мотивацію до навчальної діяльності, виявляє особливий інтерес до предметів естетичного спрямування, навчальний матеріал засвоює важко. У неї переважають такі риси характеру як: акуратність, ввічливість, відповідальність, доброзичливість, чуйність. Учениця проживає з батьком, який цікавиться навчання своєї доньки (а.с.16). Згідно із свідоцтвом на право власності на квартиру (будинок) від 31.01.2003 (а.с.19), квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах кожному. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання №152 від 06 лютого 2024 року, [PERSON] проживає в однокімнатній квартирі на 9 поверсі, в квартирі є балкон, користується пільгами (а.с.23). Згідно довідки про доходи №6331 4839 4772 0316 від 15.04.2024 року, сума пенсії [PERSON] за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року складає 27 296,76 грн. (а.с.24). Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] демобілізований та є особою з інвалідністю ІІІ групи, інвалідність встановлено пожиттєво. Зазначене підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №377388 від 01.08.2023 року (а.с.29). Питання позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно доньки [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області. Комісією було встановлено, що дитина проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . Сторони були у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2018 році. Мама зловживає спиртними напоями, жодної участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Батько забрав дитину до себе, мама народила ще двоє дітей, одна із яких проживає з бабою у Італії. Із донькою [PERSON] , зі слів батька, мати не спілкується, не цікавиться її життям, самоусунулася від її утримання та виховання, проживає у різних місцях, з компаніями, де зловживають спирними. Зі слів дівчинки, раніше вона проживала з мамою, а до тата приходила в гості. Але останні три роки проживає з бабою і татом, мама до неї не приходить, не кличе у гості, не телефонує. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 30.07.2024 року №147, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , є доцільним (а.с.99). Встановлено, що відповідач неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності з приводу застосування домашнього насильства, зокрема постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 23.01.2024 року, яка набрала законної сили 03.02.2024 року, згідно якої [PERSON] 10.01.2024 року близько 18:00 год., перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , в присутності малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вчинила словесний конфлікт із бабусею [PERSON] , в ході якого ображала її нецензурними словами, чим вчинила відносно неї домашнє насильство. Постановою цього ж суду від 02.02.2024 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за скоєння 06.06.2024 року близько 12:47 год. домашнього насильства знову відносно бабусі [PERSON] в присутності малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.68, 66-67). Відповідно до ст.8, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 127/15087/17-ц, а за ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, найбільше відповідає інтересам дитини та відповідатиме таким засадам сімейного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність (ч.9 ст.7 СК України). Саме такий захід підлягає застосуванню до відповідача, який байдужий до вирішення спірного питання з огляду на відсутність від нього пояснень з даного приводу. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітньої доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, без поважних причин залишивши її без материнської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітньої дівчинки є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому, суд також враховує те, що позивач звертається із таким позовом не вперше, попередньо ним уже було ініційовано подання позову до відповідача про визначення місця проживання дитини, позбавлення батьківськьких прав, які, в силу певних обставин, не були завершені. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до ст.141,142 ЦПК України.

Outcome: approved