Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона користується комунальною житловою квартирою [ADDRESS] та фактично в ній проживає. У зазначеній квартирі зареєстрований, однак не проживає [PERSON] . З початку липня 2021 року та по сьогоднішній день [PERSON] фактично не проживає у даному житловому приміщенні. Де саме відповідач перебуває (фактичне місце проживання), проживає або працює позивачу невідомо. Враховуючи, що відповідач більше 3 років не проживає в квартирі по [ADDRESS] то, відповідно до вимог чинного законодавства України є всі підстави для позбавлення його права користування даним помешканням. Не проживаючи за даною адресою, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в квартирі не має і взагалі нею не цікавиться та ні на що не претендує. Враховуючи зазначене, позивач вимушена звернутись до суду із даною заявою. Наведене стало підставою для звернення до суду. Позивач в судовому засіданні показала, що відповідач її син біля 5 років тому поїхав на заробітки, де перебуває їй не відомо, вони не спілкуються, вона бажає приватизувати квартиру, сама її утримує, підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Представник третьої особи Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст.280 ЦПК України\~ суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши доводи позивача, показання свідків, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] користується комунальною житловою квартирою [ADDRESS] та фактично в ній проживає. Наведене підтверджується договором № 62 найму житла приміщення від 04.12.2024р. Згідно Довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 01.09.2023 року за № 1368 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивач, з початку липня 2021 року та по сьогоднішній день [PERSON] фактично не проживає у даному житловому приміщенні. Де саме відповідач перебуває, проживає або працює їй невідомо. Не проживаючи за даною адресою, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в квартирі не має і взагалі нею не цікавиться та ні на що не претендує. Згідно Акту про перевірку паспортного обліку по [ADDRESS] , складений 09.12.2024 року в присутності сусідів: [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] , та [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на протязі трьох років не проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] вказала, що вона є сусідкою позивача. Показала, що син [PERSON] - [PERSON] близько 5 років не проживає за адресою [ADDRESS] . Крім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] . Вказала, що вона останній раз бачила [PERSON] приблизно у 2020-2021 році, після того жодного разу не бачила його, оскільки він поїхав з міста і за адресою своєї реєстрації не проживає. Відповідно до ст. 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Так, статтею 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає вже майже 4 роки, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але фактично нараховуються на зареєстрованих у жилому приміщені осіб, чим об`єктивно порушуються права позивача. Також позивач не може реалізувати своє право на отримання житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». У разі відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і у межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої та четвертої статті 71 Житлового Кодексу України. Частиною першою статті 71 Житлового Кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved