Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у смт. Нижні Сірогози Генічеського району Херсонської області. Заява мотивована тим, що [INFO] у смт. Нижні Сірогози Генічеського району Херсонської області під час окупації померла її мати [PERSON] . Нижні Сірогози Генічеського району Херсонської області є тимчасово окупованою територією, внаслідок чого вона не має можливості отримати свідоцтво про смерть матері та змушена звернутися до суду із заявою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2025 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд. Представником заявниці подано заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.03.1989 року. 28.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після державної реєстрації прізвище дружини [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2013 року. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть №40 від 10.05.2024 року виданого Нижньосірогозькою районною лікарнею Херсонської області, [PERSON] померла [INFO] . Вищевказане медичне свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За приписами ч.1, 2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Оскільки заявниця є донькою особи, факт смерті якої просить, вона має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на окупованій території, оскільки цей факт може вплинути на її цивільні права, обов`язки та законні інтереси. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакціїнаказу МЮУ 24.12.2010 №3307/5), документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (далі - Наказ №75). У період дії Наказу №75 та на дату смерті [PERSON] до вказаного переліку належить, зокрема, Генічеська міська територіальна громада. Наказ №75 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22 грудня 2022 року «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі - Наказ №309). Відповідно до затвердженого Переліку Генічеська міська територіальна громада відноситься до тимчасово окупованої російською федерацією території України з 24.02.2022 року по теперішній час. Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Оскільки реєстрація смерті особи в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] , дані обставини підтверджуються доказами зібраними у справі. Медичне свідоцтво про смерть не має юридичної сили, оскільки видано органом на тимчасово окупованій території та його діяльність вважається незаконною, лікарський документ, встановленої форми, що підтверджує смерть особи відсутній, однак, суд приймає вказаний документ як письмовий доказ у справі. Враховуючи, що заявниця не може зареєструвати в органах реєстрації актів цивільного стану смерть матері, є підстави для встановлення факту смерті в судовому порядку. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. За приписами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Рішення в повному обсязі складено 15.04.2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved