Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Позивач у січні 2025 звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що у період з 03.09.2005 по 24.01.2023 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24.01.2023. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 31.10.2024 стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2024 і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] досягла повноліття, у зв`язку із чим у відповідача припинилися аліментні зобов`язання покладені на нього згідно вищевказаного судового наказу від 31.10.2024. [PERSON] 01.10.2024 зарахована до Університету імені Комісії національної освіти у Кракові (Польща) на денній формі навчання за спеціальністю «Логістика» (І ступінь) на безоплатній основі. Просила стягнути з [PERSON] аліменти а утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 20.01.2025, на період її навчання в Університеті Комісії національної освіти у Кракові (Польща) до 30.09.2029, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання 28.02.2025 та 01.04.2025 не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п.1,4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин проводиться заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони в період з 03.09.2005 по 24.01.2023 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24.01.2023 шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03.09.2005 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, за актовим записом №1294, свідоцтво серії [NUMBER] розірвано (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що 02.02.2007 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції складений відповідний актовий запис №86, батько [PERSON] , громадянин України, а [PERSON] , громадянка України, є матір`ю (а.с.12). Судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 31.10.2024 стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2024 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.13-15). Відповідно до довідки Університету імені Комісії національної освіти у Кракові від 22.08.2024 [PERSON] зарахована на період з 01.10.2024 по 30.09.2029 на денну форму навчання Логістинка на спеціальність І ступеню на безоплатній основі (а.с.17-18). Тобто, судом встановлено, що [PERSON] є дочкою відповідача, на день звернення до суду досягла 18 років, навчається на денній формі навчання, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Згідно ч.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, норми якої передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~інші обставини,\~що мають\~істотнезначення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved