Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі наказу №476-к від 08 лютого 2024 року, відповідач з 09 лютого 2024 року був прийнятий на роботу за сумісництвом на посаду касира філії №1 ТОВ «НоваПей». Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України з ним укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 09 лютого 2024 року відповідач був ознайомлений з посадовою інструкцією касира. Перебуваючи на посаді касира, відповідач здійснював касові операції в пункті надання фінансових послуг №10532 (м. Київ, вул. Якутська, 8). Так протягом зміни він отримав 74\~145,70 гривень. 23 травня 2024 року о 20 год. 18 хв. в касовому ящику ПРРО ф.№4000158267 другорядної каси ПНФП №10532 проведено інвентаризацію наявних коштів, що зберігаються в касовому ящику другорядної каси (матеріально-відповідальна особа касир [PERSON] ). За результатами інвентаризації наявних коштів від 23 травня 2024 року зафіксована нестача коштів в розмірі 20\~145,70 грн, за обліковими даними - 74\~145,70 грн, підсумок фактичної наявності - 54\~000,00 грн. З результатами інвентаризації відповідач погодився. Наказом №1803-к від 30 травня 2024 року відповідача звільнено з посади касира філії №1 ТОВ «НоваПей» 03 червня 2024 року у зв`язку із втратою довір`я, згідно з п. 2 ст. 41 КЗпП України. Оскільки відповідач після звільнення завдану ним матеріальну шкоду не відшкодував, просив стягнути з нього матеріальну шкоду у розмірі 20\~145,70 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 07 березня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; у встановлені судом строки відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом №476-к від 08 лютого 2024 року [PERSON] прийнятий на роботу за сумісництвом на посаду касира філії №1 ТОВ «НоваПей» з 9 лютого 2024 року і з ним укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.18, 16). 09 лютого 2024 року відповідач ознайомлений з посадовою інструкцією касира філії (а.с. 9-12) 23 травня 2024 року о 20 год. 18 хв. проведена інвентаризація коштів, наявних в касовому ящику ПРРО ф.№4000158267 другорядної каси ПНФП №10532 за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8 (матеріально-відповідальна особа касир [PERSON] ). Відповідно до акту про результати інвентаризації встановлений підсумок фактичної наявності коштів 54\~000,00 грн, за обліковими даними 74\~145,70 грн, нестача 20\~145,70 грн. [PERSON] ознайомлений з актом про результати інвентаризації від 23 травня 2024 року та в графі пояснення причин, унаслідок яких виникли надлишки або нестачі зазначив: прорахунок кур`єра. Причини невідомі. Нестачу зобов`язуюсь погасити протягом трьох календарних днів (а.с. 15). Наказом №1803-к від 30 травня 2024 року «Про припинення трудового договору», [PERSON] , касира філії №1 ТОВ «НоваПей» звільнено 03 червня 2024 року, у зв`язку з втратою довір`я, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України (а.с.17). 21 листопада 2024 року позивач направив відповідачу вимогу щодо відшкодування завданої шкоди (вих. №21-11/2024/18/7 (а.с.13-14), однак відповіді на свою вимогу не отримав, шкода відповідачем не відшкодована. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Згідно ст. 132 КЗпП України\~за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Відповідно до ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей (ст. 135-1 КЗпП України). Відповідач є матеріально відповідальною особою, з яким відповідно до ст. 135-1 КЗпП України було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до умов договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного між позивачем та відповідачем, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей; зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих йому на збереження матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей. Згідно з п. 46 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління НБУ 29 грудня 2017 року №148, у разі виявлення під час інвентаризації нестачі або надлишку цінностей у касі, в акті зазначається сума нестачі або надлишку і з`ясовуються обставини їх виникнення. Акт інвентаризації каси складається у двох примірниках і підписується членами інвентаризаційної комісії та матеріально відповідальною особою. Як встановлено судом, 23 травня 2024 року була проведена інвентаризація коштів, наявних в касовому ящику другорядної каси касира [PERSON] . Відповідно до акту про результати інвентаризації встановлений підсумок фактичної наявності коштів 54\~000,00 грн, за обліковими даними 74\~145,70 грн, нестача 20\~145,70 грн. Відповідач був ознайомлений з актом про результати інвентаризації від 23 травня 2024 року та в графі пояснення причин, унаслідок яких виникли надлишки або нестачі, зазначив: «прорахунок кур`єра. Причини невідомі. Нестачу зобов`язуюсь погасити протягом трьох календарних днів». Враховуючи наведене, відповідач, який працював у позивача на посаді касира філії № 1 ТОВ «НоваПей» та з яким було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, повинен нести повну матеріальну відповідальність за недостачу грошових коштів в сумі 20145,70 грн. З огляду на викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати заподіяної шкоди в добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 20\~145,70 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved