Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач прийняв. За заявою [PERSON] відкрито спадкову справу № 295-2017 та він отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,9695 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6820685500:02:004:0102. Окрім цього, померлий за життя успадкував після своєї матері [PERSON] 1/2 частину житлового будинку садибного типу [ADDRESS] . Проте отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння він не має можливості, так як правовстановлюючі документи відсутні. Саме з цих підстав нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу [ADDRESS] . Ухвалою судді від 18.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.01.2025 року у справі замінено первісного відповідача - Віньковецьку селищну раду належним відповідачем [PERSON] . Ухвалою суду від 12.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, а справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Вказував, що [PERSON] не приймав спадщину після смерті [PERSON] , а тому не може бути відповідачем по справі. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2015 року. Згідно заповіту від 30.03.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області Кровіцькою Л.П., зареєстрованого за № 8, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: усе її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом має право заповіла своїм синам [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частинах. Земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ № 581616 від 31.07.2006 року заповіла [PERSON] , [INFO] , вцілому. 03.02.2016 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу заведено спадкову справу № 13-2016 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за заявою [PERSON] . В матеріалах спадкової справи наявна довідка Осламівської сільської ради № 136 відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] входили до складу її сім`ї. Спадкова справа не містить заяви [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, реєстрація місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на момент смерті [PERSON] підтверджується також довідкою Осламівського старостинського округу Віньковецької селищної ради від 06.12.2024 року № 474 та копією погосподарської книги Осламівської сільської ради № 4 за 2011-2015 роки за вказаною адресою. Таким чином, [PERSON] та відповідач [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після померлої [PERSON] та відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складалася зокрема із земельної ділянки кадастровий номер 6820685500:02:004:0102 площею 0,9695 га та житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , успадкували в рівних частинах по 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тому [PERSON] , як власник 1/2 частини житлового будинку, є належним відповідачем по вказаній цивільній справі. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2017 року, свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 03.02.2003 року. 11.12.2017 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу заведено спадкову справу № 295-2017 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за заявою [PERSON] . 11.12.2017 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1796, на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,9695 га, кадастровий номер 6820685500:02:004:0102, яка відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 581678 від 31.07.2006 року належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Таким чином, позивач [PERSON] , який відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування померлого, згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України (був малолітнім) прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] . Реалізувати своє право на оформлення спадкових прав на 1/2 частину житлового будинку через органи нотаріату позивач [PERSON] не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, необхідного для оформлення спадкового майна, що підтверджується листом приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Кухарської Л.А. № 263/01-16 від 26.113.2024 року. Відповідно до ч. 3 ст. 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (надалі Закон№ 1952-IV)\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року (надалі Інструкція), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Відповідно до п. 6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Право власності [PERSON] на житловий будинок підтверджується: довідкою Осламівського старостинського округу Віньковецької селищної ради № 417 від 01.11.2024 року, згідно якої [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була власником домоволодіння в [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] належало право власності на будинок садибного типу, розташований за адресою [ADDRESS] , відповідно до законодавства, чинного на час його виникнення, а її сини [PERSON] та [PERSON] успадкували після її смерті по 1/2 частині вказаного житлового будинку. Згідно з експлікацією приміщень до плану будинку садибного типу [ADDRESS] , яка міститься в технічному паспорту на вказаний будинок, загальна площа житлового будинку становить 66,4 кв.м., із них житловою площею - 40 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що померлому [PERSON] належало право на 1/2 частину будинку садибного типу по [ADDRESS] , що входить до складу спадщини після його смерті, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після померлого [PERSON] , але не може отримати спадщину через органи нотаріату через відсутність правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-IV, ст.ст. 321, 392, 1261, 1268 ЦК України за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу загальною площею будинку 66,4 кв.м., із них житловою площеюа - 40 кв.м., який розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст. 3 закону України від «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року,

Outcome: approved