Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідної тітки [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла рідна тітка позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй за життя право на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії СМ №0118579. За життя [PERSON] заповіт не складала і позивач до нотаріальної контори не звертався, оскільки вважав, що у тітки відсутнє будь-яке майно, що не може бути передано у спадок. Зазначає, що інші спадкоємці відсутні. Про наявність спадкового майна позивач дізнався із повідомлення ТОВ «ТПК №Агроінвест+», яке повідомило про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай). Вказує, що при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті тітки, йому повідомили, що він пропустив строк для прийняття спадщини та рекомендували звернутись до суду. Вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними, тому, посилаючись на положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити йому додатковий строк, тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідної тітки [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Представником відповідача відзив не подано. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника Ямпільської селищної ради, щодо обставин та фактів викладених позивачем вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.03.2025 року на 10 год 00 хв. Ямпільський районний суд Сумської області своєю ухвалою від 05.03.2025 закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду, додатково клопотань, заяв до суду не надходило. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Гремячка, Ямпільського району Сумської області значиться зареєстрованим по [ADDRESS] (а.с.4-4зв). До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.11.1964 року, із якої встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Гремячка Сумської області, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.1964 року [PERSON] народилася [INFO] в с. Гремячка Сумської області, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть виданого 21 січня 1998 року серія [NUMBER] установлено, що [PERSON] померла в селі Гремячка Ямпільського району Сумської області [INFO] (а.с.7). Згідно із сповіщення від 27 січня [PERSON] уродженець с. Гремячка Ямпільського району Сумської області помер [INFO] (а.с.8). Із інформації наданої на запит [PERSON] з Державного архіву Сумської області від 09.05.2024 №В-17 у метричній книзі Михайлівської церкви с. Гремячка Глухівського повіту Чернігівської губернії за 1907 рік під №31 є запис про народження [PERSON] Дата народження [INFO] . Дата хрещення 17 листопада 1907 року. Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Згідно з повідомлення ТОВ «Торгово-промислова компанія» Агроінвест +» від 24.01.2025 року адресованого [PERSON] слідує, що після смерті рідної тітки позивача [PERSON] залишилось спадкове майно на належне їй за життя право на земельну ділянку (пай). Для оформлення спадщини на вищевказане майно запропоновано звернутись до нотаріальної контори, а у разі пропуску строку для прийняття спадщини до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.10). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4, абз. 1 п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи, що правовідносини щодо спадкування спірного майна виникли до набрання чинності ЦК України та те, що встановлений законом строк для прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] закінчився до 01 січня 2004 року, то судом при розгляді цієї справи до спірних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини [PERSON] , часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно зі ст. 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Статями 531, 532 ЦК УРСР передбачене спадкування утриманцями, усиновленими та усиновителями. Враховуючи, що правовідносини щодо спадкування спірної земельної ділянки виникли до набрання чинності ЦК України, тому до вказаних спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР, які на відміну від ЦК України не передбачали інших черг спадкоємців, окрім зазначених у статтях 529 та 530 цього Кодексу, та за змістом яких племінники спадкодавця до спадкування за законом не закликалися. Спадкування за правом представлення племінниками в разі смерті їх батьків ЦК УРСР також не передбачав. Зазначене підтверджується висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 24.05.2021 у справі №671/22/19, від 16.10.2019 у справі №280/655/17, від 16.03.2023 у справі №282/143/22. [PERSON] доводиться племінником спадкодавця [PERSON] та не входить до кола спадкоємців ні першої, ні другої черги. Також, відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до статті 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 319/414/20, від 16 листопада 2021 року у справі № 289/767/20 зроблено висновок, що: «цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Отже нормами ЦК УРСР не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, а передбачено продовження строку на прийняття спадщини». Крім того, відповідно частини другої статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 494/498/16-ц (провадження № 61-5303св18) зроблено висновок, що: «вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] обґрунтовував свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті рідної тітки [PERSON] , однак у визначений ЦК УРСР шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, [PERSON] указав його необізнаність про наявність спадкового майна. До матеріалів справи не долучено доказів звернення позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] тітки [PERSON] до нотаріальної контори, будь-яких дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини не вчинив. У постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 686/22510/19 зроблено висновок, що: «судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, тощо». [PERSON] не скористався своїм правом для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з чим пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини без поважних причин. Ураховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини (понад 27 років), а також установлені обставини, суд вважає, що позивач не довів існування об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для прийняття ним спадщини, а отже не довів, що пропуск указаного строку відбувся з поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідної тітки [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі статей 525, 529, 530, 548, 549, 550 ЦК УРСР,

Outcome: dismissed