Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач», [PERSON] ) в особі представника, адвоката - Оберемчук Оксани Олександрівни звернулася з даним позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі - «Відповідач», ТОВ «Дебт Форс»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що приватний нотаріус не перевірив безспірність заборгованості та не встановив, який строк минув з дня виникнення права вимоги. На час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договорі, який не був посвідчений нотаріально. Також, із сторони відповідача не направлялося позивачці жодних листів з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості отримати інформацію про наявність заборгованості та оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім цього, нотаріус не з`ясував, чи не пропущено відповідачем строк позовної давності, не встановив, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Нотаріус не отримав від позивача чи відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначених у написі, є безспірними. Отже, Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням чинного законодавства, у зв`язку із чим він не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 12.03.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.03.2024 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 04.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., реєстровий №15350 у виконавчому провадженні [NUMBER]. Копію ухвали від 12.03.2024 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 11.04.2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0600259792557. З порушенням строку для подання відзиву на позовну заяву, 13.06.2024 представник ТОВ «Дебт Форс» направив до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , який надійшов до суду 18.06.2024 року. Крім того, просив суд поновити строк на подання відзиву. Своє клопотання аргументував тим, що введення воєнного стану на території України стало перешкодою для подання відзиву у строки встановлені судом. Суд дослідивши відзив та клопотання про поновлення строку на подання відзиву відмовляє у задоволені клопотання про поновлення строку на подання відзиву. Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України). Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Згідно статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 126 ЦПК України, за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії. З матеріалами справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження представник ТОВ «Дебт Форс» отримав 11.04.2024 року, а відзив на позовну заяву направив 13.06.2024 року вих № 1-9441, яка надійшла до суду 18.06.2024 року. Крім того, наявність лише однієї підстави у вигляді введення воєнного стану на території України у даному випадку, не є підставою для поновлення пропущеного строку. В судове засідання треті особи не з`явилися, повідомлялися своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0600259793570 та №0600259791887, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З змісту наданих документів було встановлено, що 04.11.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис №15350 про стягнення на користь стягувача: ТОВ "Вердикт Капітал" (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, IBAN [NUMBER] в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209), (надалі - "Стягувач"), заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 0010\\266381-ZP від 08.01.2013 року, з усіма додатками та додатковими угодами (надалі - "Кредитний договір"), який укладений між Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (правонаступник ТОВ "Вердикт Капітал"), код ЄДРПОУ 0003391 та [PERSON] (надалі - Боржник), [INFO] , місце народження с. Запрудка Іванківського району Київської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , фактичне місце роботи: невідоме. Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк" (код ЄДРПОУ 00039019) за вказаним кредитним договором є ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА"(код ЄДРПОУ 41264766) на підставі Договору № 2019-1УСБ\\ВЕСТА про відступлення прав вимоги від 28.01.2019 року, яке уступило отримані права та обов`язки Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (код ЄДРПОУ 36799749) на підставі Договору № 29-01\\19\\1 про відступлення прав вимоги від 29.01.2019 року. Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 24.05.2021 року. Сума заборгованості за Кредитним договором № 0010\\266381-ZP від 08.01.2013 року, становить 76 929,12 гривень (Сімдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 12 копійок), з яких: - заборгованість за процентами та комісією за період з 29.01.2019 року по 24.05.2021 року в сумі - 62 443,30 грн. (Шістдесят дві тисячі чотириста сорок три гривні 30 копійок); - заборгованість за сумою за період з 29.01.2019 року по 24.05.2021 року в сумі - 14 485,82 грн. (Чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 82 копійки). За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плести із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; Загальна заборгованість [PERSON] становить суму 77429,12. В подальшому на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, накладено арешт на всі рахунки боржника та звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку №1172 від 29.06.1999 р. (в редакції, що діяла до 22.02.2017 р.) було зазначено, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, приватному нотаріусу надаються наступні документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. 22.02.2017 постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору. Київський апеляційний адміністративний суд, при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з | моменту її прийняття. Велика палата Верховного суду в постанові від 21.09.2021 № 910/10374/17 зазначає, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. (п. 88 Постанови). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved