Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва суду із позовною заявою до [PERSON] з позовною вимогою про стягнення заборгованості по картковому рахунку за Договором про надання споживчого кредиту № 2014673411 від 01.02.2017 року у розмірі 112 378,22 грн., а також судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.02.2017 р. між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2014673411 (надалі - Кредитний договір, Договір), на підставі якого Банк надає відповідачу споживчий кредит, а відповідач отримує його на умовах передбачених цим кредитним договором. Відповідно до умов Договору про споживчий кредит № 2014673411 від 01.02.2017 р. [PERSON] отримав два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 Договору про споживчий кредит-кредит у розмірі 6 469,88 гри. на придбання товару у Продавця на строк 9 місяців та відповідно до п. 2 Договору про споживчий кредит (Видача та обслуговування Кредитної картки Позичальника) - кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту у розмірі 1000 грн. (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору). Згідно з умовами обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. Відповідно до п.2.4. Договору про надання споживчого кредиту, за користування Кредитом АТ «ОТП Банк» нараховує проценти у розмірі 40% річних. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з Звітом-рахунком відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 73 277,38 грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. У позові представник зазначив, що 09.04.2024 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості однак, відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором у відповідача утворилася заборгованість за картковим рахунком за Договором про надання споживчого кредиту № 2014673411 від 01.02.2017 року в розмірі 112 378,22 грн, з яких: 73 277,38 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 39 100,84 грн. - заборгованість по відсотках. Посилаючись на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, позивач був змушений звернутись в суд з вказаним позовом. Ухвалою суду від 08.06.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження свідчить наявне у справі зворотнє поштове повідомлення. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. На підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що 01.02.2017 р. між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2014673411. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору відповідач отримав кредит у загальній сумі 6 469,88 грн. на придбання товару строком на 9 місяців з розміром процентної ставки 0,01% річних. Підпунктом 1.2.1 названого договору передбачено, що для придбання Товару/послуг та послух Банк надає Позичальнику споживчий Кредит у відповідності до умов Договору, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним Договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати Інші умови Договору. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку Кредиту, в розмірі, вказаному в Графіку платежів в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною даного Договору, та підлягають сплаті Позичальником в дату платежу у сумі платежу за розрахунковий період. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору банк відкрив відповідачу Картковий рахунок в гривнях та випустив кредитну картку, відкрив відновлювальну Кредитну лінію. Розмір кредитного ліміту склав 1000,00 грн., строк дії кредитної лінії становить 3 роки. У вказаному договорі сторони визначили, що за користування Кредитом, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладення Угоди розмір процентів становить 40% річних по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернат, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків за день (п. 2.4.). Отже сторони при укладенні кредитного договору належним чином узгодили плату за користування кредитом, Графік платежів, наслідки порушення строків або суми сплати щомісячного платежу, розмір відсотків за користування кредитом. Відтак, підписання відповідачем кредитного договору, що містить умови кредитування, є належним доказом ознайомлення із умовами кредитування, що, у свою чергу, підтверджено його особистим підписом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 01.06.2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 112 378,22 гривень, з яких: 73 277,38 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 39 100,84 грн. - заборгованість по відсотках; 0,00 грн. - пеня. При вирішенні спору суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За змістом ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач на спростував заявлених вимог, не надав суду належних доказів щодо відсутності заборгованості за тілом кредиту та/або будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину. Згідно з статтею 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2014673411 від 01 лютого 2017 року, погашення кредитної заборгованості відповідачем не здійснювалося своєчасно та у повному обсязі, у зв`язку з чим на день складання позовної заяви виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 73 277,38 грн та 39 100,84 грн. заборгованість по відсотках, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у цій частині підтверджується належними та допустимими доказами. За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Відповідно до положень статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд дійшов висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості підлягає судовому захисту в порядку, визначеному п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, а відповідно позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] а про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved