Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

У вересні 2024 року позивач ТОВ «Новобудова» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 11.06.2002, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та на підставі договору даруванння 39/100 частини квартири від 03.03.2003. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 22.02.2020 оформленого протоколом зборів співвласників будинку від 09.03.2020 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем. 12.03.2020 між ТОВ «Новобудова» та уповноваженими зборами співвласників будинку підписаний договір № У-8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно вказаного Договору № У-8 від 12.03.2020, додаткової угоди № 1 від 18.01.2022, додаткової угоди № 2 від 25.01.2022, додаткової угоди № 3 від 29.12.2023 до Договору ціна на послуги з управління будинком становить: в період з 01.01.2022 по 01.01.2024 - 9,38 грн за 1 кв.м. загальної площі квартири; в період з 01.01.2024 по 01.08.2024 - 11,23 грн за 1 кв.м. загальної площі квартири. Враховуючи площу квартири [ADDRESS] у будинку, а саме 92,6 кв.м. загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становить: в період з 01.01.2022 по 01.01.2024 - 868,59 грн в місяць; в період з 01.01.2024 по 01.08.2024 - 1 039,90 грн. Однак відповідачі належним чином не виконують своє зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2022 по 01.08.2024 розмір якої становить 13 761,73 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 524,06 грн та 3 % річних у розмірі 214,56 грн. Ухвалою суду від 18.11.2024 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до [PERSON] . Ухвалою суду від 18.11.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням/викликом сторін. 22.11.2024 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 04.12.2024 витребувано з Органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації завірене належним чином рішення суду яким визнано [PERSON] [INFO] - недієздатним. Ухвалою суду від 04.12.2024 витребувано з Десятої Київської державної нотаріальної контори належним чином оформлену копію спадкової справи № 1037/2022, відкритої щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 04.12.2024 витребувано у Сьомої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ). 17.01.2025 на виконання вимог ухвали суду від 04.12.2024 надійшла з Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації копія рішення суду, яким визнано [PERSON] [INFO] недієздатним. 29.01.2025 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 29.01.2025 витребувано з органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адіміністрації відомості та належном чином засвідчені копії документів про призначення/зміну опікуна недієздатного [PERSON] [INFO] , який рішенням Ватутінського районного суду міста Києва від 15.05.2000 був визнаний недієздатним. 03.02.2025 на виконання вимог ухвали суду від 04.12.2024 надійшли відомості з Сьомої київської державної нотаріальної контори, яких повідомляють, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася. 08.02.2025 на виконання вимог ухвали суду від 04.12.2024 надійшла з Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації копія рішення суду про призначення опікуна над недієздатним [PERSON] [INFO] його сестру [PERSON] . 28.02.2025 від представника позивача надійшло клопотання про залучення у справі співвідповідача та нова редакція позовної заяви. Ухвалою суду від 06.03.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача, залучено у якості співвідповідача [PERSON] , як законного представника недієздатного [PERSON] , відповідно до ст. 51 ЦПК України. Ухвалою суду від 06.03.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, поновлено позивачу строк для подачі документів та прийнято нову редакцію позовної заяви з додатками до матеріалів справи. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи та/або відзиву на позов до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Відповідачі є власниками квартири квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 11.06.2002, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та на підставі договору даруванння 39/100 частини квартири від 03.03.2003 (а. с. 112-113). Рішенням Ватутінського районного суду м. Києва від 15.05.2000 [PERSON] [INFO] визнано недієздатним внаслідок психічного захворювання (а. с. 69). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2023 призначено опікуна над недієздатним [PERSON] [INFO] його сестру [PERSON] (а. с. 95-96). Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 22.02.2020 оформленого протоколом зборів співвласників будинку від 09.03.2020 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та обрано уповноважених осіб співвласників під час уклвдання, внесення змін та розірвання договору з управителем (а. с. 118-119). 12.03.2020 між ТОВ «Новобудова» та уповноваженими зборами співвласників будинку підписаний договір № У-8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а. с. 121-124). Згідно вказаного Договору № У-8 від 12.03.2020, додаткової угоди № 1 від 18.01.2022 та додаткової угоди № 2 від 25.01.2022, додаткової угоди № 3 від 29.12.2023 до Договору ціна на послуги з управління будинком становить: в період з 01.01.2022 по 01.01.2024 - 9,38 грн за 1 кв.м. загальної площі квартири; в період з 01.01.2024 по 01.08.2024 - 11,23 грн за 1 кв.м. загальної площі квартири (а. с. 121-130). Враховуючи площу квартири [ADDRESS] у будинку, а саме 92,6 кв.м. загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становить: в період з 01.01.2022 по 01.01.2024 - 868,59 грн в місяць; в період з 01.01.2024 по 01.08.2024 - 1 039,90 грн. Відповідно до статті 19 Закону Україн «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних відносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі не виконують належним чином свій обов`язок щодо сплати за надані їм послуги з утримання будинку, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком наданим позивачем, за період з 01.11.2022 по 01.08.2024 утворилась заборгованість у розмірі 13761,73 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідачі не виконувала свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг як власники квартири у період з 01.01.2022 по 01.08.2024, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість у розмірі 13 761,73 грн, яка підлягає стягнення з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за прострочення відповідачами виконання зобов`язання по сплаті за надані послуги з утримання будинку на суму заборгованості нараховано 3% річних за період з 01.01.2022 по 01.02.2022 та з 01.01.2024 по 01.08.2024 у розмірі 214,56 грн, та інфляційні нарахування за період з 01.01.2022 по 01.02.2022 та з 01.01.2024 по 01.08.2024 у розмірі 524,06 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів суми боргу з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір сплачений при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved