Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] (далі\~ заявник\~1) та [PERSON] (далі\~ заявник\~2),\~інтереси яких\~представляє адвокат\~Марченко Н.І., звернулися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із [PERSON] , заінтересована особа: Чернігівська районна державна нотаріальна контора. Заява обгрунтована\~тим,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~яка є\~бабусею [PERSON] \~та [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~належне їй\~майно.\~Чернігівською районною\~державною нотаріальною\~конторою була\~зареєстрована спадкова\~справа №57/2024. При оформленні спадкових прав виникла необхідність встановити родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцями, оскільки рівень спорідненості впливає на оподаткування прийнятої спадщини. Документи, що підтверджують родинні відносини заявників із спадкодавцем, містять різне написання прізвища спадкодавця із-за його перекладу з російської на українську мову. Заявники просять встановити факт, що вони є онуками [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 14.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено її розгляд на 14.04.2025 з викликом заявників та заінтересованих осіб. Заявники в судове засідання не з`явилися, від їхнього представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримує. Від заінтересованої особи заяви не надходили, про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа належним чином повідомлена. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12 зворот). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Чернігівською районною державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа №57/2024, номер у Спадковому реєстрі 71981582, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75776229 (а.с. 5-7). Спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями за заповітом, посвідченим 18.11.2020 секретарем Петрушівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №39. Відповідно до заповіту [PERSON] заповідала все своє майно у рівних частинах заявнику-1 та заявнику-2 (а.с. 10 зворот, 12). Спадщина [PERSON] складається з земельних ділянок: кадастровий номер 7424487200:08:003:0059 площею 2,2473 га, кадастровий номер 7424487200:08:001:1331 площею 3,2336 га, кадастровий номер 7424487200:08:001:0128 площею 0,2611 га. Заявник [PERSON] [INFO] , мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження від 23.08.1998, виданим Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області (а.с. 6 зворот). Заявник [PERSON] , [INFO] , також мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.09.2007, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (а.см. 7). [PERSON] народилася [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] виписане російською мовою (а.с. 7 зворот). [PERSON] народилася [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] виписане російською мовою (а.с. 8). Дима [PERSON] , [INFO] , мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », свідоцтво про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , виписане російською мовою (а.с. 8 зворот). [PERSON] народилася [INFO] у селі Зубахи Ріпкінського району Чернігівської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , виписане російською мовою (а.с. 9). Відповідно до паспорту спадкодавці, її прізвище українською мовою записано як « [PERSON] », а російською мовою - « [PERSON] » (а.с. 11). Проте свідоцтво про смерть спадкодавиці виписане лише українською мовою, де її прізвище зазначено « [PERSON] » (а.с. 12).зворот. Згідно зі\~ст. 293\~ЦПК України\~окреме провадження\~ це\~вид непозовного\~цивільного судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про\~встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення та які бути встановлені судом, зокрема факт родинних стосунків між фізичними особами (п. 1). Згідно ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі № 644/6785/18 зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У постанові Верховного Суду від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19 сформульовано висновки про те, що доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Визнаючи подані позивачем письмові докази достатніми та достовірними доказами, суд надав їм оцінку в їх сукупності, які в своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу «балансу вірогідностей» підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суди дійшли правильних висновків про доведеність родинних відносин між позивачем та померлою особою. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) та в постанові від 21.06.2023 року у справі №916/3027/21. В своїй постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на висновках про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту родинних стосунків, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Як стверджують заявники у своїй заяві, при оформленні спадкових прав виникла необхідність встановити родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцями, оскільки рівень спорідненості впливає на оподаткування прийнятої спадщини, проте документи, що підтверджують родинні відносини заявників із спадкодавцем, містять різне написання прізвища спадкодавця. Дослідивши надані заявниками документи, суд доходить висновку, що вказаними документами у їхньому взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджується, що заявниці є онуками [PERSON] , а розбіжності у документах, які унеможливлюють встановити факт родинних стосунків у позасудовий спосіб, мають місце через те, що більшість документів виписано лише російською мовою, а також внаслідок неправильного перекладу прізвища спадкодавиці при видачі їй паспорту громадянина України. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved