Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

20 січня 2025 року до Московського районного суду м. Харкова надійшли матеріали цивільної справи № 953/11049/24 за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування згідно ухвали Київського районного суду м.\~Харкова від 19 грудня 2024 року про передачу цієї справи за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Так, представник позивача у позові просить: стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі понесених витрат в сумі 16699,91 грн, витрати за послуги експерта у розмірі 1580,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 січня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] , який рішенням суду визнаний винним у її скоєнні. Так, [PERSON] не відшкодована завдана шкода потерпілому, який звернувся до позивача з відповідною заявою, а відповідальність відповідача не була застрахована. Позивачем здійснено виплату відшкодування потерпілій особі, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з позовом для вирішення питання щодо зворотної вимоги до відповідача. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2025 року відкрито провадження у справі та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв по суті справи до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, оскільки відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно з положеннями ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. 18 січня 2023 року у м. Харкові по вул. Гвардійців Широнінців, 63, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки ГАЗ днз [NUMBER] допустив зіткнення з транспортним засобом марки RENAULT днз [NUMBER] . Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2023\~року, яка набрала законної сили 20 лютого 2023 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] . Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки відрізняється від загальних підстав відповідальності тим, що передбачає її настання незалежно від вини заподіювача шкоди. Не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами. За змістом ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Згідно ч. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторне (транспортне) страхове бюро України (ділі МТСБУ) відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. Відповідно до п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно Звіту з визначення вартості матеріального збитку № 63 вартість збитків, пошкодженого транспортного засобу потерпілого становить 17193,84 грн. На підставі Наказу про виплату відшкодування, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 16699,91 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26 серпня 2023 року. Відповідно до ст. 39 Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з п. 1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами ст. 41.1 Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Статтею 38.2.1 Закону встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, МТСБУ були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1580,00 грн. Згідно правил ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини щодо, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову щодо відшкодування регламентної виплати, підтверджені матеріалами справи, суд дійшов висновку, що з відповідача, як з водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та цивільно-правова відповідальність якого при цьому не була застрахована, на користь позивача підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 16699,91 грн. Позовні вимоги про стягнення суми витрат за послуги експерта у розмірі 1580,00 грн, також є доведеними, вказана сума підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028\~грн, що підтверджено платіжним дорученням, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved