Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Вашківецької міської про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку та способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, посилаючись на таке. Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. У зв`язку з чим позивач звернувся до виконкому Вашківецької міської ради про визначення способів участі батька у спілкуванні з дитиною. Рішенням виконкому Вашківецької міської ради №82-51/24 від 10.05.2024 визначено способи участі батька у вихованні дитини, встановлено порядок побачень позивача з малолітнім сином. Але відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною. Виходячи з викладеного позивач просить суд: зобов?язати [PERSON] не чинити перешкоди йому у спілкуванні з дитиною; встановити позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною такі способи участі: -побачення кожну другу та четверту суботу щомісяця з 10:00 год. суботи до 10:00 год. наступного дня з можливістю відвідування дитиною місяця проживання батька, а також культурних і дитячих розважальних закладів без присутності матері, із обов`язком батька забрати дитину з місяця проживання та повернути назад до місяця його проживання ; -побачення у святкові дні кожного другого четвертого тижня щомісяця з 10:00 год. святкового дня до 10:00 год. наступного дня з можливістю відвідування дитиною місяця проживання батька, а також культурних і дитячих розважальних закладів без присутності матері, із обов`язком батька забрати дитину з місяця проживання та повернути назад до місяця його проживання. Ухвалою від 29.11.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Виконком Вашківецької міської ради Вижницького району надав суду висновок, в якому повідомив про те, що з приводу спорів сторін неодноразово ухвалювалось рішення виконкомом. В заяві просили ухвалити судове рішення у відповідності до норм чинного законодавства. Ухвалою від 17.01.2025 закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Данко А. підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона не заперечує проти того, що позивач бачився з дитиною. Вона не дала позивачу дитину один раз, оскільки в машині не було дитячого сидіння, та вказує, що необхідно, щоб дитина мала психологічний зв`язок з батьком. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника та просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона являється мамою позивача та, відповідно, бабою [PERSON] , [INFO] . Сторони проживали у її будинковолодіння в с.Васловівці Чернівецького району. Пізніше у сторін почалися конфлікти та вони перестали жити разом. Свідок знає, що відповідач не дає дитину позивачу. Позивач [PERSON] , будучи допитаним в судому засіданні в якості свідка, показав, що він являється батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач, будучи мамою [PERSON] , [INFO] , перешкоджає позивачу у побаченні з дитиною, не дає дитину. Позивач вже декілька разів звертався до органу опіки та піклування та йому було встановлено час побачення з сином. Але відповідач все рівно не дає дитину, придумуючи різні підстави, щоб не надавати сина батьку. Судом встановлено, що у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 08.09.2020 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконкому Вашківецької міської ради №82-51/24 від 10.05.2024 визначено способи участі батька у вихованні дитини, встановлено порядок побачень позивача з малолітнім сином. З листів Вижницького РВП від 07.10.2024 від 1006.2024 вбачається, що дійсно [PERSON] звертався до Виницького РВП з приводу того, що мати [PERSON] не дає йому дитину на побачення. За наслідками цього звернення була проведена перевірка. З довідки від 26.09.2024 та акту обстеження від 26.з9.2024 Горіщньошеровецької сільської ради Чернівецького району вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] та [PERSON] . По місцю проживання та роботи [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується характеристиками від 26.09.2024 та від 16.09.2024 відповідно. У висновку від 25.12.2024 Вашківецької міської ради вказано про те, що з приводу спорів сторін щодо участі батька у вихованні сина [PERSON] ухвалювалось рішення виконкомом 09.11.2023, 10.08.2023, 09.11.2023, 10.05.2024. Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Син проживає постійно разом з відповідачем, яка перешкоджає позивачу в побаченні з дитиною. Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого. Згідно ст.141\~СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.ч1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.1\~та ч.2\~ст.161\~СК України,\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під\~час вирішення\~спору щодо\~місця проживання\~малолітньої дитини\~беруться до\~уваги ставлення\~батьків до\~виконання своїх\~батьківських обов`язків,\~особиста прихильність\~дитини до\~кожного з\~них,\~вік дитини,\~стан її\~здоров`я\~та інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення . Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Отже, позивач має бажання приймати участь у вихованні дитини та спілкуватись з нею. Відповідач йому в цьому перешкоджає. При цьому вимоги позивача щодо часу побачень, періодичності, місць відвідування дитини разом з позивачем, на думку суду, будуть сприяти інтересам самої дитини. За таких обставин позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Суд знаходить неспроможними заперечення відповідача проти позову. Так, саме через спілкування позивача з сином може налагодитись емоційний зв`язок між ними. Та обставина, що в автомобілі позивача немає сидіння для дитини - не може свідчити про те, що позивач не може гуляти з дитиною. Крім того, щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обгрнутовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц. Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивач, суд, на підставі ст..10 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved