Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтовує тим, що 20.12.2022 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію» був укладений кредитний договір № 7307729, відповідно до якого відповідач отримав 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. Кредитний договір було підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надало відповідачу кредит. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. 28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимог № 103-МЛ, за яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 7307729 від 20.12.2022р., розмір заборгованості за яким склав 12270 грн., з яких: - 3000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 8700 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; - 570 грн. прострочена заборгованість за комісією. Позивачем було надіслано відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості. Заходи досудового врегулювання спору проводились, але спір вирішено не було. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7307729 від 20.12.2022р. у сумі 12270 грн. та судовий збір у сумі 2422,40 грн., розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 06.02.2025 року справу передано за підсудністю Соснівському районному суду м. Черкаси. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не скерувала. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 20.12.2022 р. [PERSON] звернулася до ТОВ «Мілоан» із анкетою-заявою на кредит № 7307729, про отримання кредиту у сумі 3000 грн. Згідно даних процесу оформлення та розгляду заяви № 7307729 від 20.12.2022 р. відбулося заповнення заяви, автоматична перевірка, перевірка у БКІ, скоринг, підтвердження зміни умов, підписання договору. Між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 20.12.2022р. було укладено Договір про споживчий кредит № 7307729 (індивідуальна частина), який [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором F52406, предметом якого є споживчий кредит - грошові кошти які надаються позичальнику для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму кредиту: 3000,0 грн. (п. 1.2), строк кредитування: 100 днів з 20.12.2022р. (п. 1.3), пільговий період: 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 30.12.2022р. (п. 1.3.1), поточний період: 90 днів, що настає з дати завершення пільгового періоду та закінчується 30.03.2023р. (п. 1.3.2), термін повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту і процентів за користування кредитом: 30.03.2023р., але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості (п. 1.4). Загальні витрати позичальника за пільговий період: 1170,00 грн. у грошовому виразі та 306,00 грн. відсотків річних, загальні витрати позичальника за кредитом: 9270 грн. у грошовому виразі та 1128 грн. відсотків річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 4170 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредиту складає 12270,00 грн. (п. 1.5). Комісія за надання кредиту: 570,00 грн. (п. 1.5.1), проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 600,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2), проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8100,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3). Тип процентної ставки: фіксована (п. 1.6). Згідно п. 2.1 Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] *95. Додатком №1 до вказаного договору є графік платежів за договором про споживчий кредит №7307729 від 20.12.2022р., додатком 2 до вказаного договору є паспорт споживчого кредиту № 7307729. З копії платіжного доручення 89525048 від 20.12.2022р. вбачається перерахування коштів від ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідача в сумі 3000,00 грн. з призначенням платежу: кошти згідно договору №7307729. 28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимог № 103-МЛ, за яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 7307729 від 20.12.2022р., розмір заборгованості за яким склав 12270 грн., з яких: - 3000грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 8700 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; - 570 грн. прострочена заборгованість за комісією. Позивачем було надіслано відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості. Заходи досудового врегулювання спору проводились, але спір вирішено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.\~Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.\~Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Факт укладення договору та досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.3.2 Договору про споживчий кредит 7307729 Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором, у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1- 1.5 та п. 2.4 Договору. Згідно п. 2.4.1 позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п. 1.4 Договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків,обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 Договору. Пунктами 2.3.1- 2.3.2 пункту 2.3 Договору визначено порядок пролонгації строку кредиту на пільгових та стандартних (базових) умовах Пунктами 2.2.1- 2.2.3 пункту 2.2 визначено порядок плати за кредитом: комісії та процентів за користування кредитом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову, відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надано. [PERSON] усунулася від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти розмірі не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, відсотками, яка склала 11700,00 грн. та складається з: - 3000грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 8700 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; Водночас, суд не може погодитися з законністю нарахування та стягнення комісії в сумі 570,00 грн .виходячи з наступного. Так, умовами п.1.5.1 кредитного договору передбачено, що комісія за надання кредиту 570,00 грн. нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Разом з тим, вказана комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №730/1100/15-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №522/18855/16, від 19 лютого 2020 року по справі №756/8840/17-ц, які з огляду на вимоги ч.4 ст.263 ЦПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. На підставі викладеного, суд частково погоджується з заявленими позовними вимогами, наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 7307729 від 20.12.2022 в розмірі 11700,00 грн. Судові витрати зі сплати судового збору стягуються пропорційно до розміру задоволених вимог (95%), що складає 2301,28 грн.

Outcome: partial