Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Новий колектор»\~звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №19.08.2021-100003472 від 19.08.2021 р. у розмірі 19080,00 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №130923-9 від 13.09.2023, згідно якого ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «Споживчий Центр». На виконання умов договору укладено реєстр №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №19.08.2021-100003472 від 19.08.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . Між ТОВ «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та [PERSON] 19.08.2021 укладено кредитний договір (оферти) №19.08.2021-100003472, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 9000 грн., що підтверджується додатково електронною квитанцією про переказ коштів та довідкою субконто (виписка) з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою «Економ»/«Стандарт». Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». В свою чергу ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Відповідно до Заявки від 19.08.2021 Кредитодавцем надано відповідачу кредит у розмірі 9000 грн. із первинним строком на 14 днів. Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором у повному обсязі. У свою чергу відповідачка свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим, станом на 01.08.2024 утворилась заборгованість у розмірі 19080,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 9000,00 грн. та за відсотками 10080,00 грн., чим порушуються права та інтереси Позивача. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідачки на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не прибув, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №19.08.2021-100003472, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов договору та заявки від 19.08.2021, [PERSON] надано кредит у розмірі 5000 грн. Електронною квитанцією №1739161536 від 19.08.2021 підтверджено перерахування коштів у сумі 9000,00 грн. на карту [NUMBER] *22 за призначенням - видача по договору №№19.08.2021-100003472. З паспорта споживчого кредиту від 19.08.2021, підписаного [PERSON] , одноразовим ідентифікатором D829, в якому зазначено основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту. 13.09.2023 між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № 130923-9, згідно якого ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржників, в тому числі й до відповідача [PERSON] . Відповідно до переліку №1, який являється додатком №2 до договору факторингу №130923-9 від 13.09.2023, ТОВ «Споживчий Центр» відступило ТОВ «Новий Колектор» право вимоги по кредитному договору №19.08.2021-100003472 щодо боржника [PERSON] заборгованості в розмірі 19080,000 грн., з них: 9000,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 10080,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Про відступлення права вимоги за Договором факторингу ТОВ «Новий Колектор» було надіслано [PERSON] 13.09.2023 р. №185965 повідомлення та вимогу з проханням сплатити заборгованість шляхом перерахування на користь нового кредитора - ТОВ «Новий Колектор». Відповідно до довідки про розмір заборгованості зав Кредитним договором №19.08.2021-100003472 [PERSON] має заборгованість за період з 19.08.2021 по 01.08.2024 у розмірі 19080,000 грн., з них: 9000,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 10080,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. За змістом ст. ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позивач відповідно до умов договору факторингу, який був предметом дослідження в даній справі, є правонаступником у відносинах за вказаним кредитним договором, тому має право вимоги до відповідачки. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачкою за час розгляду справи суду не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення її від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved