Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості у\~сумі 89\~962,\~20\~грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 травня 2023 року між ним та відповідачкою за допомогою веб-сайту було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1203-0124. Із змісту вказаного кредитного договору слідує, що разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений; такий відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Представник позивача вказує, що позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А6931, для підписання Кредитного договору 1203-0124 від 09 травня 2023 року, підтвердження і ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 18\~000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 21 день; промо-ставка 0,01%, знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов договору. Зазначає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до ліцензії, виданої товариству. Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав [PERSON] кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний останнім в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахуванням коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту отримувача (відповідачки), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти, відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У подальшому, відповідачка всупереч умовам кредитного договору порушила вищезазначені умови такого і в кінцевому підсумку не повернула у повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Так, станом на 11 липня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 166\~770 грн, з яких 18\~000 грн прострочена заборгованість за кредитом та 148\~770 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим повідомляє, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 76\~807, 80 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 89\~962, 20 грн. Таким чином, оскільки з боку відповідачки по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом, тому просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Постановлено розгляд справи проводити без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачка [PERSON] у встановлений строк відзив не надала, однак її представник Розман С.Ю. через підсистему «Електронний суд» надіслав до суду клопотання про долучення доказів, зі змісту якого слідує, що відповідачка вважає позовні вимоги у цій справі безпідставними й необґрунтованими. Так, позивач не надав суду жодних доказів створення відповідачкою заявки на отримання кредиту, отримання нею дзвінка від співробітника позивача, проходження нею будь якої перевірки, внесення даних своєї банківської карти, надсилання і введення одноразового ідентифікатора для підписання Кредитного договору та перерахунку кредитних коштів за вказаними відповідачкою реквізитами. Єдиним доказам, який на думку позивача свідчить про укладення договору і отримання відповідачкою коштів від позивача, є довідка АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів. Однак, ця довідка не має ніяких офіційний ідентифікуючих підтверджень того, що вона дійсно видана і підписана уповноваженою особою цього банку, а також не свідчить про те, що одна з численних карт, на яку позивачем перераховані кошти, дійсно видана відповідачці і такі кошти були отриманні останньою. Крім цього матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір кредиту, Правила надання грошових коштів у кредит та інші документи (у тому числі ті, які стосуються споживчого кредитування) на момент можливого укладення Кредитного договору були розміщені на сайті позивача та їх розуміла відповідачка і ознайомилася й погодилася з ними, підписуючи заявку на отримання кредиту, а також те, що вказані документи на момент можливого отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, які додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. У цій справі позивач стверджує, що 09 травня 2023 року він та відповідачка уклали Кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в сумі 18 000 грн на строк 300 днів до 03 березня 2024 року (п. 4.8. Кредитного договору). Згідно з пунктом 4.6 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою); відповідно до п. 4.9 Кредитного договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 572\~475 %; з наданого Позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором слідує, що основний розмір нарахованих відсотків здійснено за денною процентною ставкою у розмірі 3,00%, проте таке нарахування є невірним і суперечить нормам законодавства. Враховуючи, що строк дії Кредитного договору після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24.12.2023) було продовжено до 03 березня 2024 року, то позивачем невірно розраховано суму заборгованості за Кредитним договором. Умови Кредитного договору (п.4.6 і 4.9) щодо встановлення середньоденної процентної ставки в розмірі 3,00% є нікчемними. Таким чином позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню. Разом з цим, у цьому клопотання представник відповідачки зазначає, що у разі якщо суд дійде висновку про стягнення боргу, то просив вирішити питання про розстрочення виконання такого рішення, стягнувши з відповідачки заборгованість у розмірі, що не перевищує 2 000 грн щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, за правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у\~\~письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за\~\~допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у\~\~випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на\~\~розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в\~\~електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що\~\~її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в\~\~електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в\~\~інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в\~\~письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за\~\~допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд установив,\~що 09\~травня 2023\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Укр Кредит\~Фінанс» та\~ [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1203-0124, згідно з умовами якого кредитодавець відкрив Кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Дата видачі кредиту 09 травня 2023 року, останній календарний день першого Базового періоду 29 травня 2023 року, сума кредиту 18\~000 грн, нараховані проценти за користування кредитом 37, 80 грн, разом до сплати 18\~037 грн. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає п`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(ів). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 180 000 грн і включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом. Цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають всі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо уклала договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Позичальник цим підтверджує, зокрема, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування йому придбання; договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обов`язковими для позичальника. Невід`ємною частиною цього договору є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України. Також згідно з п. 5.1 вказаного Договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.8 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит уважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наведеного, суд установив, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1203-0124 від 09 травня 2023 року укладений сторонами в\~\~електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне, судом не встановлено. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22) та інших, які враховуються судом при вирішенні спору. Листом АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року, зокрема, 09 травня 2023 року у розмірі 18\~000 грн на картку № [NUMBER] , належну відповідачці [PERSON] . При цьому встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, а саме не проводила платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим у неї за Договором про відкриття кредитної лінії № 1203-0124 від 09 травня 2023 року виникла заборгованість, яка станом на 11 липня 2024 року становить 166\~770 грн, з яких 18\~000 грн прострочена заборгованість за кредитом та 148\~770 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Поряд з цим, з позовної заяви слідує, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 76\~807, 80 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 89\~962, 20 грн. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідачка [PERSON] на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надала альтернативного розрахунку, який би спростовував поданий стягувачем розрахунок. Також відповідачкою не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували погашення суми боргу. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується заявленого представником відповідачки клопотання про розстрочку виконання рішення суду, то суд зазначає таке. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 4 ст. 435 цього Кодексу вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. За ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З довідки про заборгованість № UVT7-20JO-1NTC-2NU0 від 01 березня 2025 року встановлено, що [PERSON] має заборгованість і перед іншими кредитними установами, зокрема, АТ «А-Банк». Враховуючи викладене та доводи заявника, викладені ним у заяві про розстрочення виконання судового рішення, а також враховуючи додані до вказаної заяви докази щодо наявності заборгованості перед іншими кредитними установами, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення поданої заяви про розстрочення виконання судового рішення строком на 12 місяців. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial