Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивує тим, що з 11 квітня 2009 року він перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час подружнього життя виявилось, що сторони перестали розуміти та поважати один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, з`явились розбіжності у поглядах на сімейне життя, обов`язки з ведення спільного господарство, побуту тощо. З вересня 2017 року і на теперішній час сторони спільно не проживають, не підтримують зв`язки, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17 грудня 2024 року цивільну справу направлено до Дружківського районного суду Донецької області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня2025 року цивільну справу направлено до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 27 лютого 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, повідомлялась в порядку ч.1 ст.12-1 Закону України\~«Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Останньою відомою адресою її місця реєстрації є: [ADDRESS] , а як відомо місто м. Єнакієве Донецької області станом на час розгляду цієї справи знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації російською федерацією, у зв`язку з чим відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» включений до відповідного переліку територіальних громад, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на адресу суду надано не було. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч.1\~ст.280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08 жовтня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 11 квітня 2024Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуєвському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 13 від 08 жовтня 2009 року. Від шлюбу сторони дітей не має. Позивач зазначає, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та вказує, що сім`я з відповідачем не склалася і фактично припинила своє існування. Статтею 51\~Конституції\~України проголошено: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved