Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

14.03.2016 Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» ( далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулися в суд з позовною заявою, до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення яка утворилась за період з 01.03.2003 по 01.02.2014 у сумі 5995,89грн. 14.04.2016 позивач звернувся з заявою про зменшення позовних вимог та просять стягнути заборгованість за опалення яка утворилась у період з 01.03.2003 по 01.01.2016 у розмірі 4\~575,40грн.. 24.07.2018 позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про збільшення позовних вимог та просять стягнути у солідарному порядку заборгованість за опалення яка утворилась у період з 01.03.2003 по 01.01.2018 у розмірі 16850,21грн., гарячого водопостачання у розмірі 2274,93грн. та судовий збір. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що підприємство по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населення, яке зобов`язане робити оплату за отримані послуги, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачі є споживачами централізованого опалення та водопостачання, яке здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення та водопостачання багатоповерхового будинку, і яке надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачують, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 31.03.2003 року по 01.02.2018 року за послугу з постачання теплової енергії в сумі 16850,21 грн. за гаряче водопостачання в розмірі 2274,93грн., яка виникла за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованості, а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн. 15.08.2017 р. відповідно до ст. 15 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-VІІІ, Рішення зборів суддів № 6 від 27 липня 2017 року призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної цивільної справи, в результаті якого головуючим по справі призначено суддю Науменко Я.О.. Ухвалою суду від 17.08.2017 р. справа прийнята до провадження суддею Науменко Я.О. та призначено судове засідання по справі. 29.09.2017 року ухвалою суду було відмовлено у задоволення заяви КПТМ про забезпечення позову. З 15.12.2017 року набрав чинності\~ЦПК України\~в редакції\~Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII. Пунктом 9\~Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України\~у новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 26.01.2018 року визначено, що розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, та встановлено відповідачу строк, для надання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. В судовому засіданні 01.03.2018 року, у зв`язку з надходженням заяви [PERSON] від 08.02.2018 року із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, головуючим по справі ухвалено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.06.2018 року суддею Науменко Я.О. заявлено самовідвід по вказаній справі, як зазначено в ухвалі суду від 27.06.2018 року, та справу передано до канцелярії суду, для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст. 14 ЦПК України, в результаті якого головуючим по справі призначено суддю Коноваленка М.І. Ухвалою суду від 03.07.2018 вказану цивільну справу прийнято до розгляду суддею Коноваленком М.І. та призначено підготовче судове засідання по справі на 02.08.2018р. 02.08.2018р. підготовчий розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача. Ухвалою суду від 11.09.2018 провадження в справі зупинено до вирішення питання щодо заявленого відповідачем відводу судді, заяву про відвід судді передано на розгляд судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Красюк К.І., в результаті якого, ухвалою суду від 12.09.2018 року, у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді відмовлено. Ухвалою суду від 14.09.2018 р. провадження в справі поновлено та продовжено зі стадії, на якій зупинено, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.10.2018р. прийнято до провадження уточнену позовну заяву, подану представником позивача через канцелярію суду 24.07.2018, в якій відповідачами зазначено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та викладено позовні вимоги щодо стягнення із вказаних осіб на користь КПТМ "Кривоіжтепломережа" в солідарному порядку суми заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання. Продовжено строк підготовчого провадження. 22.11.2018 року справу знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 27.12.2018 року відкладено підготовчий розгляд справи за клопотанням відповідача [PERSON] , у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному. 01.02.2019 року відкладено підготовчий розгляд справи за клопотанням відповідача [PERSON] , у зв`язку з перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні, та для виклику відповідачів [PERSON] та [PERSON] . В підготовче судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою для [PERSON] на 14.03.2019р. з відміткою «за спливом терміну зберігання» та «залишено повідомлення 18.02.2019р.» (а.с.89 Том №2), яка ознайомлена з матеріалами справи 22.02.2019р., отже повідомлена про дату, час та місце розгляду на 14.03.2019р.. Відповідач [PERSON] також повідомлена про розгляд справи 14.03.2019р., що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с.86 Том №2). Причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили. В підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] , з урахуванням думки інших учасників, до матеріалів спарви приєднано відзив відповідача [PERSON] на уточнену позовну заяву, який надійшов на адресу суду 05.11.2018 року вх.№17078, з підтвердженням про направлення його копії іншим учасникам, а також довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» №51 від 12.03.2019р. та №52 від 13.03.2019р. У відзиві відповідач [PERSON] заперечуючи проти заявлених позивачем вимог, вказує що квартира загальної площею 67,2 кв.м. за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної загальної сумісної власності йому та іншим відповідачам. Особовий рахунок відкритий на [PERSON] , тому остання і повинна відповідати за оплату ЖКП. Він як інвалід війни ІІ групи користується пільгами тобто знижена плата за користуванням житлом і щомісяця позивач в повному обсязі отримує грошові компенсаційні виплати за надання послу для інваліда війни ІІ групи, що є підставою про відмову у стягненні з позивача [PERSON] заборгованості за опалення та водопостачання. За клопотанням представника позивача, з урахуванням думки інших учасників, до матеріалів справи приєднано відповідь на відзив відповідача [PERSON] на уточнену позовну заяву, яка надійшла на адресу суду 08.02.2019 року вх..№2551, з підтвердженням про направлення його копії іншим учасникам. У відповіді на відзив позивач вказує, що особовий рахунок особисто [PERSON] не належить, а відкривається за конкретною адресою, тому пільга, на яку посилається відповідач рахується на особовому рахунку і з розрахунку заборгованості вбачається нарахування та здійснення перерахування. 12.03.2019 на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] вх.№4617 на позовну заяву, разом з підтвердженням про направлення його копії іншим учасникам, а також клопотання про витребування з КПТМ «Криворіжтепломережа» копію договору або відомості щодо укладання типового договору зазначеного підприємства з [PERSON] , з [PERSON] та з [PERSON] в період з 2003 року по 2019 рік, які, з урахуванням думки сторін, приєднано головуючим до матеріалів справи. У відзиві відповідач [PERSON] заперечуючи проти позову, вказує, що з 2015 року не проживає по [ADDRESS] , та з позивачем договору про надання послуг ні вона, ні відповідач [PERSON] не укладали, а оскільки відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, то відсутні правові підстави для задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заявила письмове клопотання про письмове опитування позивача у справі як свідка. Врахувавши думку представника позивача, головуючий по справі на місці ухвалив: вважати заявлене клопотання передчасним та таким, що підлягає вирішенню під час судового розгляду справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав та доводів викладених як в самому позові та у відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судове засіданні проти позову заперечував вказавши позивачем безпідставно була розподілена компенсація на трьох осіб, тоді як відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають та пільги на них не розповсюджуються. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України причини неявки суду не повідомили. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,7-13,). Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою та є співвласниками квартири. (т1, а.с.21, т.2 а.с.5). Судом встановлено, що за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим за адресою: [ADDRESS] числится заборгованість за надані позивачем послуг за період з 01.03.2003 по 01.02.2018 за постачання теплової енергії за період з з 01.03.2021 по 01.01.2024 складає 16850,50 грн., за гаряче водопостачання 2274,93грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості ( т.2 а.с.6-11). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зістатті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з ч.3\~ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. У частині першій статті 19 Закону №1875-ІVпередбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, разом з тим відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону №1875-ІVобов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до пункту 1 частини третьоїстатті 20Закону №1875-ІVспоживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з пунктом 3 частини другоїстатті 21 Закону №1875-ІVвиконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця. Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання», визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18). Приписами пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України«Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або до затверджених нормативів (норм) споживання. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з пунктом 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання`у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Це випливає з положення статті 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно достатті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг з опалення та підігріву води, які надавало їм КПТМ «Криворіжтепломережа», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно частини 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 82 ЦПКУкраїни встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувались наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Заперечуючи проти наданого позивачем розрахунку, відповідач [PERSON] , зокрема зазначав, що позивачем не враховано соціальну пільгу, що має відповідач [PERSON] , як інвалід війни ІІ групи (т.1 а.с.106). Суд відхиляє таки доводи відповідачів, враховуючи наступне. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року, №409 «Про встановлення\~державних соціальних\~стандартів у\~сфері житлово-комунального\~обслуговування» встановлено \~соціальну норму\~житла,\~в межах\~якої держава\~надає громадянам\~пільги на\~оплату житлово-комунальних\~послуг,\~витрат на\~управління багатоквартирним\~будинком для: оплати комунальних послуг - послуг з постачання теплової енергії для потреб централізованого або автономного опалення, з постачання та розподілу природного газу або постачання та розподілу електричної енергії для індивідуального опалення незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. З\~листа начальника\~Управління праці\~та соціального\~захисту населення\~виконкому Тернівської\~районної у\~місті Кривому\~Розі ради\~вбачається,\~що пільги\~ [PERSON] \~нараховувалися,\~між іншими\~за послугу\~теплопостачання за\~31,5\~кв.\~метр житла,\~тобто на\~всю сім`ю\~при загальній\~житловій площі\~квартири 67,8кв.м\~з чого\~слідує,\~що відповідачі\~повині спачувати\~різницю 36,3кв.м.\~самостійно (т.4\~а.с.12). У разі виникнення обставин, що впливають на надання пільг та їх розмір (зокрема, зміна складу членів сім`ї, на яких поширюються пільги; зміна категорії пільговика; зміна переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміна управителя, виконавця комунальних послуг (крім випадків, коли інформація про зміну надається виконавцем послуги), створення об`єднання), пільговик зобов`язаний подати протягом 30 календарних днів до уповноваженого органу нову заяву. Як вбачається з письмових пояснень представника позивача, відповідач [PERSON] до КПТМ «Криворіжтепломережа»» з питанням пільги в частині розподілу рахунків між співвласниками не звертався. З огляду на зазначене, суд, за результатами розгляду справи, вважає доведеним позивачем факт не виконання відповідачами обов`язку щодо оплати вартості отриманих послуг з теплопостачання та підігріву води в період з 01.03.2003 по 01.02.2018 в загальному розмірі 19125,14 гривень. Відповідачами подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених вимог. Відповідно достатті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина першастатті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться устаттях 252-255 ЦК України. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вище зазначалося, суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання та підігріву води за період з 01.03.2003 по 01.02.2018 в загальному розмірі 19125,14 гривень. При обчислені строку позовної давності судом були враховані положення статті 9 Закону України "Про житлово-комунальніпослуги", відповідно до яких, плата за комунальні послуги ( послуги з теплопостачання) нараховується щомісячно, а отже перебіг позовної давності починається після не сплати чергового платежу, а оскільки сплата за надані послуги в період 01.03.2003 по 01.02.2018 позивачу відбувалася щомісяця у грошовій безготівковій форми шляхом перерахування коштів на рахунок позивача тобто срок позвної давності переривася, а тому в даному випадку не підлягає застосуванню.. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про задоволеня позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. Відповідно до положеньст. 141 КПК України, суд має розподілити судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (100 %) та стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 гривень. При цьому, відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно з даними, які містяться в посвідченні серії [NUMBER] [PERSON] встановлена друга група інвалідності. Виходячи з викладеного, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 01.03.2003 по 01.02.2018 гривень (частка судового збору, яка підлягала б сплаті відповідачем [PERSON] складає 459,33грн.), необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, ст. ст.\~509,\~526,\~527,\~625 ЦК України, ст. ст.\~20,\~32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~

Outcome: approved