Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

13 листопада 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2024 року, вказана справа була передана до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвала мотивована тим, що з Довідки №2303-5001411362 від 28.04.2022 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Однак, ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 року, вказану справу було направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, оскільки згідно відповіді Департаменту соціального захисту населння управління підтримки внутрішньо-переміщених осіб та господарського забезпечення від 15.01.2025 року, громадянин [PERSON] фактично проживає за адресою [ADDRESS] . При цьому згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру інформація щодо його зареєстрованого місця проживання відсутня. 13.02.2025 року, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Баруліну Т.Є. В обґрунтування позовної заяви представник зазначив, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району перебувала особова справа [PERSON] , отримувача допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 28.04.2022 №2302-5001411362, виданої управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району. На підставі заяви від 28.04.2022 року відповідачу була призначена і виплачувалася допомога на проживання внутрішньо перемішеним особам у розмірі 3 000,00 грн. на дитину до 18 років щомісячно. Згідно з інформацією, вказаною у заяві, адреса зареєстрованого місця проживання відповідача до переміщення: [ADDRESS] . Згідно з пунктом 3 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.13.2022 №332, допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень. У червні 2022 року за результатами проведеної Управлінням вибіркової перевірки виявлено, що громада, у якій зареєстрований Відповідач, не входить до зони бойових дій, та що Відповідач з 01.05.2022 не має права на отримання допомоги. Згідно довідки-розрахунку від 14.02.2022 Відповідачеві були надміру перераховані (виплачені) бюджетні кошти в сумі 3000.00 гри. за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 рік. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з [PERSON] суму надміру виплаченої державної соціальної допомоги в розмірі 3000 грн., а також стягнути суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу фактичного проживання. Згідно довідки про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Жодних причин своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджується відповідними письмовими доказами, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району перебувала особова справа [PERSON] , отримувача допомоги на проживання внутрішньо-переміщеним особам, який проживає за адресою: [ADDRESS] . Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України\~"Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" Відповідно до частини 1 статті 1\~Закону "Про\~забезпечення прав\~і свобод\~внутрішньо переміщених\~осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених\~статтею 12\~цього Закону (частина 1 статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №509. Відповідно до пункту 1 Порядку №509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідач [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 28.04.2022 року №2302-5001411362, виданої Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району. (а.с.6) 28.04.2022 року, [PERSON] звернувся до Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо-переміщеним особам, що підтверджується копією вказаної заяви. (а.с.7) Згідно з інформацією, вказаною у заяві, адреса зареєстрованого місця проживання відповідача до переміщення: [ADDRESS] . Адреса куди перемістилась особа [ADDRESS] . Допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам призначається та виплачується відповідно до «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.13.2022 №332. Згідно з пунктом 3 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, (в редакції на момент подання Відповідачем заяви про надання допомоги) допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень. Рішенням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 03.05.2022 року відповідачу [PERSON] було призначено допомогу переміщеним особам з 01.03.2022 по 31.05.2022 в сумі 3000 грн., як дитині до 18 років. (а.с.8) У абзацах 8,9 пункту 3 Порядку №332 зазначено, що починаючи з травня 2022 р. допомога надасться внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних витрат через Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджуєгься Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Пунктом 8 Порядку №332 передбачена перевірка відомостей, зазначених внутрішньо переміщеною особою в заяві, яка проводиться органами соціальною захисту населення, уповноваженою особою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг під час формування та подання заяви засобами Порталу Дія. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309. У червні 2022 року за результатами проведеної Управлінням вибіркової перевірки виявлено, що громада, у якій зареєстрований [PERSON] , не входить до зони бойових дій, та що Відповідач з 01.05.2022 не має права на отримання допомоги, що підтверджується відповідним рішенням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 08.06.2022 року, згідно якого було проведено перерахунок в межах призначення. Пунктом 11 Порядку №332 передбачено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення Згідно Довідки Управління соціального захисту населення ЗМР по Дніпровському району від 14.06.2022 року №6175718, [PERSON] перебуває на обліку у вказаному управлінні, як отримувач допомоги ВПО. В зв`язку з тим, що реєстрація його місця проживання не є окупованою територією, за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року виникла переплата 3000 грн. (а.с.10) 12.07.2022 за вих. № 03-07/3138, 14.08.2023 за вих. № 04/01-03/1347 та 22.09.2023 за вих. № 04/0 1-03/3001 відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти, однак добровільно кошти не були повернуті. (а.с.11-13). Згідно зі ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Частиною 1 статті 1213 ЦК України, визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 07.02.2024 по справі №910/3831/22 зазначила, що зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми ст. 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно. З урахуванням вищенаведеного та беручи до уваги те, що відповідачем досі не була повернута сума надміру виплаченої державної соціальної допомоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 3028,00 грн., які сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: approved