Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №6683, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржою 25.10.2001 (замість якого 28 серпня 2008 року Одеською товарною біржою за реєстровим №1035 видано дублікат) та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкову квартиру виданий на дружину спадкодавця, та не виділена частка спадкодавця в спільній сумісній власності, що стало підставою для судового розгляду Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області по справі №2-4118/09, в рамках якої позивачем не заявлено вимогу про визнання права власності в порядку спадкування на 1/6 частку у праві спільної часткової власності після смерті чоловіка, тобто 1/6 частка є відкритою, право власності на яку може бути визнано виключно в судовому порядку В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в місті Ізмаїл 25 жовтня 2001 року, зареєстрований за реєстраційним номером 6683, замість якого 28 серпня 2008 року Одеською товарною біржою за реєстровим №1035 видано дублікат. Протягом всього часу з моменту укладення договору [PERSON] відкрито володіє та користується придбаним майном. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі умови договору сторонами виконані належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в місті Ізмаїл 25 жовтня 2001 року, зареєстрований за реєстраційним номером 6683, замість якого 28 серпня 2008 року Одеською товарною біржою за реєстровим №1035 видано дублікат. Право власності зареєстровано КП «Ізмаїльське МБТІ» 22.12.2008, реєстраційний номер майна відповідно до РПВН: 25882416, про що свідчить деталізована інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №: 400669959 від 24.10.2024, номер запису: 68 в книзі: 60 м. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2008, виданого повторного відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої зокрема входила частка у спільній сумісній власності подружжя на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені рішення суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №2-4118/09 від 02.12.2009 розподілено наступним чином та визнано право власності в порядку спадкування за законом на: -1/6 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] (матір`ю спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13.01.1958 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАГС); -1/6 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] (сином спадкодавця, що підтверджено \~свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.03.1983 року, виданого міським відділом РАГС м. Ізмаїла Одеської області). Також, до складу спадкоємців після смерті [PERSON] входила дружина, [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.03.1982 року, виданим міським відділом РАГС м.Ізмаїла Одеської області. [PERSON] померла [INFO] , належну її 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру успадкував онук [PERSON] , про що свідчить рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №946/1083/20 від 30.06.2020. Отже, на теперішній час частки у праві спільної власності розподілилися наступним чином: -частка у праві спільної часткової власності належить Позивачу на підставі Договору, яка зменшена з урахуванням виділу частки чоловіка в порядку спадкування за законом; -1/6 частка у праві спільної часткової власності належить [PERSON] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №2-4118/09 від 02.12.2009; -1/6 частка у праві спільної часткової власності належить [PERSON] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №946/1083/20 від 30.06.2020. З огляду на те, що в рамках цивільної справи №2-4118/09 позивачем не заявлено вимогу про визнання права власності в порядку спадкування на 1/6 частку у праві спільної часткової власності після смерті чоловіка, то 1/6 частка є відкритою, право власності на яку може бути визнано виключно в судовому порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №2-4118/09 від 02.12.2009 встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено відмітками в паспортах громадян України [PERSON] та [PERSON] про реєстрацію за місцем проживання спадкодавця, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Інших спадкоємців, які заявили своє право на спадщину, немає. Враховуючи, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в місті Ізмаїл 25 жовтня 2001 року, зареєстрований за реєстраційним номером 6683, замість якого 28 серпня 2008 року Одеською товарною біржою за реєстровим №1035 видано дублікат, не був нотаріально посвідчений, а право власності у набувача виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно та визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в місті Ізмаїл 25 жовтня 2001 року, зареєстрований за реєстраційним номером 6683, замість якого 28 серпня 2008 року Одеською товарною біржою за реєстровим №1035 видано дублікат та визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~

Outcome: approved