Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 25 січня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції., актовий запис №32. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO] . Як на підставу для розірвання шлюбу посилається на ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, проживають окремо. Вважає, що продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, оскільки суперечитиме особистим інтересам позивача та відповідача. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 14.04.2025. У судове засідання, позивач та відповідач не з`явилися, були повідомлені про судове засідання належним чином. Від відповідача до суду 20.03.2025 надійшла заява про розгляд справи без його участі та про те, що проти задоволення позову не заперечує. На підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних доказів, з урахуванням поданих до суду заяв. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції., актовий запис №32, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як зазначено у позові, та не заперечувалось відповідачем, подружжя проживає окремо, спільне господарство наразі не ведуть, сторони мають різні погляди на життя, припинили подружні відносини, кожен живе окремим життям. За змістом положень ч. 1ст.\~24\~СК України та ст. 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом\~ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач погоджується на розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено, судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved