Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 6, ЄДРПОУ 37616221) з позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. Ціна позову - 123146,24 гривні. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 13.11.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» («Банк», «Клієнт» «Первісний кредитор») та [PERSON] («Відповідач», «Позичальник», «Боржник») було укладеноУгоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C17.223.73114 (надалі - Кредитний договір). Копія кредитного договору, як доказ, надається. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 39 900,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Додатково зазначаємо, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public -contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копію нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви як доказ надаємо, надалі - «Позивач», «Фактор») було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23 (копію як доказ надаємо). Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним Договором Факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором №C17.223.73114 від 28.09.2017 р. Варто зазначити, що до договору факторингу №01.02-31/23 було складено 3 (три) Реєстри боржників: Реєстр Боржників №1, Реєстр Боржників №2 і Реєстр Боржників №3, які є дуже об`ємними документами загальним об`ємом 502 (п`ятсот двi) сторінки або 251 (двiстi п`ятдесят однин ) аркуш і стосуються прав вимог за 11 794 (одинадцятьма тисячами сімсот дев`яносто чотирма) кредитними договорами. Таким чином на підтвердження вищенаведеної інформації додаємо до заяви копії першої і останньої сторінки відповідних Реєстрів Боржників і сформований Витяг з реєстру боржників, який стосується саме заборгованості [PERSON] за договором № C17.223.73114. При цьому також зазначаємо, про наявність оригіналу Відповідних Реєстрів Боржників у Позивача в повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №C17.223.73114 від 28.09.2017 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає: 1) Заборгованість за основним боргом, грн. - 47 619,37 грн. 2) Заборгованість за відсотками, грн. - 75 526,87 грн. 3) Заборгованість за іншими процентними платежами, грн. - 00,00 грн. 4) ВСЬОГО заборгованість - 123 146,24 грн. Виходячи з вищевикладеного, можна прийти до висновку, що Позичальником було порушено умови Договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає: 123 146,24 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2025 року відкрито провадження в справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 27.01.2025 року представником відповідача [PERSON] , адвокатом Яресько Т.В. через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву відповідно джо якої визнають частково позовні вимоги з огляду на наступне. 28.09.2017 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ІДЕЯ БАНК» (надалі - «Первісний кредитор», «Банк», «АТ «ІДЕЯ БАНК») та Відповідачем було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C17.223.73114 (надалі - «Кредитний договір») . Як зазначає Позивач у Позові: «Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 39900,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Додатково зазначаємо, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.». В подальшому Позивач стверджує, що Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, а Відповідач, відповідно - не виконав, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 року між Первісним кредитором та Позивачем було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23 (надалі - «Договір Факторингу»). Відповідно до даного Договору Факторингу Первісний кредитор відступив право вимоги за Кредитним договором Позивачу. Позивач стверджує, що відповідно до Розрахунку заборгованості за Кредитним договором, заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на дату подачі Позову становить 123146,24 грн., що складається з: 47619,37 грн. заборгованості за тілом кредиту, 75526,87 грн. - заборгованості за відсотками. Власне зазначену заборгованість у розмірі 123146,24 грн. та судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позивач в даній справі і намагається стягнути з Відповідача. Перш за все, Відповідач зазначає, що не заперечує проти факту укладення Кредитного договору та не заперечує проти факту користування грошовими коштами на картці, відповідно до умов Договору. Також, Відповідач не оскаржує і не оспорює факт наявності у Позивача прав вимоги за Кредитним договором. Таким чином, Відповідач визнає наявність у неї простроченої заборгованості перед Позивачем за Кредитним договором, однак, категорично не може погодитись з розміром даної заборгованості. Дані заперечення базуються на наступному. 2.1. Щодо узгоджених сторонами умов Кредитного договору. Відповідно до п.1 Кредитного договору: «Найменування банківського продукту - Кредитна картка.». Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що: «Банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня (надалі - «Рахунок»), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard (надалі - «Кредитна картка»).». Пунктом 3 Кредитного договору встановлено, що: «3. Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку (надалі - «Кредитна лінія та/або Кредит») на наступних умовах: 3.1. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. 3.2. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 39900,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. 3.3. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00% річних. 3.4 Розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється Тарифами Банку. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за Кредитною лінією за попередній розрахунковий період - до останнього операційного дня Платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього Розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. Про суму коштів, які складають обов`язковий щомісячний платіж Банк щомісячно інформуватиме Клієнта за допомогою смс-повідомлення, що надсилається на абонентський номер клієнта, вказаний в заяві на приєднання.». Відповідно до п.4 Кредитного договору: «Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування Кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, в т.ч. черговість погашення вимог Банку, здійснюється згідно умов Договору, а також відповідно до Тарифів, які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, які зазначені в п.5.11 цієї Угоди.». Пунктом п.5.2 Кредитного договору встановлено, що: «Підписанням цієї Угоди Клієнт доручає Банку, а Банк зобов`язується здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків Клієнта на рахунок ПрАТ «Страхова компанія Уніка Життя» № [NUMBER] в ПАТ «ІДЕЯ БАНК»; МФО 336310; в порядку та на умовах, передбачених договором страхування №С17.223.73114 від 28.09.2017 року. Банк здійснює договірне списання коштів згідно з цим пунктом угоди, в тому числі за рахунок наданого кредиту в рамках Кредитної лінії і для такого списання банку не потрібно окреме розпорядження клієнта.». Відповідно до п.5.13 Кредитного договору: «Банк вправі змінювати Тарифи Банку в частині, що не стосується надання та обслуговування кредитної лінії, з розміщенням інформації про зміну тарифів на Інтернет-сторінці Банку www.ideabank.ua за 30 (тридцять) календарних днів до дати вступу таких змін у силу.». Відповідно до п.7 Кредитного договору: «Ця угода є укладеною з дати її підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Угодою.». Позивачем разом з доказами було надано Паспорт споживчого кредиту від 28.09.2017 року (надалі - «Паспорт»), який підписано Відповідачем. Відповідно до п.3 даного Паспорту чітко встановлено, що строк кредитування становить 12 місяців. Пунктом 4 Паспорту встановлено, що процентна ставка фіксована та становить 48% річних. В матеріалах справи міститься документ під назвою «Тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб-нових клієнтів банку» (надалі - «Тарифи»). Даний документ містить підпис Відповідача, яким він підтверджує ознайомлення з даним документом. Однак, по-перше, звертають увагу, що даний документ не містить жодної прив`язки, ні до Кредитного договору, ні до дати його укладення, ні до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що міститься на сайті www.ideabank.ua, як це передбачено Кредитним договором. Більше того, з п.4 Кредитного договору чітко вбачається, що Тарифи, з якими ознайомлювався Відповідач, містяться на сайті Банку, а не надавалися йому в паперовому вигляді. По-друге, Відповідно до п.2 Кредитного договору Первісний кредитор зобов`язаний був видати Відповідачу кредитну картку MasterCard. Надані Тарифи стосуються іншого продукту - Card Blanche White On-line (INS). В Кредитному Договорі немає жодної згадки, ні про картку «Card Blanche White On-line (INS)», ні про продукт «Card Blanche White On-line (INS)». Більше того, як вбачається з банківських виписок, в них не враховувалися ні Пільговий період (п.п.1.2, 1.4 Тарифів), ні розмір обов`язкового мінімального платежу (п.1.5 Тарифів), ні тарифи, відповідно п.п.2.3, 2.4 Тарифів. Також особливо звертають увагу, що відповідно до п.2.10 Тарифів: «СМС інформування щодо успішного логування до СДО «Інтернет-банкінг» та зміни паролю становить щомісячний платіж 4,99 грн. без ПДВ». Водночас, як вбачається з банківських виписок, з Відповідача щомісячно списувалися за дану послугу сума в розмірі 10,00 грн. Тобто, надані Позивачем Тарифи не мають жодного відношення до Кредитного договору - жодного доказу зворотного матеріали справи не містять. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.». Також, Позивачем надано Заяву №С17.223.73114 від 28.09.2017 року на приєднання до Договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 року (надалі - «Заява»). Так відповідно до преамбули заяви зазначено: «Я, Заявник, ознайомлений (-на) в усній та письмовій формі та погоджуюсь з умовами Правил страхування життя, Умовами Договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 року, що затверджений головою правління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» (далі за текстом - Договір), отримав (-ла) для ознайомлення та ознайомився (-лась) в усній та письмовій формі з Правилами добровільного страхування життя Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» (нова редакція), зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року зі змінами та доповненнями чинними на дату укладення Договору страхування, розміщеними за адресою www.uniqa.ua (далі - Правила) та засвідчую своє повне та безумовне розуміння їх змісту та свій свідомий і компетентний вибір страхової послуги.. … Я, Заявник, цим підтверджую своє розуміння того, що ця Заява, Договір, Правила є основою правовідносин між Страховиком та мною, як Страхувальником (Застрахованою особою) і у своїй сукупності складають індивідуальний договір добровільного страхування життя з наступними суттєвими індивідуальними умовами (далі за текстом - Індивідуальний договір страхування)…». Відповідно до п..6 Заяви: «термін дії Договору - дорівнює терміну Дії Договору №С17.223.73114 від 28.09.2017 року, укладеного між Заявником та Вигодонабувачем, відповідно до умова п.3.13 Договору страхування». Пунктом 7 Заяви встановлено, що: «Покриття за ризиками передбаченими Індивідуальним Договором страхування починається з дати утворення заборгованості Заявника за Кредитним договором, укладеним з Вигодонабувачем, що в розумінні Сторін за цим Договором є «Звітною датою» і діє протягом страхового періоду, який складає один місяць». При цьому п.10 Заяви визначено: «Страхова сума: Згідно п.3.4 Договору страхування», а п.11 Заяви встановлено, що: «Страхова премія: Згідно п.3.7 Договору страхування». Тобто, Договір страхування є сукупністю Заяви, Договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 року та Правил добровільного страхування життя Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» (нова редакція), зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року (зі змінами та доповненнями). Разом з тим, матеріали справи не містять, ні Договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 року, ні Правил добровільного страхування життя Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» (нова редакція), зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року (зі змінами та доповненнями). Фактично, з наявних у справі доказів неможливо встановити, ні страхову суму, ні страхову премію, ні будь-які інші платежі, які відповідно до п.5.2 Кредитного договору повинні були списуватись Первісним кредитором, оскільки в матеріалах справи відсутній Договір страхування №С17.223.73114 від 28.09.2017 року, де були б визначені дані суми. Таким чином, всі платежі, які щомісячно з 31.10.2017 року Первісний кредитор стягував, як «Страховий платіж. Без ПДВ», не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом та є незаконними та безпідставними. Підсумовуючи вищевикладене, фактично, встановленими умовами Кредитного договору, які були узгоджені Сторонами є: - Максимальний ліміт кредитної лінії - 200000,00 грн. - Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди - 39900,00 грн. - Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. - Строк кредитування - 12 місяців. Матеріали справи не містять жодної інформації про будь-які інші узгоджені Сторонами платежі чи умови Кредитного договору. Позивачем разом з Позовною заявою надано документ під назвою «Довідка розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №C17.223.73114 від 28.09.2017 року» (надалі - «Розрахунок»). Відповідно до даного Розрахунку, він виконаний станом на 25.07.2023 року Первісним кредитором та розмір заборгованості встановлюється в сумі 123146,24 грн., що складається з 47619,37 грн. заборгованості за основним боргом та 75526,87 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами. Звертають увагу суду, що даний Розрахунок не є деталізованим, як нараховувалися відсотки, в якому порядку погашалася заборгованість, та й взагалі, як формувався даний борг, даний Розрахунок інформації не містить. Даний Розрахунок не є належним доказом існування та розміру заборгованості. Дане твердження випливає зі сталої судової практики, викладеної в постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №199/7014/20: «Позивач надав лише відомості щодо загального розміру несплаченого тіла кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, що фактично, позбавляє суд можливості навести у рішенні свій розрахунок заборгованості.». Водночас, Позивачем на підтвердження існування та розміру заборгованості надано Банківські виписки, які до усталеної судової практики є належними та допустимим доказами існування та розміру заборгованості (постанова Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц). Разом з тим, з детального аналізу даних Банківських Виписок вбачається, що Позивачем регулярно сплачені Відповідачем кошти, замість погашення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам, які були узгоджені Сторонами, йшли в погашення різноманітних платежів, які були Відповідачем в Кредитному договорі не узгодженими, а саме в погашення «страхових платежів» та «комісій за СМС-інформування». Окрім того, умовами Кредитного договору чітко встановлено строк кредитування 12 місяців, тобто, до 28.09.2018 року включно. Проте, як вбачається з Банківських виписок, Первісний кредитор продовжував незаконно нараховувати відсотки, навіть після спливу угодженого Сторонами строку кредитування. Представник Відповідача адвокат Яресько Т.В. є спеціалістом в області «Статистики» з правом викладання економіко-математичних дисциплін, а отже, має відповідну кваліфікацію проводити розрахунки заборгованості за кредитними правовідносинами. В зв`язку з вищевикладеним представником Відповідача було здійснено контррозрахунок заборгованості на підставі наданих Позивачем Банківських Виписок. Відповідно до узгоджених умов Кредитного договору відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних протягом встановленого Сторонами строку кредитування - 12 місяців. Оскільки Кредитним договором встановлено розрахунковий період в 1 (один) місяць, то проценти за розрахунковий період розраховуються за формулою: 48% річних / 365 днів * кількість днів в розрахунковому періоді. Для прикладу: а) з 28.09.2017 року по 30.09.2017 року в розрахунковому періоді було 3 дні, відповідно в цей період проценти нараховуються на наявну заборгованість у розмірі: 48% річних / 365 днів * 3 дні = 0,394520548%. Оскільки розмір заборгованості в цей період становив 0,00 грн., то й відсотки за користування становлять 0,00 грн. б) з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року в розрахунковому періоді був 31 день, відповідно в цей період проценти нараховуються на наявну заборгованість у розмірі: 48% річних / 365 днів * 31 день = 4,076712329%. Оскільки розмір заборгованості в цей період становив за тілом кредиту 38350,55 грн., то й відсотки за користування становлять 38350,55 грн. * 4,076712329% / 100% = 1563,44 грн. Щодо черговості погашення, то відповідно до п.4 Кредитного договору, «Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування Кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, в т.ч. черговість погашення вимог Банку, здійснюється згідно умов Договору, а також відповідно до Тарифів, які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabank.ua.». Як вже зазначалося вище, Позивач не долучив до матеріалів справи Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, узгоджений Сторонами, а відповідно, порядок повернення платежів Сторонами узгоджено не було. Таким чином, при проведенні зарахування платежів Відповідачем, відповідно до норм закону, Первісний кредитор спочатку зобов`язаний був погашати прострочені проценти, потім прострочене тіло, потім нараховані проценти, а лише потім тіло кредиту. Даним правилом керувався Відповідач при здійсненні контр-розрахунку. Як вбачається з банківських виписок, та пораховано Відповідачем, загалом за період, що облікується в Банківських виписках, нею було використано кредитних коштів у розмірі 71749,51 грн., сплачено на рахунок - 78748,16 грн. При цьому Позивач мав право нараховувати проценти протягом строку кредитування у розмірі 19693,34 грн. Також, слід зазначити, що позивачем було незаконно нараховано 8467,76 грн. неузгоджених платежів. В справі, що розглядається, аналогічно, матеріали справи не містять жодної досягнутої згоди між Первісним кредитором та Відповідачем щодо нарахування комісій за обслуговування рахунку, а також страхових платежів, також Позивачем незаконно нараховувались проценти після закінчення строку кредитування, а відповідно всі надходження від Відповідача необхідно було спрямувати на погашення прострочених відсотків, а згодом тіла кредиту. Враховуючи, зазначену вище черговість погашення, Відповідачем було повністю сплачено нараховані відсотки, а заборгованість за тілом кредиту становить 12754,69 грн., яку Відповідач визнає. Представництво інтересів Відповідача здійснював адвокат Яресько Тарас Віталійович на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №25006 від 13.01.2025 року (надалі - «Договір»). Відповідно до п.3.1 Договору Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається Сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін. Пунктом 1 Додатку №1 до Договору визначено послуги, що надаються адвокатом: «Захист інтересів Клієнта при розгляді цивільної справи №754/450/25 за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, що полягає в ознайомленні з матеріалами справи та формуванні правової позиції, усній консультації Клієнта щодо способів захисту його інтересів, складенні контррозрахунку заборгованості, написанні заяв по суті, клопотань (за необхідності) та інш. Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді першої інстанції.». Відповідно до п.2 Додатку №1 до Договору: «Вартість послуг за домовленістю Сторін складає фіксований Гонорар у сумі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).». Пунктом 2.1 Додатку №1 до Договору визначено вартість участі Адвоката в судових засіданнях: «За домовленістю Сторін до фіксованого Гонорару, зазначеного в п.2 даного Додатку не входить вартість участі Адвоката в судових засіданнях, що сплачується Клієнтом окремо, та складає 3000,00 грн. за кожне судове засідання.». Пунктами 7.1-7.3 Додатку №1 до Договору встановлено, що правова допомога вважаються наданою після підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту Акт приймання-передачі послуг, в якому зазначається детальний зміст наданої правової допомоги (за необхідності), розмір Гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму Гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання Акту приймання-передачі послуг підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту. 13.01.2025 року Відповідач оплатив Адвокату послуги шляхом авансування у розмірі 7000,00 грн., про що отримав від адвоката Яреська Т.В. відповідну розрахункову квитанцію №13/01/25 від 13.01.2025 року, як це передбачено п.7.5 Додатку №1 до Договору 16.01.2025 року Адвокат Яресько Т.В. та Відповідач підписали Акт приймання передачі послуг №1 від 16.01.2025 року тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яресько Т.В. були надані в повному обсязі. Відповідач оплатив послуги. Додатково 16.01.2025 року Сторонами було підписано Детальний опис робіт (наданих послуг), де було деталізовано надані Адвокатом послуги, а також, закріплено, що участь в судових засіданнях буде сплачуватися Відповідачем окремо з розрахунку 3000,00 грн. за кожне судове засідання. Також, при винесенні рішення судом, просять врахувати позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 р. у справі №922/619/18, щодо розподілу та розміру витрат на правничу (правову) допомогу, а саме те, що відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, адвокат Яресько Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з відповідача лише 12754,69 грн. заборгованості за основним боргом. Наголошував на тому, що позивач не заперечив щодо відзиву та наданого в ньому розрахунку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.09.2017 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» («Банк», «Клієнт» «Первісний кредитор») та [PERSON] («Відповідач», «Позичальник», «Боржник») було укладеноУгоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C17.223.73114 (надалі - Кредитний договір). Копія кредитного договору, як доказ, надається. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 39 900,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public -contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. Пунктом п.5.2 Кредитного договору встановлено, що: «Підписанням цієї Угоди Клієнт доручає Банку, а Банк зобов`язується здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків Клієнта на рахунок ПрАТ «Страхова компанія Уніка Життя» № [NUMBER] в ПАТ «ІДЕЯ БАНК»; МФО 336310; в порядку та на умовах, передбачених договором страхування №С17.223.73114 від 28.09.2017 року. Банк здійснює договірне списання коштів згідно з цим пунктом угоди, в тому числі за рахунок наданого кредиту в рамках Кредитної лінії і для такого списання банку не потрібно окреме розпорядження клієнта.». Відповідно до п.5.13 Кредитного договору: «Банк вправі змінювати Тарифи Банку в частині, що не стосується надання та обслуговування кредитної лінії, з розміщенням інформації про зміну тарифів на Інтернет-сторінці Банку www.ideabank.ua за 30 (тридцять) календарних днів до дати вступу таких змін у силу.». Відповідно до п.7 Кредитного договору: «Ця угода є укладеною з дати її підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Угодою.». Відповідно до Паспорту споживчого кредиту від 28.09.2017 року, який підписано Відповідачем вбачається наступне. Відповідно до п.3 даного Паспорту чітко встановлено, що строк кредитування становить 12 місяців. Пунктом 4 Паспорту встановлено, що процентна ставка фіксована та становить 48% річних. В матеріалах справи міститься документ під назвою «Тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб-нових клієнтів банку». Даний документ містить підпис Відповідача, яким він підтверджує ознайомлення з даним документом. Відповідно до п.2 Кредитного договору Первісний кредитор зобов`язаний видати Відповідачу кредитну картку MasterCard. Надані Тарифи стосуються іншого продукту - Card Blanche White On-line (INS). Окрім цього в Кредитному Договорі немає жодної згадки, ні про картку «Card Blanche White On-line (INS)», ні про продукт «Card Blanche White On-line (INS)». Більше того, як вбачається з банківських виписок, в них не враховувалися ні Пільговий період (п.п.1.2, 1.4 Тарифів), ні розмір обов`язкового мінімального платежу (п.1.5 Тарифів), ні тарифи, відповідно п.п.2.3, 2.4 Тарифів. Відповідно до п.2.10 Тарифів: «СМС інформування щодо успішного логування до СДО «Інтернет-банкінг» та зміни паролю становить щомісячний платіж 4,99 грн. без ПДВ». Водночас, як вбачається з банківських виписок, з Відповідача щомісячно списувалися за дану послугу сума в розмірі 10,00 грн. Тобто, надані Позивачем Тарифи не мають жодного відношення до Кредитного договору - жодного доказу зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до ст.77 ЦПК України: «Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.». Відповідно до Заяви №С17.223.73114 від 28.09.2017 року на приєднання до Договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 року вбачається наступне. Так відповідно до преамбули заяви зазначено: «Я, Заявник, ознайомлений (-на) в усній та письмовій формі та погоджуюсь з умовами Правил страхування життя, Умовами Договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 року, що затверджений головою правління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» (далі за текстом - Договір), отримав (-ла) для ознайомлення та ознайомився (-лась) в усній та письмовій формі з Правилами добровільного страхування життя Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» (нова редакція), зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року зі змінами та доповненнями чинними на дату укладення Договору страхування, розміщеними за адресою www.uniqa.ua (далі - Правила) та засвідчую своє повне та безумовне розуміння їх змісту та свій свідомий і компетентний вибір страхової послуги.. … Я, Заявник, цим підтверджую своє розуміння того, що ця Заява, Договір, Правила є основою правовідносин між Страховиком та мною, як Страхувальником (Застрахованою особою) і у своїй сукупності складають індивідуальний договір добровільного страхування життя з наступними суттєвими індивідуальними умовами (далі за текстом - Індивідуальний договір страхування)…». Відповідно до п..6 Заяви: «термін дії Договору - дорівнює терміну Дії Договору №С17.223.73114 від 28.09.2017 року, укладеного між Заявником та Вигодонабувачем, відповідно до умова п.3.13 Договору страхування». Пунктом 7 Заяви встановлено, що: «Покриття за ризиками передбаченими Індивідуальним Договором страхування починається з дати утворення заборгованості Заявника за Кредитним договором, укладеним з Вигодонабувачем, що в розумінні Сторін за цим Договором є «Звітною датою» і діє протягом страхового періоду, який складає один місяць». При цьому п.10 Заяви визначено: «Страхова сума: Згідно п.3.4 Договору страхування», а п.11 Заяви встановлено, що: «Страхова премія: Згідно п.3.7 Договору страхування». Разом з тим, матеріали справи не містять, ні Договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 року, ні Правил добровільного страхування життя Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» (нова редакція), зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 року (зі змінами та доповненнями). Відповідно до наданого позивачем Розрахунку, станом на 25.07.2023 року розмір заборгованості становить в сумі 123146,24 грн., що складається з 47619,37 грн. заборгованості за основним боргом та 75526,87 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» ( попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копію нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви як доказ надаємо, надалі - «Позивач», «Фактор») було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23 (копію як доказ надаємо). Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним Договором Факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором №C17.223.73114 від 28.09.2017 р. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦКУ зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи,які засвідчують права,що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №C17.223.73114 від 28.09.2017. Відповідно до договору факторингу №01.02-31/23 було складено 3 (три) Реєстри боржників: Реєстр Боржників №1, Реєстр Боржників №2 і Реєстр Боржників №3 і сформований Витяг з реєстру боржників, який стосується саме заборгованості [PERSON] за договором № C17.223.73114. Згідно витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 заборгованість по Кредитному договору №C17.223.73114 від 28.09.2017 року [PERSON] складає: Заборгованість за основним боргом, грн. - 47 619,37 грн., Заборгованість за відсотками, грн. - 75 526,87 грн., Заборгованість за комісіями - 00,00 грн. ВСЬОГО заборгованість - 123 146,24 грн. Фактично, з наявних у справі доказів неможливо встановити, ні страхову суму, ні страхову премію, ні будь-які інші платежі, які відповідно до п.5.2 Кредитного договору повинні були списуватись Первісним кредитором, оскільки в матеріалах справи відсутній Договір страхування №С17.223.73114 від 28.09.2017 року, де були б визначені дані суми. Згідно приписів ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України: «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.». Таким чином, всі платежі, які щомісячно з 31.10.2017 року Первісний кредитор стягував, як «Страховий платіж. Без ПДВ», не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом та є незаконними та безпідставними. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526,530,1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Разом з тим кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Як вбачається з банківських виписок, загалом за період, що облікується в Банківських виписках, відповідачем було використано кредитних коштів у розмірі 71749,51 грн., сплачено на рахунок - 78748,16 грн. При цьому Позивач мав право нараховувати проценти протягом строку кредитування у розмірі 19693,34 грн. Також, слід зазначити, що позивачем було незаконно нараховано 8467,76 грн. неузгоджених платежів. Верховний Суд висловив свою позицію по аналогічній ситуації в Постанові від 09.01.2020 року по справі №643/5521/19, зазначивши: «…47. Встановивши, що анкетазаява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.». Враховуючи, зазначену вище черговість погашення, Відповідачем було повністю сплачено нараховані відсотки, а заборгованість за тілом кредиту становить 12754,69 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також 250,96 грн. сплаченого судового збору пропорційно задоволеній сумі позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial