Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 21.08.2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9235178, який підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання електронного підпису та одноразового ідентифікатора. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в порядку, передбаченому договором, натомість відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 10.04.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 1-10042024, відповідно до умов якого ТзОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 00-9235178. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань штрафних санкцій чи відсотків. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 00-9235178 від 21.08.2023, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 18 300 грн, з яких 6 000, 0 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 12 000, 0 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 300, 0 грн - заборгованість за комісіями. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. Згідно наданого відзиву представника відповідача позов відповідачем не визнається. ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» 21.08.2023 року було надано фінансову послугу [PERSON] шляхом укладення кредитного договору № 00-9235178, який не містить ознаки кредитного договору. Надана позивачем копія договору не містить підпису [PERSON] , також графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідача, тому можна дійти висновку, що [PERSON] не ознайомлювався з умовами кредитування. Крім того, суду не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому позивачем розрахунку. Належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами договору позивач не представив, том у позов є необґрунтований і не підлягає задоволенню. Також згідно розрахунку заборгованості розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Тому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, провадженя по справі - закрити. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 07 січня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 31 січня 2025 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України справу розглядати з повідомленням сторін. Відповідачу було направлено судову повістку та матеріали. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представника відповідача про витребування доказів. Судом виносились ухвали про витребування доказів, а саме - за клопотанням представника відповідача ухвалами від 31 січня 2025 року та повторно 13 березня 2025 року було зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду інформацію про те, чи видавалась АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] платіжна картка № [NUMBER] , виписки по рахунку [PERSON] за період з 21.08.2023 по 21.09.2023 року, ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] , номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 21.08.2023 по 21.09.2023 року, інформацію, чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] . Витребувана судом інформація надійшла до суду. У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що 21 серпня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9235178. Сума кредитного ліміту складає 6000 грн. Строк дії Кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит до 19 грудня 2023 року або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 10 вересня 2023 року протягом дії Кредитної лінії, Позичальник зобов`язується сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 0, 88% від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. Стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. За надання Кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію у розмірі 5,00 % від суми Кредиту, що складає 300, 0 грн. Цільове призначення Кредиту на споживчі потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 5364, 25%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору складає 22356, 00 грн. Даний договір [PERSON] підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого 21.08.2023 в 21.20 год, введено 21.08.2023 в 21.21 год. Відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону [NUMBER] (а.с.11-13) До матеріалів справи також доданий графік платежів та паспорт споживчого кредиту, які підписані електронним підписом [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора. ( а.с. 15-17). Також до матеріалів справи додані правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші» (а.с.18 зв- 24). Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Качай гроші» [PERSON] укладено договір 00-9235178 від 21.08.2023 року з ТОВ «Качай Гроші», одноразовий ідентифікатор [NUMBER], час відправки ідентифікатора позичальнику 21.08.2023 о 21:20:56, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор [NUMBER] (а.с.32). Згідно інформаційної довідки від 22.04.2024 року № 647/04 додатку до неї та переліку, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, типу «видача» на сайті KACHAY.COM.UA, а саме 21.08.2023 року о 21:22:43 на суму 6000,00 грн. Банк емітент Приват-банк». Маска картки клієнта [NUMBER] . Прізвище клієнта [PERSON] (а.с.32 зв-35). Відповідно до детального розрахунку заборгованості за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 00-9235178 від 21.08.2023 року станом на 10.04.2024 року в сумі 18 300 грн, яка складається з 6 000, 0 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 12 000, 0 грн - заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 300, 0 грн - заборгованості за комісіями. (а.с.36-37) 10 квітня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) та ТОВ «Качай Гроші» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 1-10042024, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за Укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги ( а.с.38-40). Згідно платіжної інструкції № 422780049 від 12 квітня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» на рахунок ТОВ «Качай Гроші» було перераховано 1168064,68 грн. Призначення платежу оплата згідно договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 року (а.с.40 зворот). Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді до Договору Факторингу № 1-10042024 від 10 квітня 2024 року, згідно з вимогами п.8.3.2 - 8.3.3. Договору факторингу № 1-10042024 від 10 квітня 2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в електронному вигляді Клієнта від 10 квітня 2024 року, складений за формою згідно із Додатком № 1-1 до Договору (а.с.41). Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «Качай Гроші» до Договору Факторингу № 1-10042024 від 10 квітня 2024 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 18300,00 грн. (а.с.41 зв - 43). Вказане також підтверджується витягом з реєстру боржників за кредитним договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «Качай Гроші» до Договору Факторингу № 1-10042024 від 10 квітня 2024 року (а.с.44). Зі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статуту ТОВ «Факторинг Партнерс», Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Факторинг Партнерс», є фінансовою установою; має ліцензію на провадження економічної діяльності: надання інших фінансових послуг та інші види грошового посередництва (а.с. 6-10). Згідно наданої на запит суду від АТ КБ «ПриватБанк» інформації на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону, на який виправляється інформація про підтвердження операцій за даною платіжною карткою за період з 21.08.2023 по 21.09.2023, який знаходиться анкетних даних [PERSON] - [NUMBER] . Згідно наданої виписки по рахунку [PERSON] 21.08.2-23 року зараховано переказ в сумі 6000, 0 грн (а.с.104-105) При вирішенні справи судом застосовуються наступні норми права. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» Статтею 12 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону «Про електронну комерцію». Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведена наявність грошового зобов`язання відповідача перед позивачем, яке ним не виконується, та за невиконання якого настає цивільно-правова відповідальність, передбачена наведеними законодавчими нормами. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що між [PERSON] та ТОВ «Качай Гроші» було укладено Договір кредитної лінії № 00-9235178. Даний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом. У суду не має сумніву, що саме [PERSON] отримав позику в сумі 6000 грн. [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорах строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 18300,50 грн. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 0477320086 від 27 листопада 2024 року (а.с. 1) позивачем було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 9000 грн, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Встановлено, що 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було укладено договір № 02-07/2024 про надання правничої допомоги (а. с. 25-26). Згідно витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 08.11.2024 року сторони за договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 січня 2024 року, ТОВ «Факторинг Партнерс», в особі директора Сердійчук Я.Я., та Адвокатське об`єднання - АО «Лігал Ассістанс», погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариства у відповідності до Заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: надання усної консультації з вивченням документів - 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6000 грн. (а. с. 29). Відповідачем та йогопредставником у відзиві жодним чином не спростована пред`явлена позивачем до стягнення сума судових витрат. Тому, враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної роботи, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є співмірними, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved