Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги мотивувало тим, що 26 лютого 2024 року між [PERSON] та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики №2476517. Також 17 квітня 2024 року між ними було укладено договір позики №79822933. Відповідно до умов цих договорів позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, погодився з тим, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою вебсайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.\~641,\~644 ЦК України\~та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. 14 червня 2021 року між позивачем та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Відповідно до реєстрів боржників № 28 від 25 липня 2024 року та №30 від 19 серпня 2024 року до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача відповідно за договором позики №2476517 від 26 лютого 2024 року в сумі 20400,000 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14400,00 грн сума заборгованість за відсотками, а за договором позики №79822933 від 17 квітня 2024 року в сумі 5395,80 грн, з яких: 1700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 299,20 грн сума заборгованості за відсотками, 3396,60 грн сума заборгованості за пенею. Крім того, 22 лютого 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7612250, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, зазначений у п.10 договору. Відповідно до умов договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредиторові з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно п.п. 2.1 п. 2 кредитного договору. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщенні на сайті www.creditplus.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27 вересня 2024 року між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу №27092024, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. З реєстру боржників від 27 вересня 2024 року до договору факторингу №27092024 від 27 вересня 2024 року слідує, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3178,00 грн, з яких: 600,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1518,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1060,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаними договорами, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань штрафних санкцій. При цьому, вказана сума заборгованості за цими договорами не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами, а саме: за договором позики №2476517 від 26 лютого 2024 року в сумі 20400,000 грн, за договором позики №79822933 від 17 квітня 2024 року в сумі 5395,80 грн, за кредитним договором № 7612250 від 22 лютого 2024 року в сумі 3178,00 грн, в загальному розмірі 28973,80 грн, а також судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, будь-яких інших клопотання ним подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено\~наступні фактичні\~обставини справи,\~яким відповідають\~правовідносини,\~врегульовані нормами\~ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено,\~що 26\~лютого 2024\~року між\~ТОВ «1\~безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] \~із використання\~вебсайту https://clickcredit.ua/informaciya\~був укладений\~договір позики\~(з\~фіксованою процентною\~ставкою)\~№2476517. Відповідно до його умов ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати [PERSON] у власність грошові кошти у розмірі 6000,00 грн шляхом перерахування на його банківський рахунок із використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Строк позики - 20 днів, останній день повернення позики 17 березня 2024 року. Базова процентна ставка/день - 2,5%. Денна процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов програми лояльності протягом первісного строку кредитування) 0,75%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період воєнного стану) - 2,7%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1181,55%. Орієнтовна загальна вартість позики 6900,00 грн. Також,\~17\~квітня 2024\~року між\~ТОВ «1\~безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] \~із використання\~вебсайту https://mycredit.ua/ua/documents-license/\~був укладений\~договір позики\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики)\~№79822933. Відповідно до його умов ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати [PERSON] у власність грошові кошти у розмірі 1700,00 грн шляхом перерахування на його банківський рахунок із використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Строк позики 20 днів, останній день повернення позики 06 травня 2024 року. Денна процентна ставка/день 0,88 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%. Договором сторони також передбачили сплату пені у розмірі 2,7%/день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 2151,96 %. Орієнтовна загальна вартість позики 1999,20 грн. За п. 5.3 указаних договорів, підписавши їх, відповідач підтвердив, що до моменту їх підписання вивчив ці договори та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщений на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Вказані договори укладені у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу (п.21 договорів). Згідно п. 23 цих договорів позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ. Відповідно до п. 28 договорів, інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Як слідує з матеріалів справи вказані договори підписані відповідачем за допомогою одноразових ідентифікаторів, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договорів міститься коди ідентифікатора відповідача, а саме: в договорі позики №2476517 від 26 лютого 2024 року 3М2bn2, а в договорі позики №79822933 від 17 квітня 2024 року 16043, які є безпосередніми підписами відповідача. Ідентифікаційна частина договорів позики в розділі «Позичальник» містить ідентифікуючі дані [PERSON] , в тому числі в обох договорах зазначено рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п. 6 договорів, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цими договорами (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку із продовженням строку позики обираються позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження строку позики та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, а також відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Згідно п. 4 договору позики №2476517, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена у п.п. 2.3 п.2 договору. Згідно п. 4 договору позики № 79822933 проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. 28 липня 2021 року сторони цього договору уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу, внісши зміни до п.1.3 договору щодо порядку повідомлення боржників, 13 червня 2022 року укладена додаткова угода №7 до договору факторингу, якою сторони виклали п. 9.1 договору в новій редакції, визначивши момент укладення і набрання чинності договору та строк, протягом якого він дійсний. 25 липня 2024 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, визначивши загальну суму вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №28 від 25 липня 2024 року. 25 липня 2025 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстру боржників №28 від 25 липня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників №28 від 25 липня 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором №2476517 на загальну суму 20400,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14400,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 19 серпня 2024 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду №34 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, визначивши загальну суму вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №29 від 19 серпня 2024 року. 19 серпня 2025 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстру боржників №30 від 19 серпня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників №30 від 19 серпня 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором №79822933 на загальну суму 5395,80 грн, з яких: 1700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 299,20 грн - сума заборгованості за відсотками, 3396,60 грн сума заборгованості за пенею. Крім того, 22 лютого 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №7612250 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 600,00 грн на споживчі(особисті) потреби, строком на 350 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Детальні терміни (дата) повернення кредиту та сплата процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується\~Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконує свої зобов`язання на умовах та у строк визначені в договорі. У споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором, а підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. За п. 1.5 -1.5.1 договору передбачений фіксований тип процентної ставки. Проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною процентною ставкою, що становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.4 цього договору. За змістом п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка 0,99% в день застосовується якщо споживач до 18 березня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності отримує від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних умовах). За п. 1.9-1.10 договору орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 59995,62% річних, а за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки\~23747,09% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 5220,00 грн, а за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки\~5038,50 грн. Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний застосунок «CreditPlus». Ідентифікація споживача в ІКС здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок «CreditPlus» в порядку передбаченому договороч та/або\~Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході (в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ мобільного застосунку «CreditPlus» (п.1.1 договору). Відповідно до п. 9.6 кредитного договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом, споживачу в особистий кабінет/ мобільний застосунок «CreditPlus» для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписанням електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1 договору). Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, сума кредиту (його частинами) перераховується (утримується) товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту 22 лютого 2024 року або 23 лютого 2024 року. Згідно з п. 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод\~факт/факт. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 200,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 10,00 гривень, починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4 договору). Додаток №1 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за умов виконання відповідачем своїх зобов`язань на умовах та в строк передбачений договором (графіком платежів). Позивачем до цього договору доданий паспорт споживчого кредиту, який містять відомості про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №7612250 від 22 лютого 2024 року відступлене позивачу. Відповідно до п.1.2 цього договору перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників. 27 вересня 2024 року між сторонами був підписаний акт прийому передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27092024 від 27 вересня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача за договором №7612250 на загальну суму 3178,00 грн, з яких: 600,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1518,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1060,00 грн сума заборгованості за пенею. Договори факторингу є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 06 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Отже до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право кредитора за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується дослідженими доказами. Судом установлено, що позичальник відповідач, неналежно виконує умови кредитних договорів та має заборгованість. Щодо суми заборгованості та розрахунків заборгованості за вищевказаними кредитними договорам, то суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що за його розрахунком за період з 25 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року за договором №2476517 має місце заборгованість відповідача у загальному розмірі 20400,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14400,00 грн сума заборгованості за відсотками. За договором №79822933 за період з 19 серпня 2024 року по 31 грудня 2024 року заборгованість загалом становить 5395,80 грн, з яких: 1700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 299,20 грн сума заборгованості за відсотками, 3396,60 грн сума заборгованості за пенею. Саме такий розмір заборгованості був відступлений позивачу ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». У порушення умов вказаних договорів відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредитів у розмірах та на умовах, визначених укладеними правочинами, презумпція правомірності яких не спростована, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за основною суму боргу за обома кредитними договорами, а саме: 6000,00 грн за договором №2476517 від 26 лютого 2024 року та 1700,00 грн за договором №79822933 від 17 квітня 2024 року. Що ж до розміру нарахованих відсотків за обома цими договорами, то як встановлено судом за договором №2476517 від 26 лютого 2024 року відповідачу надавався кредит строком на 20 днів до 17 березня 2024 року зі сплатою відсотків, базова ставка яких визначена у 2.5% у день, тип процентної ставки фіксована, та денна процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності протягом первісного строку кредитування) 0,75% в день. За договором №79822933 від 17 квітня 2024 року відповідачу надавався кредит на 20 днів строком до 06 травня 2024 з денною процентною ставкою 0,88%. Тобто за обома договорами позики передбачені різні умови нарахування відсотків. При цьому ані текст договору №2476517 від 26 лютого 2024 року, ані договору №79822933 від 17 квітня 2024 року не містить положень щодо продовження строків кредитування. У постанові Великої Падати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зроблено висновок, що проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст. 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України». Указаних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Відтак ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало право нараховувати проценти за договором №2476517 лише по 17 березня 2024 року, а за договором №79822933 по 06 травня 2024 року, тобто в межах строку кредитування. У додатку №1 до договору позики (з фіксованою процентною ставкою) №2476517 від 26 лютого 2024 року, який є невід`ємною частиною договору, зазначено, що загальна вартість кредиту 6900,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума кредиту, 900,00 грн сума нарахованих процентів за користування кредитом за 20 днів розрахункового періоду, що розраховані за зниженою процентною ставкою. У додатку №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79822933 від 17 квітня 2024 року, який є невід`ємною частиною договору, зазначено, що загальна вартість кредиту становить 1999,20 грн, з яких: сума кредиту 1700,00 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом за 20 днів розрахункового періоду становить 299,20 грн, що розраховані за зниженою процентною ставкою. Оскільки позика надавалася відповідачу за договором № 2476517 строком з 26 лютого до 17 березня 2024 року і у матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами продовження строку користування кредитом, а його сторони узгодили розмір нарахованих відсотків за цей період з розрахунку зниженої процентної ставки 0,75% у розмірі 900,00 грн, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача процентів саме в розмірі 900,00 грн. За договором №7982293 позика надана строком з 17 квітня до 26 травня 2024 року і у матеріалах справи також відсутні докази щодо погодження сторонами продовження строку користування кредитом, позивач просить стягнути відсотки у розмірі 299,20 грн, що були узгоджені за вказаний період, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на задоволення вимог позивача. Разом з тим, за договором №79822933 від 17 квітня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» також просить стягнути з [PERSON] 3396,60 грн пені. Як убачається зі змісту даного договору, сторонами дійсно узгоджено стягнення пені у розмірі 2,7% в день. Однак відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Беручи до уваги, що заборгованість у виді неустойки в сумі 3396,60 грн за кредитним договором №79822933 від 17 квітня 2024 року нарахована в період дії в Україні воєнного стану, тому в силу вищевказаних положень чинного законодавства позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення та відповідно позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3396,60 грн пені задоволенню не підлягає. Щодо заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №7612250 від 22 лютого 2024 року, то згідно розрахунку за період з 27 вересня 2024 року по 31 грудня 2024 року вона становить 3178,00 грн, з яких: 600,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1518,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1060,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. При цьому слід зазначити, що за умовами вказаного договору строк користування кредитом визначений у 350 днів з 22 лютого 2024 року, тобто строк кредитування закінчується 06 лютого 2025 року. Позивач направив до суду позовну заяву засобами поштового зв`язку 30 січня 2025 року та така зареєстрована судом 03 лютого 2025 року. Тобто на момент пред`явлення позову строк кредитування не закінчився. За умовами договору №7612250 від 22 лютого 2024 року сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення (кожні 25 днів), здійснюватимуться згідно графіка платежів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів також визначені графіком платежів. З графіка платежів слідує, що позичальник зобов`язаний погасити суму кредиту за договором в останній день строку кредитування, тоді як сплата відсотків у конкретно визначеному розмірі, зважаючи на розмір процентної ставки у конкретний період, розрахована з періодичністю у 25 днів. У той же час, умовами договору у п. 5.4 визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Також визначено, що вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу споживача, зазначену в договорі (або окремо надану споживачем товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані споживача, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені споживачем), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). Слід також зазначити, що Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 20 - 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі №638/13683/15-ц, ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлювала обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги ч.10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Положення ч.10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, втратили чинність, проте аналогічним чином обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту передбачено ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування». З матеріалів справи слідує, що відповідачу за вказаними договорами було надано кредит на споживчі потреби. Враховуючи, що кредитні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наданням кредиту на споживчі потреби, то спірні правовідносини, що стосуються дострокового повернення кредиту, врегульовані положеннями ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», якою визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Тобто, якщо кредитор за вищевказаними наслідками бажає дострокового повернення всього кредиту, то повинен направити вимогу клієнту та повідомити його, що у випадку не погашення прострочки протягом 30 днів (60 днів за іпотекою) настане момент сплати всієї суми виданих коштів. Протягом вказаного строку позичальник може погасити вказану суму, що призведе до втрати чинності вимоги кредитора та, як наслідок, до повернення у графік платежів. За умовами договорів, як вказувалося, така вимога направляється на електронну адресу споживача та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані споживача, у тому числі месенджери (п.5.4 договору). Проте на виконання вищевказаних вимог, позивачем не наданого жодного доказу, а звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Як наслідок позивачем не доведено дотримання порядку дострокового повернення кредиту за вимогою позивача, а тому відсутні підстави для дострокового стягнення кредиту у розмірі 600,00 грн. Разом з тим, враховуючи те, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, а позичальник, отримавши кредитні кошти, не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання щодо їх повернення (неналежним чином сплачував щомісячні проценти), суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення простроченої заборгованості, строк погашення яких настав. З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивачем не дотримано порядок дострокового повернення кредиту, тому суд вважає, що стягненню підлягає лише заборгованість за процентами в розмірі 1518,00 грн, що визначена станом на 27 вересня 2024 року та право вимоги на яку саме у цьому розмірі передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу від 27 вересня 2024 року №27092024. Стосовно штрафу у розмірі 1060,00 грн за договором №7612250, який просить стягнути позивач, то як слідує, такий нарахований у період дії воєнного стану в Україні, тому враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1060,00 грн штрафу задоволенню не підлягає. Зважаючи на невиконання позичальником своїх зобов`язань права позивача є порушенні, існує заборгованість за кредитними договорами, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов з урахуванням вищенаведеного підлягає частковому задоволенню, а сума заборгованості, встановлена судом, підлягає стягненню в примусовому порядку. З огляду\~на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: за договором позики (з фіксованою процентною ставкою) № 2476517 від 26 лютого 2024 року на загальну суму 6900,00 грн, з яких: 6000,00 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 900,00 грн загальна заборгованість за відсотками; за договором позики (на умовах повернення позики а кінці строку позики) № 79822933 від 17 квітня 2024 року на загальну суму 1999,20 грн, з яких: 1700,00 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 299,20 грн загальна заборгованість по відсоткам. за договором про надання споживчого кредиту № 7612250 від 22 лютого 2024 року 1518,00 грн заборгованості за відсотками. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню 10417,20 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимоги (35,95%) в сумі 1088,68 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial