Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, зазначаючи, що 28.11.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, факт укладення договору підтверджується укладеною між сторонами розпискою. [PERSON] отримав від нього грошові кошти в розмірі 3203 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язалася повернути позику до 28.02.2022 року та сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноруч розписку. Проте, у визначений строк відповідач свого зобов`язання за договором позики не виконав, борг не повернув і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути із відповідача борг за розпискою: 3203 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 288 грн. - плата за користування кредитом та судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. Ухвалою судді від 05.03.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 04.04.2025 року, відкладено на 15.04.2025 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві до суду не заперечував проти розгляду справи в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав, тому у суду є підстави для розгляду справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.280-289 ЦПК України у заочному порядку, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 28.11.2021 року відповідач [PERSON] склав розписку про отримання в позику у [PERSON] грошових коштів у розмірі 3203 грн та зобов`язалась повернути суму боргу до 28.02.2022 року і сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав та передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 3203 грн., на що вказує останній у своїй розписці. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] зобов`язався повернути позивачу [PERSON] позику в сумі 3203 грн. та 3 % за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 28.02.2022 року, про що зазначив в розписці. Проте, відповідач борг в сумі 3203 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 28.02.2022 року і на час звернення позивача із позовом до суду не повернув. Відповідно до ст. 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідача за розпискою становить: 3203 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 288 грн. - плата за користування кредитом, всього 3491 грн. На підставі викладеного, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики від 28.11.2021 року та [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] прострочену заборгованість за основною сумою боргу - 3203 грн., 288 грн. - плату за користування кредитом, всього в сумі 3491 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved