Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Представник позивача Дашко В.М. звернувся до суду з позовом в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 17.03.2020 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви). 17.03.2020в підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000,00 грн. (п.1.2. Договору); але в процесі користування клієнту було підвищено кридитний ліміт до 75 000 грн.; тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; строк кредитування: 20 років (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 43,2% (п.1.3 Договору); в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 42,0 % річних. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору). Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місця прострочення. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 02/24, тип -Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку (додається до позовної заяви). Відповідач станом на 10.12.2024 року має заборгованість 67308.67 грн., яка складається з наступного: 67308.67 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2025 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд даної справи без його участі в спрощеному порядку. Відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Однак, у наданий судом строк відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.\~178\~та ч. 5 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. 11.03.2025 від відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання та про направлення йому копії позовної заяви. Відповідачу направлялася копія позовної заяви на адресу [ADDRESS] , також на вказану відповідачем адресу [ADDRESS] , однак поштове відправлення повернулося у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 15.04.2025 року від відповідача повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи. Суд не бере до уваги багаторазові заяви відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи, так як останній зловживає процесуальними правами, що в свою чергу спрямовано на безпідставне затягування розгляду справи, і тому розглядає справу за наявними у справі доказами Судом встановлено, що 17.03.2020 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви). 17.03.2020в підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000,00 грн. (п.1.2. Договору); але в процесі користування клієнту було підвищено кридитний ліміт до 75 000 грн.; тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; строк кредитування: 20 років (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 43,2% (п.1.3 Договору); в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 42,0 % річних. Відповідач станом на 10.12.2024 року має заборгованість 67308.67 грн., яка складається з наступного: 67308.67 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням (на думку позивача) позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності та з огляду на те, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем не виконані, відповідач не виконував передбачені кредитним договором зобов`язання з погашення заборгованості по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що у свою чергу порушує права АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим позов слід задовольнити повністю. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 2 422, 40 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved