Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до\~ [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук Оксана Лук`янівна, про відшкодування витрат, здійснених на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця та витрат, здійснених на управління спадковим майном. У позові зазначає наступне. [PERSON] , у період від початку захворювання спадкодавця - [PERSON] , [INFO] , який був громадянином Республіки Польща, зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] , до дати його смерті здійснювала за ним догляд, утримання, лікування та поховання. Зазначає, що на підставі довіреності від 31 липня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевським А.В., позивач була уповноважена представляти перед третіми особами інтереси спадкодавця. Також, на підставі довіреності від 29 листопада 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріальног округу Девляшевським А.В., позивач була уповноважена представляти [PERSON] , як підприємця перед третіми особами. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане 10.07.2020 року Стрийським міським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Зазначає, що [PERSON] , та [PERSON] , знайомі з 1998 року, оскільки разом працювали на роботі в м.Варшава Республіка Польща. З 2001 року спадкодавець постійно проживав на території України, де вів свою основну діяльність. Зазначив, що у 2002 році позивач разом із спадкодавцем почали вести діяльність - заснували гуртівню будівельних матеріалів ПП "ТКМ" у м.Івано-Франківськ. Зазначив, що у 2003 році купили будинок, який знаходиться в Коломийському районі с.Хоросна, зробили ремонт і разом відпочивали там по вихідних. У 2007 створили додаток до Львівської газети "З ГРОДУ РЕВЕРИ" і видавали його два рази на місяць, а у травні 2007 року вони зареєстрували і почали видавати українсько-польську мовну газету "Кур`єр Галіційський". Зазначив, що у 2012 році позивач орендувала приміщення у [ADDRESS] , куди перенесли редакцію газети. Цього ж року, у зв`язку із кризою позивач та спадкодавець закрили гуртівню будівельних матеріалів ПП "ТКМ". Із 2012 року [PERSON] , уповноважував позивача довіреностями управляти його підприємницькою діяльністю і приватними справами. Довіреність постійно оновлювали по закінченню терміну дії. У 2018 році куплено квартиру у [ADDRESS] , право власності на яку оформено на ім`я спадкодавця. Зазначив, що розпорядження на випадок своєї смерті, тобто заповіту, спадкодавцем складено не було, спадкоємцями першої черги є [PERSON] , як син померлого, та [PERSON] , як дружина померлого. Зазначив, що спадкоємці протягом всього часу проживання спадкодавця на території України майже не підтримували із ним зв`язок, а під час його лікування не відвідували його та не надавали жодної матеріальної допомоги. Зазначив, що при повідомленні спадкоємців про смерть [PERSON] , вони відмовились надавати фінансову допомогу на його поховання, хоча їм було відомо про фінансову скруту спадкодавця і борги, що залишились після лікування [PERSON] . Зазначив, що позивач була змушена звернутись по допомогу у похованні [PERSON] , до Фундуації польсько-української співпраці, які допомогли транспортувати і поховати [PERSON] у Республіці Польщі. Оскільки позивач не має родинних зв`язків із спадкодавцем, відповідно вона не може претендувати на частку у спадковому майні. Усе спадкове майно успадковується [PERSON] та [PERSON] , які після смерті спадкодавця звернулись до нотаріуса для прийняття спадщини. Зазначив, що для досудового врегулювання спору, позивач зверталась із претензією до спадкоємців [PERSON] , опосередковано через приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л., із вимогою повернути позивачу витрати на утримання, догляд та лікування спадкодавця, проте спадкоємці відмовились у добровільному порядку здійснити дане відшкодування. Вказує, що після смерті спадкодавця, у позивача залишились боргові зобов`язання перед третіми особами, які виникли у зв`язку із оплатою його лікування. Також представник позивача вказує на хронологіях захворювань спадкодавця у період з 2017 року по 09 липня 2020 року (дату смерті), зазначив, що у спадкодавця почались проблеми із здоров`ям. Вказує, що від початку захворювання [PERSON] , не був спроможний самостійно фізично та матеріально забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та лікування, та у зв`язку з тим що [PERSON] та [PERSON] не підтримували із ним постійний зв`язок і не надавали жодної допомоги, то таку допомогу здійснювала позивач, в тому числі й матеріальну. Після перенесеної операції по заміні кульшовогу суглобу, стан здоров`я [PERSON] , погіршився, він не міг сам пересуватися і потребував цілодобової опіки. Зазначив, що позивач задля допомоги почала проживати разом із ним. Зазначив, що [PERSON] , постійно готувала йому спеціальну дієтичну їжу, вела журнал діагностичних даних для лікарів, купляла ліки, забезпечувла гігієну, завжди супроводжувала його у лікарнях, оплачувала комунальні платежі, тобто як вказує, фактично на добровільній основі здійснювала постійний догляд за спадкодавцем. Як вказує, представник позивача, переважна більшість витрат здійснювалась за особисті кошти позивача, зазначає, що про це свідчать численні візити в лікарні, де позивач була контактною особою та здійснювала оплату медичних послуг, які надавались спадкодавцю, зазначив, що здійснення оплати різноманітних потреб [PERSON] , була з її особового банківського рахунку ( такі як оплата за аналізи в приватних лабораторіях, покупка ліків, оплата комунальних платежів). З березня 2020 року після впровадження карантину, позивач була змушена запрошувати лікарів, лаборантів для взяття аналізів і викликати швидку допомогу додому. Зазначив, що в липні 2020 року [PERSON] , госпіталізували у кардіологічний центр м.Стрий, де з ним в одній палаті до дня його смерті перебувала позивач. За період спільного проживання із спадкодавцем, позивач за особисті кошти також займалась благоустроєм будинку за адресою: [ADDRESS] та квартири за адресою [ADDRESS] , які належали спадкодавцю на праві приватної власності: робила ремонт, купувала меблі та інші предмети домашнього побуту. Зазначив, що позивач та спадкодавець були у дуже хороших відносинах. Зазначив, що з метою лікування спадкодавця- [PERSON] , [PERSON] , у період часу з 09.07.2017 року по 09.07.2020 рік було здійснено витрати на придбання ліків, проведення заходів для встановлення діагнозу захворювання, госпіталізації та заходів проведення оперативного втручання в розмірі 399373 гривні. З метою матеріально-побутового забезпечення [PERSON] , утримання житлового приміщення у якому він проживав та іншого нерухомого майна, що увійшло до складу спадщини [PERSON] , у період часу з 09.07.2017 року по 09.07.2020 року було здійснено витрати в розмірі 171525 гривень, а також з метою поховання, організації похорон та увічнення пам`яті померлого [PERSON] , [PERSON] , було здійснено витрати на суму 4500 гривень. Після смерті [PERSON] , [INFO] у м.Стрий приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л., було заведено спадкову справу. Згідно договору на управління спадщиною від 23.07.2020 року укладеного між приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л., та [PERSON] , від імені якої діяла згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л., 15 липня 2020 року, [PERSON] , до складу спадщини [PERSON] , увійшли зокрема: 1. Права на засіб масової інформації "Кур`єр Галіційський", а також права на усі сторінки сайту в соціальних мережах та мережі Інтернет; 2. Права на засіб масової інформації "ВІЛЬНІ З ВІЛЬНИМИ"; 3. Права на засіб масової інформації "Кур`єр польський"; 4. Житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами що розташований по [ADDRESS] ; 5. Земельна ділянка для будівництвіа і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в селі Хоросна, Коломийського району, Івано-Франківської області; 6. Квартира [ADDRESS] ; 7. Право оренди на земельну ділянку для вдеення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в селі Станіславівка, Коломийського р., Івано-Франківської області. Зазначає, що позивач, була управителем спадкового майна згідно договору на управління спадщиною від 23.07.2020 року. Зазначив, що хоча управління спадщиною згідно пункту 8 даного Договору, здійснювалось безоплатно, проте позивач понесла витрати на суму 9000 гривень за вчинення нотаріальних дій при видачі на ім`я [PERSON] , свідоцтва управителя спадщиною та посвідченоня договору на управління спадщиною 23 липня 2020 року. Також, позивачем було понесено витрати на суму 20000 гривень за надання правової допомоги та консультацій, що стосуються спадкових правовідносин та охорони спадкового майна. Представник позивача в інтересах позивача, просить суд стягнути з [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~витрати на\~утримання,\~догляд,\~лікування та\~поховання спадкодавця\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~у розмірі\~575398,00\~грн,\~а також\~просить стягнути\~з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] витрати на управління спадковим майном спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , у розмірі 29000,00 грн. Представник позивача Тинів І.Д., в судове засідання з`явився в режимі відеоконоференції, позов просив задовольнити повністю. Представник відповідача, [PERSON] , адвокат Жак Н.Т., заперечила щодо позову повністю, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, раніше долучила клопотання про долучення доказів, в яких зокрема й міститься відзив. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив усі твердження позивачки, що містяться у позовній заяві, зазначив, що не визнає позов як у предметі так і у частині суми. Зазначив, що позивачка мала доступ до банківських рахунків спадкодавця та " [PERSON] " оскільки невдовзі після смерті спадкодавця здійснено низку переказів. Крім того, 01 червня 2017 року спадкодавець зняв зі свого банківського рахунку суму 40000 доларів США, яку він витратив на своє лікування та поточні потреби. Зазначив, що не позивачка, а спадкодавець ніс витрати на своє утримання та лікування. Зазначив, що позивачка долучила до позовної заяви підтвердження про надання медичної послуги щодо лікування тазостегневого суглоба спадкодавця від 25 лютого 2020 року, у лютому 2020 року спадкодавець зняв зі своїх рахунків кошти на загальну суму 50000 польських злотих. Зазначив також, що регулярно спілкувався зі своїм батьком, у зв`язку з пандемією підтримував зв`язок по телефону та через відеоконференецію. Також не погоджується із твердженням позивачки про наявність у спадкодавця боргів та скрутного фінансового становища, що явно суперечить здійснюваній ним господарській діяльності. Також і заперечив той факт, що коли-небудь отримував листа (копію якого було додано до позовної заяви) датованого 08 січня 2021 року в якому позивачка нібито просила його та відповідачку [PERSON] відкодувати витрати, про позовні вимоги відповідач дізнався лише зі змісту позовної заяви. Заперечує відповідач й той факт, що позивачка за власні кошти робила ремонт та придбала меблі в будинок та квартиру його батька. Усі витрати на утримання квартири, ремонт, придбання матеріалів та обладнання фінанусвав виключно його батько. Вказує, що позивачка надала договори на виконання ремонтних робіт та закупівлю будівельних матеріалів, але з них не вбачається що вона здійснила оплату або виділила для цього власні кошти- які не походять з майна спадкодавця. Зазначає, й зокрема те, що послуги були виконані у 2018 році, тобто за 2 роки до смерті спадкодавця, тому немає зв`язку між цими витратами та утримання і лікуванням спадкодавця. Представник відповідача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] щодо позову заперечує в повному обсязі, просив відмовити в позовних вимогах повністю. У відзиві на позов [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити. Мотивує дану вимогу тим, що долучені до позову підтвердження за надані медичні послуги та рахунків-фактур на оплату лікування спадкодавця, виходить, що вони підтверджують лише факт надання медичних послуг спадкодавцеві і їхню вартість, але не підтверджують ані найменшим чином того, що позивач повинна була покрити зазначені в них суми, також і заперечила той факт, що коли-небудь отримувала листа (копію якого було додано до позовної заяви) датованого 08 січня 2021 року в якому позивачка нібито просила її та відповідача [PERSON] відшкодувати витрати. Третя особа в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона працювала в " [PERSON] " засновником якого був [PERSON] , була влаштована у даному видавництві, як журналіст, оскільки вона за професією являється журналістом, вказала, що видавництво відбувається та функціонує в даний час, вказала, що [PERSON] мав теплі стосунки до своєї сім`ї, зокрема й до свого сина, відносно [PERSON] , зазначила, що бачила її декілька разів, зазначила, що офіційно [PERSON] в " [PERSON] " не була працевлаштована, також вказала, що у видавництві фінансових проблем ніколи не було, щодо власного приватного життя померлий [PERSON] своїм працівникам особливо не розповідав. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК передбачено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1232 ЦК України, спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Судом встановлено, помер спадкодавець [PERSON] [INFO] , та відповідачі є спадкоємцями померлого. Позивачка надала суду ряд документів. Зокрема [PERSON] , видано довідку про те, що при оплаті нотаріальних дій при видачі на ім`я [PERSON] , свідоцтва управителя спадщиною та посвідчення договору на управління спадщиною 23 липня 2020 року нею оплачено: вартість бланків нотаріальних документів, за витяги та довідки із Єдиних тиа Державнитх реєстрів, послуги нотаріуса - всього разом 9000,00 гривень, що знаходить своє підтвердження в даній справі (т.1. а.с.54). Однак, оскільки договір на управління спадщиною є безоплатний, то суд приходить до висновку, що рахунок на оплату № 12 від 24 липня 2020 року покупцем є [PERSON] , а товаром робіт, послуг встановлена сума в 20000 гривень не підтверджує витрати позивача (т.1 а.с.64). Згідно з довідкою про підтвердження одержання від громадянки [PERSON] , Бюром перекладів та легалізації [PERSON] , встановлено, що позивач витратила 1500 гривень на переклад документів (т.1 а.с.105). Також суду разом із перекладом з української на польську мову було надано ряд квитанцій, щодо оплати комунальних послуг, проте у всіх квитанціях зазначено [PERSON] , тому суд приходить до висновку, що позивач не понесла витрат на комунальні послуги (т.1 а.с.128-т.2 а.с.36). Також судом встановлено, що позивачем надано ряд актів здачі-приймання робіт та акт надання послуг, зокрема акт здачі-приймання робіт від 22 лютого 2020 року № 26055 в сумі 550 гривень, акт здачі-приймання робіт від 14 лютого 2020 року № 21650 в сумі 1000 гривень, акт надання послуг № 92 від 03 березня 2020 року в сумі 22800 гривень, акт виконання робіт № 34711 від 24 квітня 2019 року в сумі 385 гривень, акт про надані медичні послуги від 17.02.2020 року в сумах 1550 гривень, 2318 гривень, 107 гривень, 146 гривень, 1504 гривень, акт надання послуг № 2 від 10 грудня 2019 року в сумі 790 гривень, квитанції в сумах 1445,65 гривень, 1550 гривень, 1504 гривень - не свідчать про витрати позивача. Однак рахунок на оплату в сумі 12800 гривень (т.2 а.с. 54) є підтвердженням витрат позивача. Рахунок на оплату № 55 від 25 лютого 2020 року в сумі 126232 гривні, не підлягає задоволенню, оскільки акт-здачі приймання робіт сам по собі не є прямим доказом оплати, він лише підтверджує факт виконання робіт, і їх приймання замовником, а оскільки платіжних документів немає, суд вважає, що дані вимоги є безпідставними. Встановлено судом й те, що бланк замовлення від ескулаб в сумах 1005 та 1220 гривень не знаходять своє підтвердження, що були оплачені позивачкою, хоча й наявний штамп оплачено, інформація щодо осіб вказана тільки, що пацієнтом являється [PERSON] (т.2.а.с.61, 62, 65). Згідно товарного чеку №04-Чк-0002147 від 10 квітня 2020 року втсановлено, що платником є [PERSON] , наявний її ідентифікаційний код, отже суму в розмірі 16194 гривні сплачену за розчин для одержувача [PERSON] суд вважає такою, що є доведеною, так як і сума в розмірі 3526 гривень від 10.04.2020 року, що підтверджується товарним чеком № 04-Чк-0002148 (т.2 а.с.67, 68, 71, 72). Встановлено, що товарний чек хоч і має штамп оплачено в сумі 1200 гривень, проте не вказано, хто платник, тому ця сума є не підтвердженою (т.2 а.с.75). Товарний чек № 04-Чк-0009326 від 17 грудня 2019 року на суму 19720 та товарний чек № 04-Чк-0006387 від 24 серпня 2019 року на суму 19720 гривень знаходять своє підтвердження оскільки платником зазначено [PERSON] , одержувач [PERSON] (т.2.а.с.78-84). Щодо акту надання послуг № 2 від 10 грудня 2019 року в сумі 790 гривень не підлягає задоволенню з такої ж причини, як і вище перераховані вимоги, тому що не є прямим доказом оплати позивачем акту наданих послуг (т.2, а.с.85). Акт про надані медичні послуги № 268 в сумі 800 гривень, підписана [PERSON] , і будь-яких відомостей щодо позивачки не міститься (т.2, а.с.87). Встановлено, й те , що Акт про надання послуг № 15726 від 01 липня 2020 року в сумі 1005 гривень не є доведений про те, що оплачений, тому не підлягає задоволенню, як і вище вказані акти надання послуг (т.2.а.с.89) Встановлено, що з долучених квитанцій від 27.02.2020 року, а також квитанцій від 04 липня 2020 року та від 21 березня 2020 року загальною сумою в 6400, підтвердженою та прийнятою від [PERSON] , є лише на суму 1400 гривень, тому в останній вказаній слід задвольнити, а врешті відмовити, оскільки не доведено, що саме позивач сплатила дані послуги (т.2 а.с.91). Встановлено, що позивачем додано ще ряд актів здачі-прийому робіт, зокрема від 16 січня 2020 року в сумі 310 гривень, 25 березня 2020 року в сумі 310 гривень, 09 квітня 2020 року в сумі 310 гривень, від 23 травня 2020 року в сумі 310 гривень, від 11 травня в сумі 1104 гривень, від 06 червня 2020 року в сумі 310 гривень, від 24 грудня2019 року в сумі 310 гривень, від 07 грудня 2019 року в сумі 310 гривень, від 21 червня 2019 року в сумі 310 гривень, від 01 червня 2019 року в сумі 310 гривень, від 06 липня 2019 року в сумі 310 гривень, від 22 серпня 2019 року в сумі 310 гривень, від 07 вересня 2019 року в сумі 310 гривень (т.2.а.с.93-117), не підлягають задоволенню оскільки акт-здачі приймання робіт само по собі не є прямим доказом оплати. Він лише підтверджує факт виконання робіті їх приймання замовником, а оскільки платіжних документів не має, суд вважає, що дані вимоги є безпідставними щодо вище перерахованих сум. Оцінюючи здобуті в судовому в судовому засіданні належні та допустимі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачкою не доведено та не обґрунтовано розмір понесених нею витрат на поховання, оскільки товарний чек від 10 липня 2020 року та рахунок № 299 від 15.07.2020 року на суми 3000 гривень та 1500 гривень не знаходять підтвердження, що були оплачені позивачкою, хоча на обох наявний штамп оплачено (а.с.131,133). Щодо договору на виконання робіт від 02.04.2018 року, як і договір купівлі-продажу № 31 від 03 квітня 2018 року, то суд вважає безпіставною дану вимогу в сумах 42600 гривень та 57700 гривень, оскільки вони були здійснені 2018 році, тобто за 2 роки до смерті спадкодавця, тому не має зв`язку між цими витратами та утримання і лікуванням спадкодавця (т.2.а.с.135, 140). Встановлено, також акт здачі прийняття-робіт від 18.05.2018 року в сумі 280 гривень, але вкотре позивачем не надано квитанції до даного акту, що він був сплачений саме нею, також це стосується, що не знайшло підтвердження накладної відпуску товару від 18.05.2018 року на суму 11390,99 гривень, а також рахунку на оплату № 1 від 14 червня 2018 року на суму 6300 гривень (т.2 а.с.151, 154, 156). На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково та слід стягнути солідарно з [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , громадянина Республіки Польща, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , та Крочак-Ровіцкі Веслави ( [PERSON] ), [INFO] , громадянки Республіки Польща, персональний номер в Реєстрі населення Польщі: [NUMBER] , жительки: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , громадянки України, зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , витрати на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , у розмірі 74860 ( сімдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят ) гривень, та слід стягнути солідарно з [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , громадянина Республіки Польща, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , та Крочак-Ровіцкі Веслави ( [PERSON] ), [INFO] , громадянки Республіки Польща, персональний номер в Реєстрі населення Польщі: [NUMBER] , жительки: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , громадянки України, зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , витрати на управління спадковим майном спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , у розмірі 9000 ( дев`ять тисяч ) гривень, в решті позову слід відмовити. Відповідно до ч.1. ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з кожного відповідача судовий збір у розмірі 374 ( триста сімдесят чотири ) гривні 24 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: partial