Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

05.12.2023 року представник позивача, адвокат Мисечко К.О., в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в котрому просила визнати спільним сумісним майном подружжя квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину вказаної квартири; стягнути з [PERSON] грошову компенсацію за половину вартості автомобіля DODGE NITRO, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , що становить 181\~100,00 грн.; вирішити питання про відшкодування судових витрат. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи. Ухвалою суду від 02.01.2024 задоволено заяву представника позивача, адвоката Мисечко К.О. про забезпечення позову, в зебезпчення позову накладено арешт шляхом заборони відчуження на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] і автомобіль DODGE NITRO, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] . Ухвалою судді від 05.01.2024 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.06.2024 об`єднано в одне провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільним сумісним, визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу спільно нажитого майна подружжя із зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю. Ухвалою суду від 14.08.2024 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] грошової компенсації за половину вартості автомобіля DODGE NITRO, державний номер [NUMBER] , на підставі пункту 4 частини 1 ст. 255 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог щодо визнання спільним сумісним майном квартири за адресою: [ADDRESS] та визнання за [PERSON] , в порядку поділу права власності на 1/2 частину вказаної квартири, представником позивача зазначено, що у період зареєстрованого шлюбу з відповідачем, тобто з 26.04.2002 по 23.08.2023 роки, 12.06 2002 року сторонами була придбана спірна квартира. Договір купівлі-продажу був оформлений на ім`я відповідача, [PERSON] . Зазначено, що квартира придбавалася за спільні кошти. На початку 2002 року батьки [PERSON] продали належну їм квартиру та надали їй кошти, які позивач вклала у купівлю спірної квартири. Наразі відповідач відмовляється вирішити питання про поділ спірної квартири, тому, посилаючись на положення статей 60,69,70 Сімейного кодексу України, просила позов [PERSON] задовольнити; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору і на правову допомогу у розмірі 16\~000,00 грн., витрати, понесені на оцінку майна. Під час розгляду справи позивач [PERSON] і представник позивача, адвокат Мисечко К.О., підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Представником відповідача, адвокатом Опара Г.В., зазначено, що відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнає. Звернувшись до [PERSON] в інтересах [PERSON] із зустрічним позовом про визнання спірної квартири особистою власністю відповідача, представником відповідача зазначено наступне. Шлюб між сторонами був укладений 26.04.2022 року. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. від 12.06.2022 року, [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] за 19\~164 грн. У 2000 році [PERSON] у порядку приватизації набув у власність квартиру [ADDRESS] . На початку 2022 року [PERSON] було прийнято рішення придбати нову квартиру, але вільних грошей на придбання квартири не було. На той час він був учасником Повного товариства «Діамант-Валво» Ломбард Горбенко і Компанія. Для отримання можливості придбати спірну квартиру [PERSON] домовився зі своїм товаришем і партнером по бізнесу [PERSON] , що останній надасть [PERSON] 14\~000 доларів США, а [PERSON] введе [PERSON] у склад учасників товариства на 15% та переоформить на нього свою квартиру по [ADDRESS] . Згідно розписки-згоди від 23.02.2022 року, директор ПТ «Діамант-Валво» Ломбард Горбенко і К, [PERSON] бере у [PERSON] 14\~000 доларів США в обмін на те, що при перереєстрації Повного товариства «Діамант-Валво» в установчих документах вводить на 15% [PERSON] . Також відчужить на ім`я [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] протягом 2002 року. Після отримання 14\~000 США у [PERSON] , [PERSON] дав завдаток за спірну квартиру у розмірі 3 200 грн., що відповідає 600 дол. США і підтверджується розпискою від 15.03.2022 року, виданою [PERSON] . В розписці зазначено, що сторони домовились про вартість квартири при продажі у 59\~000 грн., що відповідає 11\~000 доларів США. Представник відповідача звертає увагу, що шлюб між сторонами був укладений 26.04.2002 року, договір купівлі-продажу спірної квартири укладений 12.06.2002 року, тобто через 1,5 місяців після укладання шлюбу. Гроші у [PERSON] для придбання квартири [PERSON] взяв 23.02.2002 року, тобто до шлюбу; завдаток сплатив продавцю квартири 15.03.2002 року, до шлюбу; [PERSON] ввів у члени Повного товариства «Діамант-Валво» і розрахувався з ним, переоформивши квартиру за договором дарування по [ADDRESS] . Зазначене, на думку представника відповідача, свідчить про те, що спірна квартира була придбана за особисті кошти [PERSON] . Тому просила зустрічний позов [PERSON] задовольнити, відмовити у задоволені позову [PERSON] . Під час розгляду справи відповідач [PERSON] і представник відповідача, адвокат Опара Г.В., підтримали зустрічний позов. Представником відповідача зазначено, що [PERSON] не приймала участі у пошуку спірної квартири; не була присутня при передачі завдатку; не була присутня у нотаріуса під час оформлення договору купівлі-продажу квартири; їй не відомі інші обставини щодо придбання спірної квартири. На думку представника відповідача, зазначене свідчить про те, що [PERSON] ніякого відношення до спірної квартири не має. Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив, що був сусідом [PERSON] по [ADDRESS] , проживаючи в квартирі [ADDRESS] . Приблизно у січні 2002 року [PERSON] звернувся до нього з пропозицією купити в нього, відповідача, квартиру за 12\~000 доларів США. Через те, що в їх сім`ї тоді не було грошей, він відмовився. Через деякий час вказану квартиру купив [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що з березня 1997 року працював з [PERSON] у ломбарді, де останній був директором. У 2002 році [PERSON] підшукував собі нову квартиру, тому квартиру по [ADDRESS] запропонував придбати йому, [PERSON] . Оформивши договір дарування, за вказану квартиру, він, свідок віддав [PERSON] гроші. Також пояснив, що був присутній з відповідачем під час передачі продавцю завдатку за квартиру по [ADDRESS] . [PERSON] при передачі завдатку і при укладанні угоди спірної квартири присутня не була. Суд, вислухавши представників сторін, сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] і відмову у задоволені зустрічного позову [PERSON] , з огляду на таке. Судом встановлено, що 26.04.2002 року між [PERSON] і [PERSON] укладений шлюб, котрий зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №235 (а.с.20 т.2). 20.06.2002 року, в період перебування сторін у шлюбних відносинах, на ім`я [PERSON] придбана квартира [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за номером 2929 (а.с.15 т.2, а.с.12 т.1). Судом встановлено, що 21.05.2002 року [PERSON] продала належну їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.07.2001 року Дніпропетровським міськвиконкомом, квартиру за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу квартири посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 6-3152 (а.с.56, 57 т.1). Згідно договору дарування від 30.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Костенко Л.В., [PERSON] подарував [PERSON] належну йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.2000 року ВАТ БМФ «Дніпроважбут», квартиру [ADDRESS] (а.с.91,92 т.2). \~ \~ \~ \~Як вбачається з копії замовлення №9/10413 від 30.04.2002 року на адресу КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] звертався за отриманням довідки характеристики для дарування квартири [ADDRESS] (а.с.90 т.2). Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні положення закріплені в ч.3 ст. 368 ЦК України. Статтею 63 СК України визначено, що дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Частиною першою статті 60 цього Кодексу визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, на належить їм на праві сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені вимоги закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поді спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до положень частини першої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.5 ст. 81 ЦПК). Відповідно до\~положень частин\~першої -\~третьої ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~ Виходячи з наведеного, надаючи оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для висновку, що квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] , оскільки була придбана сторонами в період перебування у шлюбі. Як встановлено, позивач [PERSON] після укладання шлюбу, 21.05.2002 року, продала належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] , що є підтвердженням доводів позивача про вкладення її грошових коштів у придбання спірної квартири. Та обставина, що позивач не приймала участі у передачі завдатку продавцю за спірну квартиру, не була присутня у нотаріуса під час оформлення договору купівлі-продажу квартири, не спростовує висновки суду доведеність і обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Діючим законодавством України не передбачено обов`язкова участь і присутність обох подружжя під час оформлення договору купівлі-продажу нерухомості. Як встановлено під час розгляду справи, фактичні шлюбні відносини між сторонами склалися ще до реєстрації шлюбу. У 2000 році у сторін народився син; у 2003 році народився другий син. Таким чином, дійшовши висновку, що квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] , суд, виходячи із рівності часток подружжя у спільному майні, вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/ 2 частину цієї квартири. Суд не приймає до уваги і критично ставиться до доводів представника відповідача про те, що спірна квартира є особистою власністю [PERSON] , оскільки придбана тільки за грошові кошти останнього. Суд вважає,\~що наданий\~відповідачем у\~якості доказу\~договір дарування\~належної йому\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~від 30.07.2002,\~який,\~як зазначає\~ [PERSON] ,\~насправді був\~договором купівлі-продажу,\~оскільки [PERSON] \~дав йому\~14\~000\~доларів США,\~про що\~відповідач 23.02.2002\~року видав\~розписку \~згоду (а.с.14\~т.1),\~не є\~безумовним доказомтого, що [PERSON] придбав спірну квартиру за особисті грошові кошти. Так само, введення [PERSON] у засновники (15%) Повного товарситва «Діамант-Валво», не є доказом на підтвердження зустрічного позову [PERSON] . У зв`язку з зазначеним, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання квартири [ADDRESS] особистою власністю [PERSON] і відмовляє у задоволені зустрічного позову. Відповідно до\~частини 9\~ст.\~158\~ЦПК України,\~суд скасовує\~заходи забезпечення\~позову,\~накладеного ухвалою\~суду від\~02.01.2024 у вигляді арешту, шляхом заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , і автомобіля DODGE NITRO, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] . Стосовно стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 16\~000,00 грн. та витрат на сплату звітів про оцінку майна у розмірі 4\~000,00 грн., суд виходить з такого. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі №380/887/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У судовому засіданні представником позивача [PERSON] , адвокатом Мисечко К.О., надано суду квитанції про здійснення позивачем витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 16\~000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник позивача [PERSON] , адвокат Мисечко К.О., надала суду: копію договору про надання правових послуг адвоката від 15.11.2023 року, укладений між адвокатом Мисечко К.О. та [PERSON] ; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1623; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги згідно договору №б/н від 15.11.2023 року в Індустріальному районному суді м.Дніпропетровська; акт виконаних робіт від 21.03.2025 року на суму 6\~000,00 грн., згідно котрого адвокатом надано наступні послуги: первісна консультація та підготовка документів (3 год.) вартістю 2\~000,00 грн.; складання відзиву (4 год.) вартістю 4\~000,00 год.; квитанцію №РЕ9К-3РТ7-7328-А90С від 29.04.2024 року про сплату Горбенко С.М. коштів на суму 6\~000,00 грн.; акт виконаних робіт від 21.03.2025 року на суму 10\~000,00 грн., згідно котрого адвокатом надано наступні послуги: первісна консультація (2 год.) 1\~000,00 грн.; аналіз та підготовка доказів (2 год.) 1\~000,00 грн.; складання позову (4 год.) 3\~000,00 грн.; складання заяви про забезпечення позову (1 год.) 1\~000,00 грн.; участь у судових засіданнях 4\~000,00 грн.; копію квитанції від 15.11.2023 року про сплату гонорару в розмірі 10\~000,00 грн. згідно договору про надання адвокатських послуг від 15.11.2023 року. Таким чином, всього адвокатом Мисечко К.О. надано [PERSON] послуг на суму 16\~000,00 грн. Враховуючи наведене, а також, що під час розгляду справи відповідачем та його представником не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16\~000,00 грн. Згідно долученої до позову платіжної інструкції №0.0.3312428270.1 від 18.11.2023 року, [PERSON] на користь ФОП [PERSON] сплачено 4\~000,00 грн. за консультаційні послуги, звіти про оцінку майна: квартири за адресою: [ADDRESS] та автомобіля DODGE NITRO, державний номер [NUMBER] . Враховуючи, що ухвалою суду від 14.08.2024 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] грошової компенсації за половину вартості автомобіля DODGE NITRO, державний номер [NUMBER] , на підставі пункту 4 частини 1 ст. 255 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати з оцінки майна в розмірі 2\~000,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 8\~195,68 грн., з котрих: 1\~073,60 грн. судовий збір за вимогу немайнового характеру про визнання квартири спільною сумісною власністю; 7\~658,88 грн. судовий збір за вимогу майнового характеру про визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири; 536,80 грн. - судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову (а.с.1а, 43 т.2).

Outcome: approved