Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

07 лютого 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх видів доходів (заробітку) починаючи з 07 лютого 2025 року і до закінчення [PERSON] навчання, а саме до 30 червня 2025 року. В обґрунтуванні позову посилається на те, що сторони у справі мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на даний час донька є повнолітньою, але продовжує навчання у Вищому професійному училищі № 7 м.Кременчук, де термін навчання до 30 червня 2025 року. Відповідач добровільно на утримання доньки матеріальну допомогу не надає, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 21 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. 06 березня 2025 року від представника відповідача, адвоката Чобан Р.А. до суду надійшов відзив в якому він просить суд визначити стягнення з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 4\~000 грн. У відзиві посилається на те, що відповідач з 2008 року хворіє на хронічний вірусний гепатит В та дифузний зоб І-ІІ ст., а дружина відповідача з дитинства є інвалідом 3 групи, та на їх лікування витрачаються значні кошти. Окрім того, відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. У зв`язку з чим, відповідач просить суд визначити стягнення з нього аліментів на період навчання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася. 15 квітня 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не заперечує щодо визначення аліментів в твердій грошовій сумі 4000 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився. 14 квітня 2025 року представник відповідача, адвокат Чобан Р.А. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, просить суд позовні вимоги задовольнити з урахуванням відзиву на позов. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копії рішення Світловодського міськрайонного суду від 18 червня 2009 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі № 7 м. Кременчука з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З наданих відповідачем доказів судом встановлено, що [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] 05 липня 2021 року та дружину [PERSON] , яка є інвалідом з дитинства ІІІ групи.(а.с.30-33,36-38) Відповідач [PERSON] з 2008 року хворіє на хронічний вірусний гепатит В та дифузний зоб І-ІІ ст., що підтверджується Актом дослідження стану здоров`я від 21 січня 2025 року.(а.с.34,35) З копії довідки про доходи встановлено, що загальна суму доходу [PERSON] з період з серпня 2024 року по січень 2025 року складає 95\~219 грн. 11 коп.(а.с.39) Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] на час звернення позивачкою до суду має повних 18 років, навчається у Вищому професійному училищі № 7 м. Кременчука Полтавської області з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року. З позовної заяви вбачається, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, не надає. З наданих відповідачем доказів встановлено, що [PERSON] має на утримані ще двох неповнолітніх дітей та дружину з інвалідністю. \~ \~ \~ \~З урахуванням всіх вимог передбачених ст.182 Сімейного кодексу України, враховуючи те, що відповідач як батько дитини будучи працездатним, повинен та має матеріальну змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення аліментів частково, у твердій грошовій сумі в розмірі 4\~000 грн. щомісяця, починаючи з 07 лютого 2025 року і до закінчення навчання [PERSON] у Вищому професійному училищі № 7 м. Кременчука Полтавської області, а саме до 30 червня 2025 року включно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. В зв`язку з чим, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial