Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою,\~в якій\~зазначає,\~що з\~04\~вересня 2004\~року вони\~з відповідачем\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який рішенням\~Ананьївського районного\~суду Одеської\~області від\~25\~березня 2021\~року було\~розірвано та\~позивачу було\~поновлено її\~дошлюбне прізвище\~« [PERSON] ».\~Від вказаного\~шлюбу у\~позивача та\~відповідача народилася\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Позивач зазначає,\~що рішенням\~Ананьївського районного\~суду Одеської\~області від\~11\~березня 2021\~року з\~відповідача на\~її користь\~було стягнуто\~аліменти на\~утримання їхньої\~дочки розмірі\~ частини\~всіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку.\~Позивач вказує,\~що 11\~жовтня 2024\~року їхній\~з відповідачем\~дочці виповнилось\~18\~років,\~однак вона\~продовжує навчання\~та є\~студенткою 2\~курсу 3\~семестру денної\~форми навчання\~(бюджетна\~основа)\~спеціальності «Медицина»\~Одеського національного\~медичного університету\~ІV\~рівня акредитації.\~Строк навчання\~до 30\~червня 2029\~року.\~Позивач зазначає,\~що внаслідок\~навчання на\~денній формі\~їхня з\~відповідачем дочка\~не має\~можливості влаштуватись\~на роботу,\~щоб самостійно\~утримувати себе\~та оплачувати\~навчання.\~Позивач вказує,\~що вони\~з відповідачем\~проживають окремо,\~спільного господарства\~не ведуть,\~будь-якої\~допомоги на\~утримання та\~навчання дитини\~(після\~досягнення нею\~18\~років)\~відповідач не\~надає.\~На момент\~звернення позивача\~до суду\~з вказаним\~позовом в\~них з\~відповідачем не\~досягнуто згоди\~з приводу\~матеріального утримання\~та виховання\~дитини,\~угоду про\~добровільну сплату\~аліментів вони\~не укладали.\~Таким чином\~позивач має\~самостійно в\~повному обсязі\~здійснювати оплату\~навчання,\~проживання,\~харчування,\~забезпечення навчальними\~матеріалами,\~проїзд до\~місця навчання\~та інше,\~що в\~свою чергу\~ставить позивача\~в скрутне\~матеріальне становище,\~а відповідач\~є працездатною\~особою та\~має можливість\~сплачувати аліменти\~для забезпечення\~достатнього рівня\~життя,\~навчання та\~розвитку їхньої\~з позивачем\~дочки до\~моменту закінчення\~нею навчання\~чи досягнення\~нею 23-річного\~віку.\~ \~ \~ \~ У зв`язку з наведеним позивача звернулась до суду та просить задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої повнолітньої дочки, яка навчається, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та по день закінчення навчання, тобто, по 30 червня 2029 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою від 24 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористався та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подав, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався. У судові засідання сторони по справі не з`являлися. До початку судового засідання представник позивача адвокат Юраш І.О., яка діє на підставі ордеру серії ВН №1447398 від 16 грудня 2024 року, договору про надання правничої допомоги від 16 грудня 2024 року та додаткової угоди від 16 грудня 2024 року до договору про надання правничої допомоги, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі та без участі відповідача, на позовних вимогах наполягають та просять задовольнити в повному обсязі (а.с.40). Також до початку судового засідання відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнає повному обсязі (а.с.41). Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву представника позивача та заяву відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 19 липня 2022 року органом 5123 (а.с.5), копією витягу з реєстру територіальної громади №2022/000493485 від 05 вересня 2022 року (а.с.7). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 1998 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.42), адресною довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області від 13 січня 2025 року (а.с.34). З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач звернулася до суду з вимогою про винесення рішення, котрим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та по день закінчення навчання, тобто, по 30 червня 2029 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2006 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.8). В матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 26 січня 2021 року органом 5123 на ім`я [PERSON] , [INFO] , а також копія реєстраційного номера облікової картки платника податків на її ім`я (а.с.9-10). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №163 від 11 березня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 11 березня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред`явлення позову 23 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-15). Також рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 25 березня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі та шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 04 вересня 2004 року Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №03 розірвано (а.с.16-18). У відповідності до довідки про склад сім`ї, виданої старостою Байтальського старостинського округу Ананьївської міської територіальної громади за №617 від 09 грудня 2024 року, до складу сім`ї позивача за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , входить дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Відповідно до копії довідки Одеського національного медичного університету №24.00207 від 12 грудня 2024 року [PERSON] є студенткою 2 курсу 3 семестру денної форми навчання (бюджетна основа) спеціальності «Медицина» Медичний Одеського національного медичного університету ІV рівня акредитації. Початок навчання 01 вересня 2023 року (наказ про зарахування №379-о від 10 серпня 2023 року). Передбачуваний термін закінчення ОНМедУ 30 червня 2029 року (а.с.20). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У ч.1 ст.182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 та 5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України, позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривні 20 копійок. Крім того позивачем понесено судові витрати за надання правової допомоги згідно договору про надання правничої допомоги від 16 грудня 2024 року, додаткової угоди від 16 грудня 2024 року до договору про надання правничої допомоги, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які понесла позивач у зв`язку зі зверненням до суду з даним позовом (про стягнення аліментів), квитанцією до прибуткового касового ордера №21 від 16 грудня 2024 року. Відповідно до вказаних документів витрати позивача на отримання правової допомоги становлять 5000 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати з надання правової допомоги в розмірі 5000 гривень.

Outcome: approved