Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до комунального підприємства «Центр первинної медичної допомоги» про відшкодування матеріальної шкоди, згідно з фіксальними чеками, в сумі 8910,00 та стягнення 50000,00 грн моральної шкоди, Свої вимоги\~мотивував тим,\~що 1 січня 2023 року набув чинності Закон України, згідно з яким внесено зміни в частині забезпечення ліками потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань №2620 - IX від 21 вересня 2022 року. Відповідно до підпункту 7 п. 12 розділу VII прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23 вересня 1999 року №1105 - XIV Кабінету Міністрів України доручено розширити програми реімбурсації лікарських засобів та медичних виробів з урахуванням найбільш затребуваних препаратів у разі травми на виробництві та професійних захворювань. До 01.01.2023 в частині забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, зокрема ліками, займався колектив Фонд від нещасних випадків. Справу [PERSON] передали в ПФУ м. Івано-Франківськ, а йому, при зверненні, порекомендували звернутись до сімейного лікаря або до лікуючого лікаря. Невролог Роман Крайник призначав медичні препарати протягом 20 років, про що свідчить медична картка амбулаторного хворого. Міністерство охорони здоров`я (МСЕК) №010428 від 20.10.2010 та ст. 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» №1405 він був на обліку у Долинській багатопрофільній лікарні у лікаря-невропатолога, який призначав препарата лікувальні (діагноз - черепно-мозкова травма): перебролізі нейрорубін, вартість яких відшкодовував Фонд від нещасних випадків. Справа від 01.01.2023 витребувана в ПФУ м. Івано-Франківськ. Відповідно до підпункту 7 пункту 12 розділу VII прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23 вересня 1999 року №1105 - XIV із змінами Кабінету Міністрів України доручено розширити програми реімбурсації лікарських засобів та медичних виробів з урахуванням найбільш затребуваних препаратів у разі травми на виробництві. Препарати лікувальні зареєстровані в МОЗ і пройшли клінічне дослідження. На жаль заміни їм немає. Через відмову надання медичної допомоги призначеними препаратами він вимушений купувати їх в аптеці №3 «Адоніс», оскільки Фонд від нещасних випадків мав угоду з аптекою «Адоніс» стосовно медичних препаратів. Відшкодуванню підлягають: церебролізин, актовегін, нейрорубін, які постійно призначав лікар-невролог. Заміни поки що не запропоновано. Аптеки приймають рецепти на пільгових умовах. Комунальне підприємство, директор В.І.Цап заперечують. Представник відповідача скерував на адресу суду відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, де зазначають, що вважають позовні вимоги необгрунтованими та незаконними, а викладені у ньому обставини такими, що не відповідають дійсності та не знаходять свого підтвердження наданими доказами. Порядок забезпечення громадян безплатно або на пільгових умовах лікарськими засобами та імунобіологічними препаратами визначається законодавством України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я регулярно інформує працівників охорони здоров`я і населення про лікарські засоби та імунобіологічні препарати, дозволені до застосування. Порядок безоплатного або пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів встановлений постановою Кабінету Міністрів України Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань від 17.08.1998 року за № 1303. Безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, які зареєстровані в Україні в установленому порядку та включені до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я. Дія цієї постанови не поширюється на лікарські засоби, вартість яких відшкодовується за договорами про реімбурсацію, укладеними відповідно до законодавства. Відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання цих осіб. Особи, які обслуговуються у відомчих лікувально-профілактичних закладах і мають право на безоплатний або пільговий відпуск лікарських засобів, отримують їх у аптеках, закріплених за цими закладами. Національний перелік лікарських засобів - це список препаратів, які держава гарантує для закупівлі та безоплатного чи пільгового забезпечення у медичних закладах. Національний перелік основних лікарських засобів містить перелік основних безпечних лікарських засобів із доведеною ефективністю, які використовуються, під час лікування найпоширеніших захворювань в Україні. Лікарі повинні призначати ліки відповідно до затверджених стандартів лікування та переліку медикаментів. Препарати з Національного переліку забезпечуються коштом державного чи місцевого бюджету, а інші ліки можуть бути доступні лише за власний рахунок пацієнта. Як вбачається, у відповідності до Національного переліку основних лікарських засобів, лікарські препарати «Актовегін», «Нейрорубін», «Церебролізин», придбані позивачем, не входять до основних лікарських засобів, що підлягають закупівлі закладами і установами охорони здоров`я, що повністю або частково фінансуються з державного та місцевих бюджетів. Оскільки у Національному перелік основних лікарських засобів, відсутні зазначені ліки, із цієї підстави вони і не були виписані позивачу. Крім того, Пунктом 3 Постанови №1303 передбачено, що витрати, пов`язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах, провадяться за рахунок асигнувань, що передбачаються державним та місцевими бюджетами на охорону здоров`я. Отже, Постановою №1303 передбачено, що пільгові категорії громадян, до яких відноситься і позивач, мають право на відпуск лікарських засобів безоплатно аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально- профілактичних закладів, у разі амбулаторного лікування. З вище наведеного випливає, що чинним законодавством передбачено відшкодування витрат аптекам, пов`язаних з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах за рецептами лікарів, однак не передбачено відшкодування громадянам витрат за самостійно придбані ліки, як було здійснено позивачем. Право на медичну допомогу є одним із основних прав людини, яке закріплене не лише у нормах Конституції України, Цивільного кодексу України, але й в низці законодавчих, підзаконних нормативно-правових актах, міжнародних і регіональних стандартах. Для надання первинної медичної допомоги пацієнт повинен укласти декларацію із лікарем, який надає первинну медичну допомогу. Відповідно до Порядку вибору лікаря, який надає первинну медичну допомогу затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 березня 2018 року № 503 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 січня 2023 року № 16) пацієнт (його законний представник) обирає лікаря, який надає первинну медичну допомогу (далі - ПМД), незалежно від місця проживання/перебування такого пацієнта. Слід зазначити, що пацієнт (його законний представник) має право самостійно (без погодження з надавачем первинної медичної допомоги) обрати лікаря, який надає ПМД, за умови, якщо кількість пацієнтів, які вже обрали такого лікаря відповідно до цього Порядку, не перевищує оптимальний обсяг практики ПМД, встановлений Порядком надання первинної медичної допомоги, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 березня 2018 року № 504, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 березня 2018 року за № 348/31800. Згідно укладеної декларації позивач був пацієнтом сімейного лікаря [PERSON] . При всіх його зверненнях до сімейного лікаря [PERSON] позивачу була надана відповідна медична допомога. Повідомляємо про те, що сімейний лікар позивача [PERSON] на даний час звільнилась. Позивачу неодноразово у відповідях на звернення та скарги рекомендували заключити декларацію з іншим лікарем загальної практики - сімейної медицини. Проте на разі позивач не має підписаної активної декларації із їхнім центром. Просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] до комунального підприємства «Центр первинної медичної допомоги» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Від позивача надійшло заперечення на відзив та заява додаток до заперечення на відзив, де йдеться про те, що відповідач маніпулює законами України. Документ, сфабрикований 14.06.2024 р. сімейним лікарем [PERSON] , дані, які видумані в дослідженні не відповідають дійсності, занижені, покриваються юристом КПП, а відповідно до ч. 5 ст. 277 ЦК України, де зазначено: якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Відповідно до п. 2 ст. 301 ЦК України Цивільний кодекс розглядає життя фізичної особи як недоторканне. Правопорушення - це не тільки злочини та адміністративні правопорушення, закріплене в законі моральних вимог до певних категорій працівників. По суті справи: сфера дії комунального підприємства має розмежовуватись відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини та практики застосування Свропейським судом з прав людини. В ст. 284 ЦК декларується право фізичної особи на надання медичної допомоги. Розгляд справи ухвалою суду від 14 січня 2025 року призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Керницький В.М. підтримали заявлені вимоги за обставин, викладених у позові. [PERSON] пояснив, що у КНП не надано ніяких ліків, ним за власні кошти на суму 8910,00 грн придбані ліки; 50000,00 грн. моральної шкоди оцінює із врахуванням того, що в нього з цього приводу був артеріальний тиск 200/110 мм рт.ст. У судовому засіданні адвокат Керницький В.М. вказав, що [PERSON] є особою з інвалідністю, свої кошти витрачає по покупку ліків, звертався до комунального підприємства «Центр первинної медичної допомоги» із проханням про відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах, однак змушений сам придбати на суму 8910,00 грн. Такими діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду яку він оцінює в розмірі 50\~000,00 грн., оскільки [PERSON] заподіяно фізичного болю, позивач є особою з інвалідністю, погіршився його стан здоров`я. Представник відповідача Серафій Х.В. у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позовні вимоги не визнає. Просить відмовити у задоволенні позову, зіславшись на відзив на позов. Також просить закінчувати справу у відсутності представника відповідача. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , який згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.09.2023 є особою з інвалідністю 2 групи. Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві від 24.06.80, з усіма\~наслідками цього нещасного випадку [PERSON] звільнений від роботи з 23.06.80. Згідно довідки КНП Долинської багатопрофільної лікарня ДМР центральна ЛКК № 194/18 від 4.10.2023, діагноз [PERSON] , 1940 року народження, наслідки черепної ЧМТ (1980 р). Як вбачається із копії довідки № 98 б/п про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, серія 10 ААА № 010428 від 20.10.2010, [PERSON] , дата огляду: 20.10.2010, група інвалідності: друга т/к, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 80 % повічно. Стаття 49 Конституції України гарантує кожному право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно. Відповідно до ст.92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства, виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки. Згідно з ст.ст.33, 35-2 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медична допомога за видами поділяється на екстрену, первинну, спеціалізовану, паліативну; спеціалізована медична допомога-медична допомога, що надається в амбулаторних або стаціонарних умовах лікарями відповідної спеціалізації (крім лікарів загальної практики-сімейних лікарів) у плановому порядку або в екстрених випадках і передбачає надання консультації, проведення діагностики, лікування та профілактики хвороб, травм, отруєнь, патологічних і фізіологічних (під час вагітності та пологів) станів, у тому числі із застосуванням високотехнологічного обладнання та/або високоспеціалізованих медичних процедур високої складності; направлення пацієнта відповідно до медичних показань для надання спеціалізованої медичної допомоги з іншої спеціалізації. Надання спеціалізованої медичної допомоги забезпечують заклади охорони здоров`я в стаціонарних та амбулаторних умовах. Статтею 54 даного Закону визначено, що громадяни забезпечуються лікарськими засобами та імунобіологічними препаратами через заклади охорони здоров`я, які мають право на це відповідно до закону. Порядок забезпечення громадян безплатно або на пільгових умовах лікарськими засобами та імунобіологічними препаратами визначається законодавством України. Перелік лікарських засобів, медичних виробів та допоміжних засобів до них, що закуповуються за кошти державного бюджету для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров`я, затверджується Кабінетом Міністрів України. Заклади охорони здоров`я, які мають право на це відповідно до закону, можуть відпускати лише такі лікарські засоби та імунобіологічні препарати, які дозволені для застосування центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, і несуть відповідальність за забезпечення належного режиму їх зберігання та реалізації, а також за підтримання обов`язкового асортименту лікарських засобів та імунобіологічних препаратів, в тому числі необхідного запасу на випадок епідемічних захворювань, стихійного лиха та катастроф. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, регулярно інформує працівників охорони здоров`я і населення про лікарські засоби та імунобіологічні препарати, дозволені до застосування. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. За рахунок Державного бюджету України окремо здійснюється фінансове забезпечення програм громадського здоров`я, заходів боротьби з епідеміями, проведення медико-соціальної експертизи, діяльності, пов`язаної з проведенням судово-медичної та судово-психіатричної експертиз, та інших програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Права та гарантії у сфері охорони здоров`я, що стосуються медичного обслуговування, забезпечення лікарськими засобами та медичними виробами, передбачені іншими законами України для певних категорій осіб, фінансуються за окремими програмами за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, цільових страхових фондів та інших джерел, не заборонених законодавством. Органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції можуть фінансувати місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, підвищення оплати праці працівників (програми "місцевих стимулів"), а також місцеві програми надання населенню медичних послуг, місцеві програми громадського здоров`я та інші програми в охороні здоров`я. Статтею 8 даного Закону встановлено, що договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладається між Уповноваженим органом та закладом охорони здоров`я незалежно від форми власності чи фізичною особою- підприємцем, яка в установленому законом порядку одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, що відповідають встановленим Кабінетом Міністрів України вимогам до надавача медичних послуг за програмою медичних гарантій, та має відповідати умовам закупівлі, специфікаціям до медичних послуг, а також враховувати визначений у програмі медичних гарантій обсяг забезпечення медичними послугами відповідно до потреб у межах кожного госпітального округу. Порядок включення (виключення) лікарських засобів до (з) Національного переліку основних лікарських засобів та/або до (з) переліків лікарських засобів, що закуповуються за кошти державного бюджету для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров`я, із застосуванням державної оцінки медичних технологій, затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України 04 січня 2022 року за №4, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 січня 2022 року за №95/37431, визначає процедуру включення (виключення) лікарських засобів до (з) Національного переліку основних лікарських засобів та/або переліків лікарських засобів, що закуповуватимуться за кошти державного бюджету для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров`я. До Національного переліку включаються лікарські засоби, необхідні для забезпечення надання медичної допомоги населенню, які зареєстровані в установленому законодавством порядку в Україні або (за необхідності) зареєстровані компетентним органом Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади та лікарські засоби, що за централізованою процедурою зареєстровані компетентним органом Європейського Союзу та застосовуються на території цих країн чи держав-членів Європейського Союзу. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення» від 25 березня 2009 року №333 (у редакції, яка діяла станом на травень 2023 року)-з 1 вересня 2017 року лікарські засоби, що в установленому законом порядку зареєстровані в Україні та включені до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого цією постановою, підлягають закупівлі закладами і установами охорони здоров`я, що повністю або частково фінансуються з державного та місцевих бюджетів. Обсяги потреби в закупівлі лікарських засобів визначаються за видами медичної допомоги в порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я. За наявності бюджетних асигнувань, що залишаються після визначення повного обсягу потреби в лікарських засобах, включених до Національного переліку основних лікарських засобів, замовники можуть також здійснювати закупівлі лікарських засобів, що в установленому законом порядку зареєстровані в Україні та не включені до зазначеного Національного переліку. При цьому закупівля лікарських засобів здійснюється за принципом максимальної економії та ефективності із застосуванням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я. \~Згідно з\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 № 1303 "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань", безоплатний або пільговий відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування провадиться групам населення та за категоріями захворювань згідно з додатками 1 і 2. Безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, зазначені у переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 1996 року № 1071. Відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання цих осіб.\~ Головне управління Пенсійного фонду України в області розглянуло письмове звернення [PERSON] та повідомляє, що з 1 січня 2023 року набув чинності Закон України від 21 вересня 2022 року № 2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими внесено зміни в частині забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання ліками. Пенсійний фонд України не здійснює фінансування витрат на придбання ліків для потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Потерпілі внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, відповідно до визначених потреб, мають право на забезпечення реабілітацією, медичними послугами, медичними виробами та лікарськими засобами за рахунок коштів Державного бюджету України через програму державних гарантій медичного обслуговування населення, що проводиться відповідно до вимог законів України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я». Щоб скористатися даною програмою, [PERSON] необхідно звернутись до сімейного лікаря або лікуючого лікаря. Відповідно до підпункту 7 пункту 12 розділу VII прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами,\~Кабінету Міністрів України доручено розширити програми реімбурсаці лікарських засобів та медичних виробів з урахуванням найбільш затребуванні препаратів у разі травми на виробництві та професійних захворювань (повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.10.23). На звернення [PERSON] до Івано-Франківської облдержадміністрації від 05.02.2024 № М-299/03/26 щодо виписування рецептів на церебролізин, актовегін та нейрорубін і забезпечення медикаментами потерепілих внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до Закону України від 21.09.2022 № 2620-ІХ, Департамент охорони здоров`я облдержадміністрації (повідомлення Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації облдержадміністрації від 01.03.2024 № М-6/64) повідомляє, що відповідно до п.І ст. 15 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"», на який посилається заявник, передбачено умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплат. Закон не містить положень про забезпечення потерпілого ліками. Відповідно до постанови КМУ від 17.08.1998 року №1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, які зареєстровані в Україні в установленому порядку та включені до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я. Дія цієї постанови не поширюється на лікарські засоби, вартість яких відшкодовується за договорами про реімбурсацію, укладеними відповідно до законодавства. Відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями закладів охорони здоров`я за місцем проживання цих осіб. Для отримання рецепта на медикаменти на пільговій основі позивачу необхідно звернутись до сімейного лікаря. В разі наявного плану лікування, призначеного вузькопрофільним спеціалістом, при умові, що препарат включено до протоколу лікування даної нозології, а також, якщо даний препарат включений до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 № 333 «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення» (зі змінами) сімейний лікар оформить рецепт для отримання необхідного лікарського засобу на пільгових умовах. Вказані заявником медикаменти станом на сьогодні не входить в Національний перелік лікарських засобів, та не можуть бути відшкодовані за жодною державною чи місцевою програмою. Позивач [PERSON] , згідно з даними копії довідки сімейного лікаря від 14.06.24., звертався до сімейного лікаря 14.06.2024. На звернення - заяву [PERSON] , адресовану на директора КНП «ЦПМД» ДМР, щодо виписування рецептів на церебролізин, актовегін та нейрорубін, яка розглянута, у повідомлені КНП від 16.07.2024 за підписом директора Віолети Цап зазначено, що відповідно до постанови КМУ від 17.08.1998 №1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» безоплатного і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, які зареєстровані в Україні в установленому законом порядку і включені до галузевих Стандартів у сфері охорони здоров`я. Дія цієї постанови не поширюється на лікарські засоби, вартість яких відшкодовується за договорами про реімбурсацію, укладеними відповідно до законодавства. Відпуск лікарських засобів безоплатного та на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб проводиться аптеками за рецептами виписаними сімейним лікарем згідно Національного переліку лікарських засобів. Проте, вказані заявником медикаменти станом на сьогодні не входять у Національний перелік лікарських засобів та не можуть бути відшкодовані за жодною державною чи місцевою програмою. У відповідь на заяву [PERSON] від 21.11.2024 КНП Долинська баготопрофільна лікарня повідомляє, що після проведеної розмови, пацієнту [PERSON] рекомендовано звернутися до лікаря-невропатолога консультативно-діагностичного центру КНП Долинська баготопрофільна лікарня для корекції лікування відповідно до захворювання та стану здоров`я (повідомлення КНП Долинська баготопрофільна лікарня від 11.12.2024 № М-29). Згідно з поданими позивачем копій п`яти чеків аптеки № 3 ПП Адоніс, копії одного чеку аптечного пункту, назва якого нечитабельна, вбачається, що в період з 20.09.2023 по 07.12.2024 були придбані ліки. Посилання позивача щодо невідповідності повідомлень КНП фактичним даним стосовно неналежного лікування та перебування у лікарні не підтверджені відповідними доказами у встановленому порядку, при цьому ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, тобто сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них, в іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст.1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової чи моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та його вини в її заподіянні. Позивачем [PERSON] не доведено, які саме протиправні дії відповідача призвели до порушення його прав і є підставою для стягнення 8910,00 грн матеріальної шкоди, також не доведено існування причинного зв`язку у неотриманні позивачем лікарських засобів саме через дії відповідача, на які вказує позивач, у зв`язку з чим підстави для відшкодування матеріальної шкоди у судовому засіданні не встановлені, також враховуючи відмову у задоволенні первісної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов висновку і про необґрунтованість вимог позивача про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди. З даних підстав позов задоволенню не підлягає. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. На підстві викладеного, ст. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed