Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 10.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №1966370 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, в електронній формі, відповідно до якого відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 4 000 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на її банківську картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,90 % в день. Проте в установлений договором строк відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 19.02.2022 має заборгованість в розмірі 12\~820 грн, яка складається з 4 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8 820 грн прострочена заборгованість за процентами. Направлена на адресу [PERSON] вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором залишилась без виконання. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за оплату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 12 820 грн, витрати по сплаті судового збору 2\~422,40 грн та на професійну правову допомогу в сумі 10\~500 грн. Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Відповідачці було направлено копію ухвали суду від 24.02.2025 за зареєстрованим місцем проживання. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховно Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Так, 28.05.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено договір № 1966370 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов даного договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідачка зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також здійснити всі платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строки та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі (а.с. 11-14). ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав відповідачці грошові кошти на наступних умовах: - сума виданого кредиту: 5 000 грн; - дата надання кредиту: 28.05.2021; - строк кредиту: 30 днів (27.06.2021) з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору; - валюта кредиту: UAH; - цільове призначення - на споживчі потреби; - стандартна процентна ставка 1.90 % в день. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №29324-0403 від 04.03.2024, відповідно до якого 28.05.2021 на картковий рахунок відповідачки [PERSON] перераховано кредитні кошти в сумі 4 000 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 21). 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (а.с. 25-26). Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02- 24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (а.с. 17). Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №1966370 встановлено, що станом на 04.12.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 12 820 грн, яка складається з наступного: - 4 000 грн прострочена заборгованість за кредитом; - 8 820 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с. 16). Відповідно до п.1.1 Договору, його укладення здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.credit7.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.2.1. Кредит надається Товариством, в межах дії Договору про надання коштів шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, позикодавець ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Як встановлено судом, між сторонами по справі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1966370 від 25.05.2021, згідно з яким сума кредиту становить 4 000 грн. Також згідно з п.1.3 зазначеного Договору, строк кредиту становить 30 днів. Відповідно до п.1.4.1 стандартна процентна ставка становить 1.90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст.1048 ЦК України, і самим Договором. Отже, заборгованість по відсоткам за умовами вказаного договору становить лише 2 280 гривень (4\~000х1,9%х30 днів), яка разом з простроченою сумою кредиту 4 000 грн підлягає стягненню з відповідачки. Прострочена заборгованість по відсоткам у сумі 6 540 грн (8 820 2 280) не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено пролонгацію або ж автопролонгацію вищевказаного договору, що давало б можливість продовження нарахування відсотків за користування кредитом на суми, зазначені у розрахунку. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги адвоката (довіреність від 30.12.2024, договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, додаткова угода до нього від 27.12.2024) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 6\~330,16 грн (6 280 х (2422,40+10 500) : 12 820). На підставі викладеного,

Outcome: partial