Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою. Свої вимоги обґрунтувала тим, що заявник є громадянкою України, до шлюбу мала прізвище « [PERSON] ». 20.11.1976 року виконавчим комітетом Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між заявницею та [PERSON] , 1953 р.н. Вказаний шлюб було розірвано 25.02.1992 року. Після розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . 26.10.1992 року заявниця вдруге вийшла заміж за [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. [INFO] [PERSON] помер. [INFO] загинув син заявниці - [PERSON] . Останній загинув [INFO] в населеному пункті Невельське, Покровський район, Донецької області, внаслідок отриманих поранень під час проведення бойових дій. [PERSON] загинув при виконанні обов`язку по захисту Батьківщини в ході протистояння агресії російської федерації проти України. Загиблий [PERSON] перебував в шлюбі з [PERSON] , мав дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . З метою оформлення призначення пенсії по втраті годувальника, отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця [PERSON] звернулася до [INFO] , до ГУПФ України. Наприкінці вже, коли були зібрані всі документи, з`ясувалося, що у свідоцтві про шлюб в графі «Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини» записано як « [PERSON] », тоді як в паспорті прізвище заявниці записано як « [PERSON] ». Різне написання прізвища заявниці в документах, які посвідчують реєстрацію актів цивільного стану громадян, а також документах, що посвідчують особу, не дають можливості державним органам простежити ступінь спорідненості між загиблим сином та заявницею. У зв`язку з викладеним, заявниця просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є кровним родичем, матір`ю [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в населеному пункті Невельське, Покровський район, Донецької області. Встановити факт, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою. Ухвалою від 19.02.2025 року заяву прийнято до провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, згідно яких при вирішенні справи посилався на розсуд суду. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 04.12.2024 року вбачається, що 20.11.1976 року виконавчим комітетом Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між заявницею та [PERSON] , 1953 р.н. Вказаний шлюб було розірвано 25.02.1992 року. Після розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно актового запису про народження №19, зробленого 26.08.1978 року Музиківською сільською радою Білозерського району, Херсонської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про шлюб №12, зробленого 26.10.1992 року Виконавчим комітетом Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, між [PERSON] та [PERSON] 26.10.1992 року зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01.12.1998 року Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області, він виданий на ім`я [PERSON] , яка є громадянкою України та народилася [INFO] у селі Березівка Чернівецького району Вінницької області. Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 26.08.1999 року Державною податковою інспекцією у Білозерському районі, [PERSON] одержала ідентифікаційний код [NUMBER] . Згідно актового запису про смерть №17, зробленого 10.06.2002 року Музиківською сільською радою Білозерського району, [PERSON] помер [INFO] . Згідно актового запису про смерть №19, зробленого 13.06.2005 року Музиківською сільською радою Білозерського району Херсонської області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 27.01.2016 року, виданого Пенсійним фондом України, [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію за віком, довічно. Згідно актового запису про смерть №184, зробленого 28.08.2024 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки про причину смерті №700с/227 від 28.08.2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причина смерті: множинні відкритті рани стінки грудної клітки, осколкові поранення грудної клітини, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків. Зазначена обставина також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №700с/227 від 28.08.2024 року. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з реалізацією права власності. Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Згідно із п. 1, 2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені в їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо. Відповідно до ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ у випадках, зазначених у п.п. 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Встановлення факту родинних відносин між загиблим [PERSON] та заявницею необхідне для отримання соціальних виплат. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин матері та сина, а саме, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , громадянка України, є кровним родичем, матір`ю [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в населеному пункті Невельське, Покровський район, Донецької області. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявниці в цій частині. Щодо вимог про встановлення факту, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В абз. 2 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що судами не встановлюється тотожність особи, а відповідно до роз`яснень, наведених в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах; якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження. У цих справах, суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них, а також не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Правовий аналіз чинного законодавства свідчить, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти, в тому числі, щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах. У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 464/6696/20 зазначено, що в разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Такі ж за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19 жовтня 2022 в справі 522/19790/18, від 13 березня 2024 в справі № 568/879/23. Звертаючись з цією заявою до суду, заявник однією з вимог просила встановити факт, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою, що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України. Тому у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial