Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

19 серпня 2024 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява представника позивача по довіреності - Костюшока Павла Миколайовича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №04754-01/2022 у розмірі 14100 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №66539 у розмірі 8175 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4725 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн. - сума заборгованості по комісії; за договором позики №74959828 у розмірі 6179 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4179 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього просили стягнути із відповідача, суму заборгованості за договорами в загальному розмірі 28454 грн та судові витрати. 19 серпня 2024 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 20 серпня 2024 року ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценка О.О. цивільна справа №203/1165/24 відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року позов (ТОВ) «Фінансова компанія (ФК) «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без руху. 27 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника (ТОВ) «Фінансова компанія (ФК) «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання ухвали суду від 19 вересня 2024 року. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 06 січня 2022 року між ТОВ ФК «Інвестум» та [PERSON] укладено кредитний договір №04754-01/2022. 13 січня 2023 року між ТОВ ФК «Інвестум» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «Інвестум» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ ФК «Інвестум» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу №13012023 від 13 січня 2023, року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 14100 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13 січня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Також, 14 січня 2022 року між ТОВ ФК «Авіра Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №66539. 05 січня 2024 між ТОВ ФК «Авіра Груп» та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «Авіра Груп» передає (відступає) позивачу за плату належні йому Права Вимоги, а позивач приймає належні ТОВ ФК «Авіра Груп» - права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8175 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4725 грн сума заборгованості за відсотками 450 грн сума заборгованості по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 05 січня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 28 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №74959828. 14 червня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) позивачу за плату належні йому Права Вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №7 від 21.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6179 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4179 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вказаними договорами в розмірі 28 454 грн, яку позивача просить стягнути та судові витрати в розмірі 3028 грн. 20 серпня 2024 відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості, залишити без руху. Представник позивача у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. У відповідності до статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позивач набув право Вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором на законних підставах. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відносно вимог щодо стягнення заборгованості за договором №04754-01/2022 від 06 січня 2022 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 06 січня 2022 року між ТОВ ФК «Інвестум» та [PERSON] укладено кредитний договір №04754-01/2022, відповідно до якого клієнту на умовах строковості, зворотності, платності, надано кредит в розмірі 6000 грн. ( п. 1.1., 1.2. договору), строком на 30 днів, до 04 лютого 2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% (процентів) на добу. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 9-10). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12), а тому не можна погодитися із доводами апеляційної скарги щодо неправомірного застосування судом ст. 625 ЦК України. Таким чином нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене і оскільки строк кредитування за договором №04754-01/2022 закінчився 04 лютого 2022 року, стягненню підлягає заборгованість, яку сторони узгодили у договорі та додаткових угодах на які посилається позивач (а.с.11) до цих договорів: а саме у розмірі 8250 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2250 грн. - сума заборгованості за відсотками. 13 січня 2023 року між ТОВ ФК «Інвестум» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «Інвестум» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ ФК «Інвестум» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу №13012023 від 13 січня 2023, року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 14100 грн, з яких 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100 грн. сума заборгованості за відсотками. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку по сплаті заборгованості за користування кредитними коштами відповідно до положень кредитного договору №04754-01/2022 від 06 січня 2022 року, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Таким чином, враховуючи наведене, підлягає до часткового задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №04754-01/2022 від 06 січня 2022 року, у розмірі 8250 грн, яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн, суми заборгованості за відсотками 2250 грн. Відносно вимог щодо стягнення заборгованості за договором №66539 від 14 січня 2022 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 14 січня 2022 року між ТОВ ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №66539, відповідно до якого клієнту на умовах строковості, зворотності, платності, надано кредит в розмірі 3000 грн. ( п. 1.1., 1.2. договору), строком на 21 день, до 03 лютого 2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1277,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 3,5% (процентів) на добу. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту, [PERSON] зобов`язаний сплатити кредитодавцю 15% від суми отриманого кредиту. Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 22-24). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12), а тому не можна погодитися із доводами апеляційної скарги щодо неправомірного застосування судом ст. 625 ЦК України. Таким чином нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене і оскільки строк кредитування за договором №66539 закінчився 03 лютого 2022 року, стягненню підлягає заборгованість, яку сторони узгодили у договорі та додаткових угодах на які посилається позивач (а.с.24, зворот) до цих договорів: а саме у розмірі 5655 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2205 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн. комісія. 05 січня 2024 між ТОВ ФК «Авіра Груп» та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «Авіра Груп» передає (відступає) позивачу за плату належні йому Права Вимоги, а позивач приймає належні ТОВ ФК «Авіра Груп» - права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8175 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4725 грн сума заборгованості за відсотками 450 грн сума заборгованості по комісії. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку по сплаті заборгованості за користування кредитними коштами відповідно до положень кредитного договору №66539 від 14 січня 2022 року, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Таким чином, враховуючи наведене, підлягає до часткового задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №66539 від 14 січня 2022 року, у розмірі 5655 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2205 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн. комісія. Відносно вимог щодо стягнення заборгованості за договором позики № 74959828 від 28 квітня 2022 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 28 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №74959828, (на умовах повернення суми позики в кінці строку повернення позики), за яким останній отримав позику в сумі 2000 грн, терміном на 15 днів, процентна ставка фіксована - 1,99%, останній день повернення позики - 15 травня 2022, орієнтована реальна річна ставка 10022,07%, орієнтована загальна вартість позики - 2417 грн, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором GJTLsw47Cr (а.с.41-43). 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №14/06/21 (а.с.44-45). За цим договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений в реєстрі згідно додатку №1. Додатковою угодою №2 до цього договору (а.с.46) було внесено зміни до п. 1.3. договору, в частині повідомлення боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних. У відповідності до додаткової угоди №8 від 21.04.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.47) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали дану угоду про загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно із реєстром боржників №7 від 21.04.2024. В якості ціни продажу фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить від основної суми заборгованості. Однак, суд звертає увагу, що в даній додатковій угоді не зазначено загальної суми прав вимоги та суму, яка підлягає сплаті. За актом прийому передачі Реєстру боржників за вказаним договором факторингу, передано та відповідно прийнято реєстр боржників кількістю 5331 (а.с.48). Згідно із витягом з реєстру боржників №7 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, який сформовано представником позивача 21.04.2023, загальна сума заборгованості відповідача за договором позики №74959828 від 28 квітня 2022 року становить 6179 грн (а.с.49). Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором позики №74959828 від 28 квітня 2022 року (а.с.50), станом на 31.05.2024 заборгованість за даним договором не погашена. Залишок заборгованості становить 6179 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договорів позики. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України, зокрема, як передбачено у п. 3 ч. 1 цієї статті, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Таким чином, суду необхідно з`ясувати обсяг і зміст прав, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та чи існували ці права на момент їх переходу. Так, з матеріалів справи встановлено, що договір позики №74959828 було укладено 28 квітня 2022 року, а договір факторингу було укладено 14.06.2021, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати позивачу. Оформлення додатковою угодою змін в частині реєстру боржників не змінює суті - виникнення прав вимог станом на 14.06.2021 в контексті настання на таку дату - настання строку виконання зобов`язань. Таким чином, суд вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло права вимоги від відповідача [PERSON] сплати заборгованості за договором позики №74959828 від 28 квітня 2022 року укладеного між ним та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Окрім цього, суд також звертає увагу на те, що доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 стороною позивача не надано. Також слід зазначити, що на час укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторонами не було досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Інформація про [PERSON] , як боржника, сформована у витязі з реєстру боржників, після укладення договору факторингу. З урахуванням наведеного, оскільки позивачем не доведено факту набуття права вимоги за договором позики №74959828 від 28 квітня 2022 року , що є підставою для відмови у частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором позики №74959828 від 28 квітня 2022 року . Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (48,92%), а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1491,12 грн.

Outcome: partial