Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

17.01.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором № 25.07.2024-100001210 від 25.07.2024 року, відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн., строком на 98 днів. Згідно з умовами даного договору, позичальник зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та комісію. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 17.01.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 18900 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн., заборгованості по процентам 7350 грн., комісії 1050 грн. та неустойки 3500 грн. Разом з тим, відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата по вищевказаному кредитному договорі на суму1820 грн. від 07.08.2024 року. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі18900 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді від 14.02.2025 року провадження у справі відкрито та розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання (включив його в текст позовної заяви) про розгляд справи за відсутності його представника, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст.280 ЦПК). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши надані в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № 25.07.2024-100001210 від 25.07.2024 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 7000,00 грн., строком на 98 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою в розмірі 1,5% за 1 день користування та денною процентною ставкою в розмірі 1,49% за 1 день (а.с.12-24). Кредитний договір № 25.07.2024-100001210 від 25.07.2024 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е957», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомилась та погодилась з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір. Відповідно до п.п. «а» п.6.1. вказаного договору, позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора до дати вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. В п.3.1 Кредитного договору зазначено, що за цим Договором, Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (а.с. 13). ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит на умовах та у розмірі, встановленому договором, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів в сумі 7000 грн. (а.с.26). Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 17.01.2025 року заборгованість за кредитним договором становить\~18900 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000,00 грн., заборгованості по процентам 7350 грн., комісії 1050 грн. та неустойки 3500 грн. (а.с. 11). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідачка не подала. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000 грн., заборгованості за процентами\~7350 грн. та комісії в розмірі 1050 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 3500 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 18.03.2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором (офертою) № 25.07.2024-100001210 від 25.07.2024 року в розмірі 3500,00 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 25.07.2024-100001210 від 25.07.2024 року, у розмірі 15400 грн., яка складається із: суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн., суми заборгованості по процентам 7350 грн., комісії 1050 грн. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 15400 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2119 грн. 11 коп. пропорційно частині задоволених вимог (81,48 %).

Outcome: partial