Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У січні 2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся Запорізький державний медико-фармацевтичний університет з позовом про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за освітні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору №М-2К-149 про навчання в Запорізькому державному медичному університеті від 01.08.2021 року, укладеного між вступником [PERSON] та його законним представником [PERSON] і Запорізьким державним медичним університетом, [PERSON] було зараховано студентом II медичного факультету за спеціальністю «Медицина» Запорізького державного медичного університету. Також, 01.08.2021 року між [PERSON] (замовник освітньої послуги), [PERSON] (здобувач вищої освіти) та Запорізьким державним медичним університетом укладено договір №М-2К-149 (к) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Запорізькому державному медичному університету. Відповідно до наказу №547-с від 31.08.2023 року [PERSON] було відраховано за невиконання навчального плану. Позивач зазначає, що відповідачі мають заборгованість по оплаті за навчання, яка у добровільному порядку не сплачена, у зв`язку з чим, враховуючи порушення зобов`язань за умовами договору, просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 19\~325,54 грн., у тому числі з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 695,57 грн., що у загальному розмірі становить 20\~021,11 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 13.01.2025 року, позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову, на виконання якої 15.01.2025 року від представника позивача надійшла відповідна заява, якою недоліки, визначені в ухвалі суду від 13.01.2025 року були усунуті. Ухвалою суду від 16.01.2025 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, явка представника позивача у судові засідання визнана судом обов`язковою. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце судових засідань повідомлялись у встановленому законом порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, відповідачу [PERSON] направлялись судові виклики на адресу його реєстрації: [ADDRESS] . Причини неявки у судове засідання відповідачі не повідомили, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідачі не подали, жодних заяв чи клопотань не надіслали, у зв`язку з чим, суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 № 952-р, а також наказів Міністерства охорони здоров`я України від 15.12.2022 №2275 та № 9 від 03.01.2023, Запорізький державний медичний університет (ЗДМУ) був реорганізований шляхом приєднання до Запорізького державного медико-фармацевтичного університету, який є правонаступник всіх прав та обов`язків ЗДМУ. Отже, ЗФДМУ є належним позивачем за заявленими вимогами. Відповідно до договору про навчання в Запорізькому державному медичному університеті від 01.08.2021 року №М-2К-149, укладеного між вступником [PERSON] , його законним представником [PERSON] та Запорізьким державним медичним університетом, [PERSON] було зараховано студентом II медичного факультету за спеціальністю «Медицина», Запорізького державного медичного університету. Відповідно до п. 1.2 Договору виконавець бере на себе зобов`язання: зарахувати вступника на навчання на ІІ курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Медицина», за спеціальністю «222 Медицина», для здобуття ступеня вищої освіти «магістра». Відповідно до п. 1.3 Договору, освітня програма є акредитованою, строком до 01.07.2026 року. Відповідно до п. 2.3 Договору, здобувач зобов`язаний зокрема: своєчасно вносити плату за освітні послуги в розмірах та в порядку, встановлених Договором про надання платної освітньої послуги №М-2К-149 (к) від 01.08.2021 рок; виконувати освітню програму, індивідуальний навчальний план та досягати визначених освітньою програмою результатів навчання. Відповідно до п. 3.1 Договору, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб. Разом з цим, 01.08.2021 року між [PERSON] (замовник освітньої послуги), [PERSON] (здобувач вищої освіти) та Запорізьким державним медичним університетом укладено договір №М-2К-149 (к) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Запорізькому державному медичному університету. Відповідно до п. 1.1 Договору, цей договір є невід`ємним додатком до Договору про навчання в Запорізькому державному медичному університеті від 01.08.2021 року № М-2К-149. Відповідно до п. 2.2 Договору, заклад має право вимагати від замовника/здобувача своєчасно вносити плату за надання платної освітньої послуги в розмірах, у терміни та в порядку, встановленими цим договором. Відповідно до п. 2.3 Договору, замовник/здобувач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надання платної освітньої послуги в розмірах, у терміни та в порядку, що встановлені цим договором. Відповідно до п. 3.1 Договору, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 215\~390 грн. Відповідно до п. 3.2 Договору, вартість платної освітньої послуги за роки навчання становить: за 1 курс грн.; за 2 курс 34\~680 грн.; за 3 курс 38\~890 грн.; за 4 курс 43\~090грн.; за 5 курс 47\~290 грн.; за 6 курс 51\~440 грн. Відповідно до п. 3.6 Договору, оплата за перший рік навчання здійснюється у розмірах, передбачених п. 3.2 цього Договору в наступні терміни: за останній семестр до 21 серпня 2021 року; за весняний семестр до 01 лютого відповідного навчального року. Відповідно до п. 3.7 Договору, оплата за навчання на наступних курсах здійснюється у розмірах, передбачених п. 3.2 цього Договору в наступні терміни: за останній семестр до 01 вересня відповідного навчального року; за весняний семестр до 01 лютого відповідного навчального року. Відповідно до п. 3.8 Договору, замовник/здобувач здійснює оплату в безготівковій формі. Відповідно до п. 4.1 Договору, у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону. Відповідно до п. 4.4 Договору, у випадку недотримання замовником/здобувачем (закладом) розмірів та/або термінів, та/або порядку оплати за надання платної послуги (повернення коштів) на суми, що повинні бути сплачені (підлягають поверненню), нараховується пеня за кожний день затримки оплати (повернення) у розмірі 0,1 відсотків від суми, яка має бути сплачена (повернута). Відповідно до наказу №547-с від 31.08.2023 року [PERSON] було відраховано за невиконання навчального плану, проте заборгованість за освітні послуги не сплачена. Таким чином, відповідачі не виконали зобов`язання, передбачені п. 2.3 Договору та не перерахували плату за освітні послуги у порядку, встановленому Договором, а саме - розділом ІІІ Договору. Згідно умов Договору, замовнику/здобувачу фактично нараховано за навчання на 2-3 курсах всього 73\~579,00 грн. Згідно з довідкою, наданою позивачем, за навчання [PERSON] по договору № М-2К-149 від 01.08.2021 року надійшло коштів на загальну суму 54\~680,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості, згідно п. 3.2 Договору, фактично нараховано за навчання [PERSON] на 2-3 курсах 73\~570,00 грн. Фактично за навчання студента сплачено 54\~680,00 грн., отже заборгованість по оплаті за навчання складає 18\~890,00 грн. Враховуючи наявну заборгованість за навчання, стало підставою для звернення позивача з позовом до суду. Вирішуючи спір у цій справі по суті спору суд виходить з наступного: Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Зобов`язанням, відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (п. 1). Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ч. 2). Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1). У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, на виконання умов Договору, фактично нараховано за навчання [PERSON] на 2-3 курсах 73 570,00 грн. Фактично за навчання студента сплачено 54 680,00 грн., отже заборгованість по оплаті за навчання складає 18 890,00 грн. За таких обставин, на час розгляду справи, сума основного боргу за надані освітні послуги становить 18 890,00 грн., яка підтверджена матеріалами справи. Вказаний розрахунок позивача, відповідачами не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Таким чином, позовна вимога про стягнення 18\~890,00 грн. основного боргу за надані освітні послуги солідарно з відповідачів є обґрунтованою і підлягає задоволенню. У зв`язку з простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення 3 % річних за період з 01.02.2023 по 23.04.2024 на суму 695,57 грн. та втрати від інфляції за період з серпня 2023 по березень 2023 включно на суму з урахуванням суми основного боргу у розмірі 19 325,54 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Факт порушення виконання відповідачами зобов`язань за Договором доведений наявними матеріалами справи та не спростований відповідачами. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та втрат від інфляції, суд приходить до висновку, що вказані суми розраховані вірно і відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню з відповідачів. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог. Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались, проти позову не заперечили, належними доказами доводи позивача не спростували. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги, є обґрунтованими та вказана грошова сума підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 3028,00 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Стягненню виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають судові витрати (3028,00 : 2 = 1514) в розмірі 1514 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved