Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

21.01.2025 року до суду звернувся представник АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 28.01.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. В позові посилалися на те, що 12.11.2020 року між сторонами укладено кредитний договір №2001731166101, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 11894,00 грн. 31.12.2022 року між сторонами укладено кредитний договір №101026537, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 11536,92 грн. 31.12.2022 року між сторонами також укладено кредитний договір №101026549, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 75156,41 грн. АТ «ПУМБ» вважає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.10.2024 року у неї виникла заборгованість: за договором №2001731166101 від 12.11.2020 в сумі 21554,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11893,48 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9660,62 грн.; за договором №101026537 від 31.12.2022 в сумі 13418,83 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 10860,14 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1,39 грн., заборгованості за комісією у розмірі 2557,30 грн.; за договором №101026549 від 31.12.2022 в сумі 89480,46 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 73855,08 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 12,28 грн., заборгованості за комісією у розмірі 15613,10 грн. Загальна сума заборгованості за вказаними Договорами станом на 31.01.2024 склала 124453,39грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договорами, тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., справу розглянути за відсутності представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, в тексті позовної заяви прохали розглянути справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Тому суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що 12.11.2020\~року між\~АТ «ПУМБ»\~та відповідачем\~була підписана\~заява №\~2001731166101\~про приєднання\~до договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб,\~за умовами\~якої відповідачу\~надано кредитну\~карту з кредитним лімітом на суму 5000грн. 12.11.2020 року відповідач [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту. 31.12.2022 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява № 1011026537 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу надано кредит на суму 11536,92грн. 31.12.2022 року відповідач [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту. 31.12.2022 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява № 1011026549 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу надано кредит на суму 75156,41грн. 31.12.2022 року відповідач [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту. Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. В силу ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.10.2024 року у неї виникла заборгованість: за договором №2001731166101 від 12.11.2020 в сумі 21554,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11893,48 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9660,62 грн.; за договором №101026537 від 31.12.2022 в сумі 13418,83 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 10860,14 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1,39 грн., заборгованості за комісією у розмірі 2557,30 грн.; за договором №101026549 від 31.12.2022 в сумі 89480,46 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 73855,08 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 12,28 грн., заборгованості за комісією у розмірі 15613,10 грн. Загальна сума заборгованості за вказаними Договорами станом на 31.01.2024 склала 124453,39грн. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договорами належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість перед позивачем за наданими кредитами, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Суд вважає, що позовні вимоги акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 2422,40 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved