Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з цивільним позовом до [PERSON] , в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений 02 вересня 2006 року, між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області України, про що було видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 02 вересня 2006 року та зроблено відповідний актовий запис № 105. В обґрунтування позову зазначає, що 02 вересня 2006 року між Позивачем, [PERSON] , [INFO] , та Відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області України 02 вересня 2006 року зроблено запис № 105. Від шлюбу мають дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України Позивачка з доньками вимушено виїхала за кордон, а Відповідач залишився в Україні. На жаль їх стосунки не витримали випробування розлукою та часом. За час окремого проживання почуття до Відповідача охололи, зникло взаєморозуміння. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Кожен з них намагається влаштувати своє особисте життя окремо один від одного. Подальше спільне життя з відповідачем вважає не можливим. За спільним з відповідачем рішенням діти будуть проживати з Позивачкою. Зазначає що Відповідач ознайомлений з її рішенням і не заперечує проти нього. Заходи щодо забезпечення доказів або позову не вживались. Позивач підтверджує те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 26 лютого 2025 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. 18 березня 2025 року на адресу суду поштою надійшов відзив на позов від відповідача [PERSON] , в якому він вказує, що позовну заяву визнає, просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Відповідний відзив на позов підписаний особисто [PERSON] . Відомостей та обставин які б свідчили про недостовірність такого підпису відповідача на вказаному відзиві та, відповідно, сумніву у достовірності волевиявлення відповідача, наразі у суду немає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 02 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області Україна, серія [NUMBER] , актовий запис № 105 (а.с. 3). Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя сторони мають дві доньки: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим Україна, серія [NUMBER] від 29 серпня 2008 року, актовий запис № 460, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] від 02 січня 2016 року, актовий запис № 1 (а.с. 4 - 5) Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом - є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зважає на те, що позивач [PERSON] , у межах даної справи, питання про відновлення дошлюбного прізвища не ставила. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.4158392591.1 від 27 січня 2025 року та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн. З огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved