Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов обґрунтований тим, що відповідач уклав з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 79443219 від 06.03.2024, підписанням якого акцептував публічну пропозицію, яка розміщена на веб-сайті товариства. Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, сплатити плату (проценти) від суми позики. Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 14.06.2021 укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Згідно п. 1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до Реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 500,00 грн, з яких 6 000 грн загальна заборгованість за основною сумою боргу; 16 500 грн загальна заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене та те, що відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 22 500,00 грн, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь вказану заборгованість. Ухвалою суду від 11.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також у випадку неявки в судове засідання відповідача, просив ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, ухвали про відкриття провадження у справі, копії позову з додатками та судових повісток. Проте, 26.02.2025, 18.03.2025 та 01.04.2025 до суду повернуто конверти з відправленням, згідно довідки підприємства поштового зв`язку причина невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Також виклик відповідача у справі у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Згідно ч. 5 ст. 259, ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд,

Outcome: partial