Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, яку обґрунтовував тим, що 20.06.2024 він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від спільного подружнього життя спільних дітей не мають. Від попередніх стосунків у [PERSON] є донька - [PERSON] , [INFO] . Від попередніх стосунків у заявника [PERSON] є син - [PERSON] , [INFO] . Заявник з дружиною та дітьми проживають однією родиною у житловому будинку [ADDRESS] . Заявник піклується про дівчинку, створює усі належні умови для її розвитку, утримує та виховує її, ставиться до неї як до рідної доньки. Між ними панують теплі родинні стосунки, добрий емоційний контакт. У зв`язку з вищевикладеним, заявник просив суд: усиновити [PERSON] , оголосивши його усиновлювачем та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , складений Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме: змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Чуйко І.А. не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] актовий запис №418 (а.с. 15) вбачається, що [PERSON] , народилась, [INFO] , її матір`ю записана [PERSON] , а батьком [PERSON] . 20 червня 2024 року між заявником та [PERSON] укладено шлюб, прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №346 (а.с. 20). [PERSON] надала згоду на усиновлення її доньки [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справі міститься відповідна заява, справжність підпису та волевиявлення засвідчено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ставніченко О.П. (а.с. 22). З метою усиновлення заявник звернувся до органу опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради. У зв`язку із чим, було надано висновок, в якому зазначено, що усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , заявником є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 8,9). Як вбачається з висновку про стан здоров`я від 09.07.2024, заявник [PERSON] може бути усиновителем (а.с.18). [PERSON] станом на 16.05.2024 до кримінальної відповідальності не притягувся, не знятої чи не погашеної судимості не має відповідно до Витягу департаменту інформатизації МВС України (а.с. 17). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] заявник працює на посаді торгівельного представника з 08.02.2023 на підставі наказу про прийняття на роботу №01/23від 07.02.2023 на умовах повного робочого часу (а.с.16). З акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживанням сім`ї встановлено, що за адресою: [ADDRESS] створені належні житлово-побутові умови для виховання, проживання дітей (а.с. 24). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України, Конвенцією про права дитини, Європейською конвенцією про усиновлення дітей. Згідно зі ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Статтею 217 СК України передбачено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Згідно зі ст. 211 СК України усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, статтею 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, враховуючи наявність згоди матері на усиновлення, вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача та дитини, приймаючи до уваги те, що підстав, які перешкоджають усиновленню не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved