Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулося у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог АТ "Сенс Банк" посилається на те, що 12 листопада 2021 року між АТ "Альфа Банк" та [PERSON] було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501390053, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (надалі - Кредитний договір). Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання по кредитному договору не виконав, станом на 21 вересня 2023 року має заборгованість в розмірі 1\~300 084 грн. 33 коп. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" було затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Державного реєстру банків. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак, відповідачем дану вимогу залишено без реагування. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача подав заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, 12 листопада 2021 року між АТ "Альфа Банк" та [PERSON] було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501390053, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 501390053 від 12 листопада 2021 року, позивач отримав кредит в розмірі 1 000 000,00 грн., процентна ставка за користування коштами складає 25,00 % річних, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту 12 листопада 2026 року. Крім того, позивач відкрив [PERSON] рахунок у валюті гривня, випустив платіжну картку строком дії 3 роки з моменту випуску, встановив доступний кредитний ліміт в сумі до 200 000 грн. 00 коп. (на момент складання оферти). Процентна ставка за користування коштами відновлювальної лінії складає 26,00 % річних. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" було затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг від 22.08.2023 року) та Державного реєстру банків (витяг від 02.12.2022 року). Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується Меморіальним ордером № 695932160 від 12 листопада 2021 року та випискою по особовому рахунку за період з 12.11.2021 року по 21.09.2023 2023 року. За наданим позивачем розрахунком заборгованності, заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 501390053 від 12 листопада 2021 року, станом на 21\~вересня 2023 року становить 1 300 084 грн. 33 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 939 893 грн. 05 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 360\~191 грн. 28 коп. 25 січня 2024 року позивач направив [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань з вимогою протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання - достроково повернути кредиту у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме 1 300 084 грн. 33 коп., про що свідчить опис вкладений у цінний лист. Дану вимогу залишено відповідачем без реагування. Пункт 1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2 ст. 615 ЦК України). Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд зазначає, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій, у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до умов кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Судом встановлено, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Однак, [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. За таких умов суд прийшов до переконання, що відповідач фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку в повному обсязі АТ "Сенс Банк" не повернув, відсотки за користування кредитними коштами не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню в повному обсязі. Щодо стягнення із відповідача судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 19501 грн. 26 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved