Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Шлюб між відповідачами розірвано заочним рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 01.12.2014 року (справа № 490/13187/14). Позивач зазначає, що малолітній [PERSON] , з 23.03.2021 року по теперішній час перебуває на обліку Служби у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, оскільки його мати [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а батько - [PERSON] , все життя дитини проживає окремо, не визнає [PERSON] своїм сином, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає. Хлопчик фактично не знає свого батька. Крім того, мати [PERSON] , має низький виховний потенціал, не забезпечує належні умови для проживання та виховання сина, зловживає спиртними напоями, не працює, внаслідок чого має скрутне матеріальне становище, не здійснює контроль за навчанням сина та його перебуванням вдома протягом дня та в нічний час доби. Відповідач [PERSON] проживає зі співмешканцем [PERSON] , який є неодноразово судимою особою, зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштований, систематично влаштовує скандали з матір`ю в присутності хлопчика, який його боїться. Сім`я [PERSON] проживає у [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання та без оформлення права власності на вищезазначене житло. У будинку, де мешкає сім`я, систематично збираються особи сумнівної поведінки, розпивають спиртні напої у присутності дитини, що негативно впливає на психо-емоційний стан хлопчика. [PERSON] , є учнем КЗ «Вінницького ліцею №26», має проблеми з навчанням, часто пропускає заняття без поважних причин, внаслідок несприятливого сімейного середовища не виконує домашні завдання. Хлопчик протягом 2023-2024 року неодноразово самовільно залишав домівку, ночував у своїх знайомих, оскільки не бажав повертатися додому. Дитина сама виявляє бажання проживати окремо від своєї матері та бути влаштованим до центру соціально-психологічної реабілітації, оскільки відчуває страх перед своєю сім`єю. Малолітній [PERSON] , вже раніше був вилучений із сімейного середовища та влаштований до центру соціально-психологічної реабілітації через невиконання батьками своїх обов`язків. Так, хлопчик перебував у КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з липня 2022 року до березня 2023 року. Був повернутий в сім`ю, оскільки поведінка матері на короткий період покращилася, сім`я переїхала у нове житло, де матір намагалася створити належні умови проживання, на той час матір працювала та мала стабільний дохід для утримання сина. Але нажаль, протягом другої половини 2023 року та протягом 2024 року ситуація в сім`ї вкрай погіршилася, відповідачка ніде не працює, разом з вітчимом зловживає спиртними напоями у компаніях сумнівних осіб, що приходять до них додому. Подальше перебування у сім`ї матері [PERSON] , порушує права дитини на належне виховання та турботу, створює загрозу для його здоров`я та морального розвитку. Працівниками служби у справах дітей міської ради, міського центру соціальних служб, сектору ювенальної превенції ВРУП ГУНП тривалий час з матір`ю дитини [PERSON] проводилася роз`яснювально-профілактична робота, мати попереджалась про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків щодо сина, однак змінювати свій асоціальний спосіб життя [PERSON] не має бажання. Питання виконання [PERSON] та [PERSON] , своїх батьківських обов`язків неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків за ст. 184 КУпАП. У зв`язку із викладеним, Служба у справах дітей ВМР звернулись з даним позовом до суду, в якому просила позбавити [PERSON] , та [PERSON] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з них на його утримання аліменти. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л. Ф., від 21.05.2024 року справу направлено за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаїв. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаїв Саламатіна О. В., від 23.07.2024 року справу передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Антонюка В. В., від 20.08.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження. 16.09.2024 року відповідачем [PERSON] , подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки він не є батьком [PERSON] , у зв`язку із чим звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовною заявою про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] (справа №490/8135/24). Дана справа передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою суду від 25.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.01.2025 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №490/8135/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. 20.03.2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] , про поновлення провадження у справі, оскільки 10.02.2025 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 490/8135/24 винесено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] , за участі Служби у справах дітей ВМР, як органу опіки та піклування, про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - задоволено. Рішення суду набрало законної сили 18.03.2025 року. Ухвалою суду від 24.03.2025 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] , в ході підготовчого та судового розглядів, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. 10.04.2025 року, в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] , закрити, решту позовних вимог просила суд задоволити в повному обсязі. Ухвалою суду від 10.04.2025 року закрито провадження в частині заявлених вимог до [PERSON]. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про причини неявки до суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток та через оголошення на офіційному сайті Судової влади. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , яка є головним спеціалістом відділу превентивної роботи у справах дітей ВМР та [PERSON] - фахівець із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб, суду пояснили, що вони неодноразово здійснювали відвідування родини [PERSON] та зазначили, що відповідач [PERSON] , неналежно виконує свої батьківські обов`язки, оскільки постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, зловживає алкогольними напоями. В квартирі де проживає сім`я [PERSON] постійно брудно, брудний посуд, розкидані речі. У житловому приміщенні постійно відчувається стійкий неприємний запах. Дитина жаліється, що він голодний, мати [PERSON] , вчасно не годує його, одяг у хлопчика брудний. Також малолітній [PERSON] , пропускає навчання у КЗ «Гімназії №26» Вінницької обласної ради, тікає з дому, ночує у друзів. На неодноразові бесіди із [PERSON] , про необхідність належним чином здійснювати свої батьківські обов`язки, остання не реагує, ніде не працює та взагалі не цікавиться сином. Допитана в судовому засіданні в якості свідка практичний психолог Вінницького ліцею №26 - [PERSON] , суду пояснила, що при розмові з малолітнім [PERSON] , останній розповідав, що він постійно тікав з дому, був недоглянутий, у нього небуло канцелярського приладдя для навчання, він неодноразово піддавався домашньому насиллю. Також зазначила, що сама ходила додому до [PERSON] , умови проживання там незадовільні, дитині там проживати неможливо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є практичним психологом ВОЦСПР, суду пояснила, що у них в центрі проживає [PERSON] , оскільки його матір зловживає спиртними напоями, за дитиною не доглядає. [PERSON] , постійно тікав з дому, піддавався насиллю, не хотів повертатися назад додому, тому для хлопчика буде не доцільно повертатися додому. Малолітній [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що він проживав в поганих умовах з матір`ю та вітчимом, до школи не ходив тому, що не було одягу, коли тікав з дому то ночував в покинутому автомобілі. Щодо рідного батька, то він його ніколи не бачив і не знає. Додому не хотів би повертатися, йому добре в центрі. Що також підтверджується протоколом бесіди від 15.04.2024 року (а.с.43) Заслухавши пояснення сторін, свідків, малолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 22.09.2015 року, зазначені батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , за участі Служби у справах дітей ВМР, як органу опіки та піклування, про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - задоволено. Рішення суду набрало законної сили 18.03.2025 року.(а.с.201-203). У зв`язку із цим, 10.04.2025 року [PERSON] видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] та надано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 10.04.2025 року. Відповідно до Наказу № 68 від 23.03.2021 року [PERSON] взято на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах, оскільки мати - [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а батько - [PERSON] , все життя дитини проживає окремо, не визнає [PERSON] своїм сином, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає. Хлопчик фактично не знає свого батька.(а.с.10) Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.12.2014 року у справі № 490/13187/14, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано.(а.с.14) Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2011 року у справі 2-4821/2011 позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено (а.с.15) Як вбачається із інформаційних довідок за №01-2/524 від 02.05.2023 року, №12/331 від 11.03.2021 року, №12/909 від 02.07.2021 року, 12/484 від 20.05.2022 року, [PERSON] декларації на медичне обслуговування з лікарем КНП «ЦПМСД №2 м. Вінниці» - не має. Попередня декларація розірвана 11.07.2022 року у зв`язку із звільненням сімейного лікаря. Просять розглянути питання про взяття [PERSON] на облік як дитину, яка попала в складні життєві обставини та вжити заходів відповідно до чинного законодавства, оскільки мати [PERSON] , не виконує вказівки сімейного лікаря та не створює належних умов по догляду за дитиною.(а.с.16-19) Згідно листів КЗ «ЗОШ 1-111 ступенів №26 ВМР», клопотання та Інформації щодо виконання батьківських обов`язків від 15.09.2021, 19.01.2022, 21.02.2022, 18.04.2022, 11.05.2022, 13.05.2022, 05.05.2023, 03.10.2023 15.03.2024, 03.04.2024, адміністрація школи просить Службу у справах дітей ВМР притягнути до відповідальності батьків [PERSON] і провести виховні міри згідно чинного законодавства України, оскільки батьки не виконують належно свої обов`язки, не створюють умови для навчання та повноцінного розвитку сина, дитина постійно пропускає навчання, без дозволу бере чужі телефони, в роздягальні перевіряє кармани учнів, палить цигарки біля школи і пропонує їх іншим учням, чим подає поганий приклад іншим однокласникам, до школи приходить в брудному одязі, голодним, неодноразово ночував на вулиці.(а.с.20-29) Із листів з ГУНП у Вінницькій області від 02.04.2021, 24.06.2021, 22.07.2021, 09.11.2021, 23.06.2022, 10.06.2022, 16.09.2022, 05.04.2024, які адресовані Начальнику Служби у справах дітей ВМР Шафранській Л. А., вбачається, що працівниками поліції здійснено неодноразові виїзди до сім`ї Іокшас, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, забезпечення його безпеки, профілактики вчинення злочинів та правопорушень дитиною і відносно його, виявлення та припинення порушень з боку батьків, які не виконують своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина.(а.с.32-38) [PERSON] , неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. ст. 184 КУпАП, що підтверджується постановами Вінницького міського суду Вінницької області. Та матеріалами адміністративних справ. (а.с. 56-67) Із листів Вінницького міського центру соціальних служб від 04.07.2021, 12.05.2023, 02.11.2023, 03.04.2024 вбачається, що фахівцями Вінницького міського центру соціальних служб здійснено неодноразові виходи за адресою: [ADDRESS] , де проживає сім`я [PERSON] , з метою з`ясування стану виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] . Після деяких відвідувань, сім`ю [PERSON] поставлено на облік у даній установі, для надання кваліфікованої допомоги в подоланні родиною складних життєвих проблем або їх мінімалізацію.(а.с.39-42) Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг від 26.04.2024 року, в реєстрі Вінницької територіальної громади відсутня інформація стосовно реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] (а.с.44) Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 15.04.2024, 04.04.2024, 09.04.2024, 18.03.2024, 19.01.2024, 12.04.2023, 22.03.2021, 14.09.2021, встановлено, що житло сім`ї [PERSON] , перебуває у антисанітарному стані: брудна підлога, брудний посуд, розкидані речі, на стінах сліди кіптяви та плісняви, продукти харчування наявні в обмеженій кількості, тощо (а.с.45-52). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; а також у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виконавчий комітет Вінницької міської ради, як орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним висновком від 29.04.2024 року № 01/00/011/130300, органу опіки та піклування Вінницької міської ради. (а.с.6-7) Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт тривалого ухилення відповідачки [PERSON] , від виконання батьківських обов`язків, яка не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Що стосується заявлених вимог в частині стягнення із відповідачки на утримання дитини аліментів, то суд зазначає наступне. Згідно положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь та на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів її доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.05.2024 року і до дня повноліття дитини, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved