Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною завою, в якій просить: визначити додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що в березні 2025 їй стало відомо про те, що [INFO] померла [PERSON] ,. В березні 2025 вона дізналась про наявність заповіту, яким [PERSON] заповіла їй земельну ділянку. Вона зареєстрована в м. Монастирище, Черкаської області. Із [PERSON] спільно не проживала, не мала спільного побуту, не знала про заповіт на своє ім`я і дізналась про нього лише у березні 2025 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. В березні 2025 вона звернулась до приватного нотаріуса Бондаренка О.І. в м. Монастирище з питанням оформлення спадщини. Але нотаріус повідомив їй про те, що для оформлення спадщини потрібно звернутись до суду із позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має. Ухвалою суду 20.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Монастирищенської міської ради в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач на адресу суду надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Бондаренко О.І. в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав лист, відповідно до якого просить справу розглядати у його відсутність, при вирішенні позову покладається на думку суду. Враховуючи,\~що розгляд\~справи відбувається\~у відсутності\~сторін,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалось. Суд, дослідивши надані позивачем докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2025, виданого Монастирищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.7). За життя [PERSON] залишила заповіт від 03.04.2019, посвідчений приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області Горбуновою М.І., яким заповіла [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку, розташовану в с. Коритня Монастирищенського району Черкаської області, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №126252, виданого від 14.06.2004 (а.с. 8). [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЧР №126252 належала земельна ділянка площею 2,47 га, кадастровий № 7123483500020000268, яка розташована в с. Коритня Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 10). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 у справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру наданої приватним нотаріусом Бондаренко О.І. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не відкривалась, відомості про можливих спадкоємців не має. Таким чином у даній справі саме орган місцевого самоврядування є належним відповідачем. Приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Бондаренком О.І. 20.03.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 11). Згідно з положеннями ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначено у позові, у шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона не була обізнана про існування заповіту. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Дослідивши надані позивачем докази, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що він не проживав спільно зі спадкодавцем (проживав у іншому населеному пункті), не мав спільного побуту, не знав про заповіт на своє ім`я і дізналася про нього лише у березні 2025 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Такі висновки узгоджуються з позицією, неодноразово викладеною у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, практика у справах цієї категорії є сталою та незмінною (постанова Верховного Суду від 22.12.2021 по справі № 703/4978/19, провадження № 61-13783св21). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, а тому, беручи до уваги, що відповідач проти задоволення позову не заперечував, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, позивачу можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном в 3 (три) місяці з дня набрання чинності цим рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved