Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

16.10.2024 ТОВ «НОВИЙ КЛЕКТОР», в особі представника позивача адвоката Моісеєнка М. Ю., звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за кредитним договором № 27.02.2021-100008101 від 27.02.2021 у розмірі 23 260, 00 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у розмір 4 000, 00 грн. Позов мотивований тим, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КЛЕКТОР» укладено Договір факторингу №030524-12 від 03.05.2024. На виконання умов зазначеного договору укладено Реєстр №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №27.02.2021-100008101 від 27.02.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу №030524-12 від 03.05.2024, а також вимога про сплату заборгованості від 03.05.2024. Станом на дату подання позовної заяви позивач є єдиним належним кредитором за кредитним договором № 27.02.2021-100008101 від 27.02.2021, укладеним між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] . Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн. з первинним строком користування 14 календарних днів з дати надання за процентною ставкою «Економ»/»Стандарт». Ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду а протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду «Економ». Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Згідно з п.1.1 договору кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.1.3 договору протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності (п. 2.1 договору). Згідно з п. 2.3 договору, днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту\~день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. Відповідно до заявки від 27.02.2021 кредитодавцем надано позичальнику кредит в розмірі 8\~000 грн з первинним строком на 14 днів, а відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 8\~000 грн, що підтверджується електронною квитанцією про переказ коштів від 27.02.2021. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 26.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 23 260, 00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 8 000,00 грн, за відсотками\~15 260, 00 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази про направлення відповідачу 09.08.2024 копії позовної заяви з додатками (а. с. 20). Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 16.10.2024 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 17.10.2024. Відповідь № 850613 з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , одержана судом 17.10.2024 (а.с.49). Ухвалою суду від 21.10.2024 позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Суд двічі направляв копію вище вказаної ухвали відповідачці [PERSON] за адресою реєстрації місця проживання. Однак рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 52-53, 54-55). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші клопотання та заяви від відповідача суду також не надійшли. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У позовній заяві позивач зазначив, що просить розглядати справу за відсутності представника позивача. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, надані позивачем, у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору, договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Судом встановлено, 27.02.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 27.02.2021-100008101 (Заявка на отримання кредиту, Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), Підтвердження укладення кредитного договору). Відповідно до Договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 000, 00 грн. (згідно довідки LIQPAY перераховано 2021.02.27 20:54 на картку/рахунок [NUMBER] ), з первинним строком користування 14 календарних днів з дати надання за процентною ставкою «Економ»/»Стандарт» ( а.с. 12-13, 18, 38-40). Договір підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Договором передбачена ставка «Економ» - 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків та ставка «Стандарт» - фіксована незмінна ставка у розмірі 2.5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду «Економ». В заявці, яка є частиною кредитного договору, передбачений графік платежів: сума кредиту у розмірі 8\~000, 00 грн та проценти у розмірі 2\~240, 00 грн сплачуються до 12.03.2021. Пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів, вказаних в цьому абзаці. Кількість пролонгацій не обмежена, однак право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгацій загальна сума процентів за договором досягне максимального розміру. Максимальний розмір процентів за договором становить 16\~000 грн. Після досягнення максимального розміру проценти не нараховуються. Якщо позичальник не скористається правом на пролонгацію/ наступну пролонгацію, після закінчення первинного/ пролонгованого строку нараховуються проценти «Стандарт» до дати досягнення процентами максимального розміру або до дати, коли позичальник скористається правом на пролонгацію, сплативши проценти за весь попередній строк користування кредитом , залежно від дати, яка настане раніше. Максимальний строк, на який надається кредит період, який складається з кількості календарних днів фактичного користування кредитом ( залишком кредиту у разі його дострокового часткового повернення) протягом якого нараховуються проценти («Економ» та/ або «Стандарт») до досягнення загальною сумою процентів («Економ» та/ або «Стандарт») їх максимального розміру (а. с. 38). Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, яким підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, наданими, виходячи із обраних позичальником умов кредитування (а. с. 8-9). З карточки субконто ТОВ «Споживчий цент» щодо контрагента [PERSON] вбачається, що останньою двічі погашались проценти за користування кредитом: 18.03.2021 в сумі 240, 00 грн та 23.03.2021 в сумі 500, 00 грн (а. с. 21-26). 03.05.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № 030524-12, яким передбачено, що в порядку і на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього договору, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним (а. с. 34 37). Згідно з Переліком №1, який є додатком №2 до вище зазначеного договору факторингу, відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 27.02.2021-100008101 від 27.02.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, боржником за яким є [PERSON] (а. с. 14-16). Згідно довідки ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» №13496/24-ДПЗ від 26.07.2024, у [PERSON] перед ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за кредитним договором №27.02.2021-100008101 станом на 26.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 23 260, 00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 000 грн, заборгованість за відсотками 15\~260, 00 грн (а. с. 30). Позивачем на адресу відповідача [PERSON] , направлено Повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу, а також вимога про сплату заборгованості вих.295388 від 03.05.2024 (а. с. 27-28). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту та факторингу. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Згідно статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 указаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до статей 1054-1055\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 536\~ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі статтею 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1077\~ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по спірному кредитному договору № 27.02.2021-100008101 выд 27.02.2021, укладеному між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] уклала зазначений кредитний договір шляхом підписання його електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатору, однак у порушення умов указаного договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умова, визначених укладеним договором, а отже суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Суд дійшов такого висновку, враховуючи вище зазначені умови кредитного договору, якими передбачено суму кредиту 8\~000 грн, умови пролонгацій строку договору, укладеного на 14 днів та умови використання процентної ставки «Стандарт», а також максимальної суми процентів 16\~000 грн. Кредитодавцем ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТ» враховані при розрахунку заборгованості з процентів за користування кредитом сплачені відповідачем кошти 740 грн. Відповідачем не наданий власний розрахунок за кредитним договором. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Відповідно до приписів статей\~133,\~137 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено\~у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30.09.2020 у справі №379/1418/18. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 4 000,00 грн., які підтверджуються ордером на надання правничої допомоги від 10.10.2024, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, договором № 07/24-НК про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, Звітом про виконану роботу відповідно до договору №07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024, платіжною інструкцією №946 від 02.08.24 (а. с. 6, 7, 11, 32-33, 42). Судом встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана та оплачена, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. Оплата судового збору підтверджується платіжною інструкцією №990 від 08.08.2024.

Outcome: approved