Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після смерті бабусі відкрилась спадщина на спадкове майно, включаючи квартиру [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.07.2003 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Волинського ОБТІ № 1204227 від 08.08.2003. Про існування заповіту позивачу стало відомо лише в липні 2024 року, під час прибирання квартири спадкодавця, також було виявлено усі правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру та інші документи, які стосуються спадкового майна. Також позивач зазначає, що у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , однак вона тривалий час перебуває за кордоном та фактично не мешкала у даній квартирі. При зверненні до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. [PERSON] , вказує, що їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я, а тому вона не вживали ніяких заходів для прийняття спадщини та перебувала за кордоном з професійних причин. Позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном на три місяці. 31 грудня 2024 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Від представника позивача [PERSON] , - адвоката Грушецького І.Л., через канцелярію суду, надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] , через канцелярію суду, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти позовних вимог своєї доньки [PERSON] підтримує її право на прийняття спадщини. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.07.2003 року та технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , встановлено, що власником квартири є померла [PERSON] . Відповідно до заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 1-813, посвідченого державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також все те на що за законом буде мати право, заповідає своїй внучці [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянською Т.П., від 20 листопада 2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно копії спадкової справи № 36/2024 спадкодавцем є [PERSON] , спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , у матеріалах спадкової справи містяться заява від [PERSON] , про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що позивачі пропустили строк встановлений ст.\~1270\~ЦК України для подачі заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд зазначив, що правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших. У\~Постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~Пленум Верховного суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Принцип пропорційності тісно пов`язаний з принципом правовладдя (верховенства права): принцип правовладдя є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу правовладдя і водночас його неодмінним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде порушенням статті 1 Першого Протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, потрібно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж потрібно для реалізації поставленої мети. У спірних правовідносинах дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. У разі якщо таких обставин суд не встановив, то не можна допускати втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину, навіть з огляду на такий фундаментальний принцип спадкового права, як свобода заповіту, оскільки це порушить принцип правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно скористалася власними цивільними правами, та не відповідатиме принципу пропорційності втручання у право власності на спадкове майно. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду висновувала у справі №686/5757/23, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. Положеннями статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» встановлено: «Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. За ст.6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. З врахування наданих позивачем доказів, беручи до уваги ту обставину, що, позивач здійснює спадкування за заповітом, про наявність якого не була обізнана, враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, суд приймає до уваги причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнає їх поважними. А тому, з огляду на наявність об`єктивних обставин незнання позивачем про наявність заповіту, що послужило до пропуску нею шестимісячного строку, суд дійшов до висновку про необхідність визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці.

Outcome: approved