Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він, [PERSON] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказує, що написання прізвища його матері в його свідоцтві про народження відрізняється від написання її прізвища у свідоцтві про її смерть, що перешкоджає прийняттю ним спадщини після її смерті. Через те, що його мати померла він не має можливості виправити помилку у написанні її прізвища у його свідоцтві про народження. Вважає, що є всі підставити встановити юридичний факт та задовольнити його заяву. Заявник в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення заяви не заперечили. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника та представників заінтересованих осіб, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України. Відповідно до п. 1 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами. Згідно з статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами і доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Із заяви [PERSON] вбачається, що він являється спадкоємцем майна його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Із копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 93 років. 26 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт в користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON] серія [NUMBER] матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] . Написання прізвища матері заявника в його свідоцтві про народження відрізняється від написання її прізвища у свідоцтві про її смерть. Так у свідоцтві про народження заявника прізвище його матері записано як « [PERSON] » а у її свідоцтві про її смерть прізвище записано як « [PERSON] ». У свідоцтві про укладення шлюбу батьків заявника Серія [NUMBER] прізвище матері заявника записано « [PERSON] », що відповідає зазначеному у свідоцтві про її смерть. Встановлено, що через допущену помилку в написанні прізвища матері заявника в свідоцтві про народження заявника у останнього виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між ним та його матір`ю. Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Через те, що мати заявника померла, він не має можливості виправити помилку у написанні її прізвища. Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення юридичного факту родинних відносин необхідне заявнику для підтвердження родинних відносин, як наслідок спадкування майна після смерті матері. Встановити іншим способом факт родинних відносин інакше як рішенням суду неможливо. З врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, приходжу до висновку, що юридичний факт, який просить встановити заявник, є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявника [PERSON] .

Outcome: approved