Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

22.01.2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» в особі представника - адвоката Мєшніка К.І. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.06.2019 року у сумі 8\~003 грн. 56 к., яка утворилася станом на 11.11.2024 року. Позов мотивований тим, що 02.06.2019 року [PERSON] відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим, пройшовши реєстрацію та надавши АТ «Універсал Банк» певний пакет документів підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 02.06.2019 року шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в сумі 5 000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, не сплачував щомісячні мінімальні платежі, відсотки та інші витрати відповідно до умов Договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 11.11.2024 склала 8\~003 грн. 56 к., в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 6 384 грн. 77 к. та заборгованість за пенею в сумі 1\~618 грн. 79 к. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 28.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу\~копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 10.03.2025 року розгляд справи відкладено на 09.04.2025 року у зв`язку з відсутністю відомостей про те, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та чи отримав він копію позовної заяви з додатками. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за останньою відомою адресою зареєстрованого його місця проживання. Крім того, відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. В позовній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 09.04.2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02.06.2019 року [PERSON] відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим, пройшовши реєстрацію та надавши АТ «Універсал Банк» певний пакет документів підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 02.06.2019 року шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в сумі 5 000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Зазначене підтверджується довідкою про розмір встановленого ліміту. Відповідач активно користувався кредитними коштами шляхом зняття готівкових коштів, оплати товарів та послуг, що вбачається з виписки про рух коштів по її картці. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, не сплачував щомісячні мінімальні платежі, відсотки та інші витрати відповідно до умов Договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 11.11.2024 року склала 8 003 грн. 56 к., в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 6 384 грн. 77 к. та заборгованість за пенею в сумі 1 618 грн. 79 к., що підтверджується розрахунком заборгованості. Однак, відповідач порушував умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення кредитної заборгованості. Прострочення зобов`язань зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів. Відповідач добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. Відповідно до ч.1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом статей\~626,\~628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами статті\~526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог\~ст.\~1055\~ЦК\~України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634\~ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, відповідно до ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Підписавши анкету-заяву, відповідач відповідно до статей\~3,\~627 ЦК України\~добровільно погодилася на умови кредитного договору від 02.06.2019 року та взяв на себе відповідні зобов`язання. Однак, відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 8 003 грн. 56 к. Зазначену суму заборгованості відповідач в добровільному порядку позивачу не повернув. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в сумі 8 003 грн. 56 к. Згідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 3 028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved