Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Малишева О.Ю. звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести, третя особа [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що її колишньому чоловіку [PERSON] на підприємстві ДЛГО «Запоріжжяліс» Запорізьке ЛГ Запорізького лісництва був наданий ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] , так як його направили на посаду майстра лісу цього підприємства. На підставі цього ордеру з 2001 року [PERSON] , [PERSON] , та їхня спільна донька [PERSON] [INFO] , вселилися до квартири [ADDRESS] . Квартира перебувала у державній власності, а з 2024 року у комунальній. Позивач зверталася до відповідача з заявою про приватизацію, але отримала відмову через відсутність ордера. Також вона намагалася отримати копію ордера через Департамент ЖКГ, але архівні дані його не містили. За таких обставин позивачка звертається до суду з даним позовом про приватизацію житла, незважаючи на відсутність ордера, аргументуючи це тривалим проживанням та документами, які підтверджують законність вселення. 05.02.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 10 березня 2025 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району вважає відмову законною, посилаючись на п.18 Положення про порядок передачі квартир у власність громадян, який вимагає наявності ордера. Вони стверджували, що архівні перевірки не підтвердили видачу ордера на цю квартиру. Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову. 10 березня 2025 року ухвалою суду вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. Позивач та його представник, будучи повідомленими судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи не з`явилися. Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду за відсутності сторони позивача, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи не з`явився. Скористався своїм правом на подання відзиву за змістом якого заперечує щодо задоволення позову. Третя особа, будучи повідомленою судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи не з`явилася. Не скористалася своїм правом на надання пояснень по справі. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу) та громадянин [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, після реєстрації якого громадянка [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Від зареєстрованого шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] яке було зареєстровано Волноваським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області, дата видачі 27.01.2000 року. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу від 18.10.2007 року серії [NUMBER] шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.10.2007 року. Громадянка [PERSON] прізвище не змінювала. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.04.2010 року зареєстрованого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, громадянин [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , актовий запис №127. Від зареєстрованого шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №696. Відповідно до паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11.07.2008 року. Даний факт підтверджується витягом з реєстру територіальної громади за №2024/014535475 Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2024/014535657 громадянка [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] починаючи з 11.07.2008 року. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2024/014535499 громадянка [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] починаючи з 07.09.2017 року. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.11.2004 року, квартира [ADDRESS] перебуває у Державній власності. Згідно витягу №5577483 про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 8440205, номер запису 1231 в книзі №6 підставами виникнення права власності є свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 15.11.2004 року. Судом встановлено, що колишній чоловік позивачки, [PERSON] , був направлений на роботу в ДЛГО «Запоріжжяліс» із забезпеченням житлом, що підтверджено листом з Великоанадольського лісового технікуму. Згідно листа Департаменту адміністративних послуг ЗМР за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з заявою з питання приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , але отримала відмову через відсутність ордера. Крім цього, позивач звернулася до Департаменту з управління Житлово-комунальним господарством ЗМР з заявою про отримання копію ордера, проте отримала відповідь, що запис про оформлення ордера на квартиру [ADDRESS] відсутній. Згідно з статей 30, 41\~Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно зі ст.2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» об`єктом приватизації є квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій,- природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст.3 зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до п.5 ст.5\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до п.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Згідно зі змістом ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Стаття 47\~Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Відповідно до п.11 ст.8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Таким чином, Законом України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» не передбачено такої підстави для відмови у приватизації, як відсутність ордера на житлове приміщення. Крім того, частиною 3 статті 9\~ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до п.10 ч.1 ст.15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Згідно з ст.58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до п.п.69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. [PERSON] вселена до квартири [ADDRESS] , з 2001 року, на законних підставах, законність її проживання ніхто не оспорює, крім того, відсутні перешкоди, передбачені Законом щодо приватизації, але відсутність ордеру, позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири. Відсутність ордера не заперечує факт законного проживання, оскільки існують інші документи, що підтверджують вселення. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved