Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

1. Стислий виклад вимог та заперечень. 27 березня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача Крушенівського Р.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. До заяви долучено договір про надання юридичних послуг №03/02/25 від 03.02.2025 року та акт приймання-передачі наданих послуг від 27.03.2025. Ухвалою суду від 01.04.2025 призначено заяву представника позивача Крушенівського Р.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до судового розгляду у відкритому судовому засіданні 10 квітня 2025 року. Сторони у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду питання про відшкодування судових витрат. 2. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.03.2025 позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. У позовній заяві представник позивача Крушенівський Р.О. заявив про намір подання доказів понесених судових витрат позивачем на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 27 березня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача Крушенівського Р.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. До заяви долучено договір про надання юридичних послуг №03/02/25 від 03.02.2025 року та акт приймання-передачі наданих послуг від 27.03.2025. Згідно договору про надання юридичних послуг №03/02/25 від 03.02.2025 року, ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» в особі директора [PERSON] та адвокатське об`єднання «ГЛОРІЯ ЛЕКС» в особі керуючого партнера Крушенівського Р.О. уклали договір з надання юридичних послуг згідно умов якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати на належному рівні юридичні послуги пов`язані з підготовкою та подачею позовної заяви до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №6275853 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 08.05.2024 року, а також подальший супровід вказаної позовної заяви на усіх стадіях судового провадження та передати замовнику результати цих робіт, а замовник погоджується прийняти надані послуги та виплачувати виконавцеві винагороду за їх надання. Відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг складається з вартості наданої правової допомоги в залежності від кількості витрачених годин на її надання, що виплачується замовником в залежності від результату вирішення спору. Вартість 1 години надання правової допомоги за даним договором становить 2000 грн, без ПДВ. Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 27.03.2025, адвокат передав, а замовник прийняв послуги з надання правової допомоги, які зобов`язався сплатити у розмірі, визначеному договором. Виконавцем були виконані наступні роботи (надані послуги): надання усної консультації пов`язаної з предметом спору 1 год на суму 2000 грн, підготовка та подання позовної заяви до суду тривалістю 3 год 6000 грн; підготовка клопотання про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу у справі та направлення сторонам тривалістю 1 год 2000 грн. 3. Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в т.ч. належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Розмір таких витрат має бути співмірним з складністю справи, складністю та обсягом наданих послуг, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, а також ціною позову. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положення частин першої та другої статті 141 ЦПК України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 4. Оцінка суду. До розрахунку судових витрат долучено акт приймання-передачі наданих послуг, що надає суду можливість перевірити складність та терміновість виконаної роботи (послуги), її обсягу, часу, який необхідно витратити адвокату для виконання доручення клієнта. З огляду на те, що позивач довів обґрунтовані підстави для стягнення компенсації витрат на правничу допомогу, суд вважає, що наявні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У даному випадку суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial