Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позов мотивовано тим, що 13.03.2023 року о 13:05 год. по вул. Хмельницьке шосе, 21, у м. Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Ford» державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Nissan» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2023 року у справі №127/7766/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Позивач зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси страхувальника [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» №05671а3в від 26.01.2023 року. Власник пошкодженого автомобіля «Nissan» державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Дана заява була розглянута, пошкодження визнано страховим випадком. У зв`язку з чим, на підставі Акта огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції №1.003.23.0, рахунку на оплату №АК-0000289 від 28.03.2023 року, страхового акту №ARX3622455 від 31.03.2023 року, розрахунку страхового відшкодування, АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 109\~504,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням №968141 від 26.04.2023 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ3640920, у зв`язку з чим ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 65\~405,97 грн., згідно платіжної інструкції №44417 від 05.03.2024 року (страхове відшкодування з урахуванням зносу автомобіля «Nissan» державний номерний знак [NUMBER] ). Отже, позивач отримав право вимоги на таке відшкодування (109\~504,10 грн. \~65\~405,97 грн. = 44\~097,13 грн.). За викладених обставин позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 44\~098.13 грн. та 3028,00 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідач був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст.\~178,\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом установлено, що 13.03.2023 року о 13:05 год. по вул. Хмельницьке шосе, 21, у м. Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Ford», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2023 року у справі №127/7766/23 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно із ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже вина зазначеної особи у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду цієї цивільної справи. На момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси страхувальника [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» №05671а3в від 26.01.2023 року. Власник пошкодженого автомобіля«Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , звернулась до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 13.03.2023 року. Дана заява була розглянута, пошкодження визнано страховим випадком. На підставі Акту огляду транспортного засобу від 14.03.2023 року, рахунку на оплату №АК-0000289 від 28.03.2023 року, ремонтної калькуляції №1.003.23.0 від 28.03.2023 року, страхового акту №ARX3622455 від 31.03.2023 року, розрахунку страхового відшкодування, АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 109\~504,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням №968141 від 26.04.2023 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ3640920. ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 65\~405,97 грн., згідно платіжної інструкції №44417 від 05.03.2024 року Відомостей, які б свідчили про відшкодування [PERSON] , різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим ПрАТ «СК «АРКС» страховим відшкодуванням, що становить 44\~098,13 грн., матеріали справи не містять. Згідно з частинами першою та другою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином,\~стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18); пункт 34). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Відповідно до пункту четвертого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Так, згідно зі\~статтею 993 ЦК України\~та\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи наведене, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання, при цьому у випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення\~статті 515 ЦК України\~суброгація застосовується лише до майнового страхування. Як слідує з матеріалів справи позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем. Отже, відносини, які виникли між сторонами у справі є суброгацією та до них необхідно застосовувати\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування». Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами\~статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу в межах страхової суми. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом\~статті 993 ЦК України\~у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18). Як установлено судом розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини [PERSON] , перевищує виплачений ТДВ СК «Альфа-Гарант» позивачу розмір страхового відшкодування, а тому суд дійшов висновку про те, що з відповідача як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 44\~098,13 грн. та позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved