Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

31.01.2025\~АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивано тим, що банк, на підставі поданої відповідачем заяви про приєднання до запропонованих банківських послуг, відкрив особовий рахунок відповідачу, видав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та платіжну кредитну картку. Таким чином, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за їх користування у встановлені строки, але зазначених зобов`язань не виконує. Позивач просить стягнути з відповідача борг на загальну суму 60612,83 грн та у повернення судового збору 2422,40 грн. Ухвалою судді від 13.02.2025 по справі відкрите провадження, залучено сторони до участі у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 15.04.2025 ухвалою суду постановлено провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи на підставі ч.8 ст.178, ч. 4 ст. 223, ч.1\~ст. 280 ЦПК України. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, разом з тим, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлявся належним чином про дату, час, місце розгляду справи на підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси). Про причини неявки суду не повідомлено. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляючи заочне рішення (ч.4 ст.223 ЦПК України). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України). Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 04.03.2019 [PERSON] ознайомився з умовам кредитуванн, підписав паспорт споживчого кредиту. 19.07.2023 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в \~АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредитну картку, рух коштів по якій відображений у виписці банку. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг; ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його підписання та згоден з його умовами. На виконання умов договору позивачем відкритий картковий особовий рахунок та видана кредитна картка типу «Універсальна» № [NUMBER] на строк дії - до 06/27 із встановленням початкого кредитного ліміту, який у подальшому збільшено до 75000,00 грн. У зв`язку із прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» відповідачем 04.03.2019 підписаний паспорт споживчого кредиту, де зазначена інформація про відсоткові ставки. Жодних заперечень щодо розміру відсоткової ставки від клієнта не надходило, крім того, відповідач частково погашав заборгованість за користування кредитними коштами, що свідчить про його обізнаність із умовами кредитування. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним у обумовлені сторонами строки. Після отримання картки відповідач здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, отримував кредитні кошти з власної ініціативи, що стверджується матеріалами справи (розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача). Зокрема, з наданої банком виписки за договором убачається, що відповідач користувався кредитними коштами шляхом використання кредитного ліміту шляхом використання виданої йому банківської картки. Станом на 17.12.2024 згідно наданого банком розрахунку загальний розмір заборгованості становить 6612,83 грн та включає в себе: 51810,38 грн заборгованості по тілу кредиту; 8802,45 грн заборгованості за простроченими відсотками. Зазначена сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Спір щодо розмірів обчислення цієї суми заборгованості між сторонами\~відсутній, оскільки відповідач не надала суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог, зазначених позивачем у позовній заяві. Ст.ст.\~1049,\~1050 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). У відповідності до\~ст.\~536\~ЦК України за користування чужими коштами, боржник зобов`язується сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов`язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.ст. 525, 526 ЦК України). Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач в добровільному порядку не погашає існуючої заборгованості, розмір якої підтверджений документально, заперечень щодо розміру боргу не надійшло, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved