Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 15 липня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів Тернопільської області, актовий запис №856. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 1995 року зареєстровано шлюб з відповідачем. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що спільне життя з відповідачем з часом не склалося, почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувалися, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у червні 2024 року. Зазначає, що вона з відповідачем не проживає однією сім"єю, спільне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються. Вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них. Відтак просить розірвати шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не прибули, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримує позовні вимоги, просить позов задоволити, відповідач позов визнає, просить розірвати шлюб. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові заяви сторін та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 липня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів Тернопільської області, актовий запис №856 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ). В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Будь - яких доказів, які б спростовували позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, відповідачем суду не надані, навпаки визнано позов. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем доказів на спростування позовних вимог суду не надано та підтримано позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved