Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії, а також виконує функції постачальника універсальних послуг на території Київської області, який не може відмовити побутовому та/або малому непобутовому споживачу, що знаходиться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії. У свою чергу, [PERSON] є співвласником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 27.10.2021 року [PERSON] було подано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, вказавши, що постачання починається з 27.10.2021 року Після подання відповідної заяви [PERSON] систематично здійснював фактичне споживання електричної енергії, жодних заперечень, скарг, повідомлень або заяв про припинення постачання електричної енергії, або необхідності припинення договірних відносин. Таким чином, між ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та [PERSON] виникло договірне зобов`язання з постачання електричної енергії, за змістом якого ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» зобов`язалася постачати електричну енергію за вказаною адресою, а [PERSON] зобов`язався оплатити вартість поставленої електричної енергії. ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» свої зобов`язання виконало у повному обсязі. У той же час, [PERSON] свої зобов`язання з оплати вартості електричної енергії не виконав, внаслідок чого за період з вересня 2023 року по березень 2024 року виникла заборгованість у розмірі 25\~064 грн. 76 коп. У зв`язку з цим ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» просило стягнути з [PERSON] вказану заборгованість, вирішити питання про розподіл судових витрат. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В. Ухвалою суду від 03.03.2025 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на подачу заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. До судового розгляду від представника позивача надійшло клопотання, в якому позовні вимоги було підтримано у повному обсязі, висловлено прохання про проведення судового розгляду за відсутності сторони позивача, а також надано згоду на проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного судового рішення. Будь-яких інших заяв, клопотань від сторони позивача не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання [PERSON] повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцезнаходженням його нерухомого майна, оскільки при відкритті провадження у справі з відповіді № 1118434 від 14.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 28) судом встановлено, що місце проживання [PERSON] зареєстровано на тимчасово окупованій території України. З листа Міністерства соціальної політики України № 5419/0/290-25/19 від 27.02.2025 року (а.с. 33) судом було встановлено, що [PERSON] зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, однак останнім відомим місцем його проживання значиться територія України, що була окупована після 2022 року. Будь-яких інших відомостей про зареєстроване або можливе фактичне місце проживання [PERSON] судом не вдалося отримати. Крім того, [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце шляхом публікації оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення SMS-повідомлень про виклик до суду на його номер мобільного телефону, відомості про які містяться у матеріалах справи. Про причини неявки [PERSON] не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до\~ч.\~11\~ст.\~128\~ЦПК України\~відповідач,\~третя особа,\~свідок,\~зареєстроване місце\~проживання (перебування),\~місцезнаходження чи\~місце роботи\~якого невідоме,\~а також\~заінтересована особа\~у справах\~про видачу\~обмежувального припису\~викликаються до\~суду через\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~яке повинно\~бути розміщене\~не пізніше\~ніж за\~десять днів,\~а у\~разі розгляду\~справи про\~видачу обмежувального\~припису -\~не пізніше\~24\~годин до\~дати відповідного\~судового засідання.\~З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд звертає увагу, що положення чинного процесуального законодавства не передбачають обов`язку суду, в якого відсутні відомості щодо місця проживання чи перебування учасника справи, крім як відомостей про офіційно зареєстроване місце проживання/перебування, повторно направляти судові повістки про виклик до суду. Повернення поштового відправлення з відміткою про закінчення строку зберігання, яке відправлялася за офіційно зареєстрованою адресою проживання відповідача, що є єдиними відомостями про його проживання, які перебувають у володінні суду, є належним виконанням суду свого процесуального обов`язку щодо повідомлення особи про дату, час і місце судового засідання, а відповідно вважається належним чином повідомленням особи про проведення судового розгляду. У Постанові КЦС ВС від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 зроблено висновок, що листи, що повернулися з відміткою/довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими, якщо їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або на адресу місця реєстрації фізичної особи чи адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення [PERSON] про судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про проведення судового розгляду за відсутності представника позивача, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що позивачем було висловлено згоду на проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, засвідчено обізнаність щодо наслідків ухвалення заочного рішення суду. З урахуванням вищевикладеного, оскільки [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, то суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів з наступним ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг є послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п. 1.2.7, 1.2.15, 3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року - постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Договори, передбачені цими Правилами, укладаються у письмовій формі в паперовому або в електронному вигляді. Для укладення договору шляхом приєднання до умов договору, друга сторона підписує заяву-приєднання. Договір може бути укладений, змінений та розірваний за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, зокрема через особистий кабінет у вигляді електронного документа. На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил, крім випадків, передбачених законодавством. Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника. Судом встановлено, що позивач ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії, має відповідну ліцензію на провадження такого виду господарської діяльності, що підтверджується постановою НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 року, яка перебуває у вільному доступі. Судом встановлено, що 27.10.2021 року відповідачем [PERSON] підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 8), якою він погодився на постачання ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНЕ ЕК» електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . З заяви-приєднання також вбачається, що об`єкт, в який має постачатися електрична енергія, підключений до мережі, має ЕІС-код точки комерційного обліку, а також діючий договір про розподіл електричної енергії з ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електричні мережі», у зв`язку з чим присвоєно відповідний ЕІС-код. У зв`язку з приєднанням [PERSON] до договору постачання електричної енергії на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та розпочато постачання електричної енергії з 27.10.2021 року. З інформації з Державного реєстру речових прав(а.с.7) судом встановлено, що [PERSON] є співвласником вказаного будинку, має право на 1/2 частки у праві власності. Відомості про другого співвласника відсутні. З особової картки споживача (а.с. 9), листа ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» № 04/530/520 від 21.01.2025 року (а.с. 16-17) судом встановлено, що [PERSON] за період з вересня 2023 року по березень 2024 року здійснив фактичне споживання електричної енергії. Відомості про припинення постачання електричної енергії, припинення її розподілу або про неналежну якість електричної енергії відсутні. Таким чином, позивач ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» свої зобов`язання за договором постачання електричної енергії виконало у повному обсязі, поставивши у погоджений строк, порядку та за погодженим об`єктом електричну енергію належної якості та обсягу. З розрахунку заборгованості (а.с. 9) судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання з оплати послуг постачання електричної енергії не виконав, внаслідок чого за період з вересня 2023 року по березень 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 25\~064 грн. 76 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, позов ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості за постачання електричної енергії за період з вересня 2023 по березень 2024 року, яка склалась за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» зверталося до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] вищезазначеної заборгованості з оплати послуг постачання електричної енергії. За подання вказаної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп. (а.с. 6). Ухвалою суду від 12.12.2024 року у справі № 363/6180/24 було відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку з відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. У зв`язку з цим за подання позовної заяви позивачем було доплачено судовий збір у розмірі 2\~725 грн. 20 коп. (а.с. 5). Таким чином, загальні витрати позивача на сплату судового збору становлять 3028 грн. 00 коп. Інші витрати відсутні. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved