Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай). Позовна заява мотивована тим, що [INFO] в с. Карнагорово Березівського району Одеської області померла його прабабуся - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського». На час смерті бабусі разом з нею був зареєстрований та проживав спадкоємець першої черги: його дід - [PERSON] . Позивач зазначає, що після смерті бабусі ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, так як вважали, що спадщина, яка відкрилась після смерті матері, повинна належати діду [PERSON] . Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, так як на час смерті матері, був зареєстрований та проживав разом з нею за однією адресою. Даний факт підтверджується довідкою Березівської міської ради (додаю). Вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет та витрати, вони турбувались та дбали один про одного. Отже, [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину: право на земельну частку (пай), яка залишилась після смерті [PERSON] (бабусі). Посилається на те, що [INFO] помер його дід - [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина: земельна ділянка [NUMBER] площею 6,6540 га, сільсько-господарського призначення, розташована на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507. [INFO] його батько [PERSON] отримав свідоцтво про прийняття спадщини після смерті батька, а саме: 1/3 частку даної земельної ділянки. По 1/3 частки земельної ділянки також прийняли та отримали аналогічні свідоцтва [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що [INFO] помер його [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщи-на: 1/3 частку земельної ділянки, яку він прийняв після смерті батька. Він та його мати - [PERSON] прийняли дану спадщину в рівних частках, а саме по 1/6 частки земельної ділянки [NUMBER] площею 6,6540 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на масиві 9 Степанівської сільської ради Березівського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507, про що вони отримали свідоцтва про прийняття спадщини. Вказує, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина: 1/3 частка земельної ділянки, яку вона прийняла після смерті батька. При цьому син [PERSON] [PERSON] (її батько) відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки [PERSON] (тобто неї), отже вона прийняла дану спадщину та 25 серпня 2023 року отримала свідоцтво про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що листом державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 08 листопада 2024 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай) у землі розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського», місцезнаходження: с. Карнагорове Березівського району Одеської області. Підставою відмови є те, що померла [PERSON] за життя не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 01172060, виданого на її ім`я 05 грудня 1996 року на підставі рішення Березівської районної державної адміністрації Одеської області від 25.11.1996 р. № 473 та зареєстрованого 06.12.1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 237. Крім того, видача та реєстрація сертифікату відбулася після смерті спадкодавця. Вказує, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 26.11.2024 року у справі № 494/1388/24 встановлено, що його бабуся [PERSON] мала право на земельну частку (пай), факт прийняття спадщини [PERSON] . Крім того, вказаним рішенням за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. Вважає, що оскільки його дід фактично прийняв спадщину смерті дружини (його бабусі), його батько [PERSON] прийняв спадщину після свого батька [PERSON] , він прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про прийняття спадщини, то він є таким, що має право на спадщину, яка залишилась після смерті батька, оскільки є спадкоємцем за законом. Ураховуючи навелене, [PERSON] просить суд: - визнати за ним право на 1/6 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 04 березня 2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Витребувано у Пересипської державної нотаріальної контори у м. Одеса відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , копії спадкової справи № 101/2011 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , копію падкової справи № 70/2009 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до довідкового листа від 19 березня 2025 року сторони в судове засідання не з1явилися, слухання справи відкладено на 02 квітня 2025 року. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19 березня 2025 року закрито підготовче засідання у справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання 02 квітня 2025 року не з`явилася, 11 березня 2025 року подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 06.03.2025 року подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому у заявах зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовитня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц). З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2\~статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відзив на позовну заяву відповідачі не подали. Фактичні обставини справи Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 18 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . 05 грудня 1996 року КСП «імені Котовського» видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0172060. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2005 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31 січня 2009 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 липня 2021 року після смерті [PERSON] спадкоємцями є [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] та [PERSON] . Спадщина складається з: по 1/3 частці земельної ділянки № [NUMBER] площею 6,65 га, сільсько-господарського призначення, розташованої на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507 (а. с. 23). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 серпня 2022 року. Відповідно до рішення Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2024 року у справі № 494/1388/24 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Березівської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання правана земельну частку (пай), факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно задоволено. Визнано право померлої [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 8,3 вумовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» на території Березівського району Одеської області. Встановлено факт прийняття померлим [INFO] [PERSON] спадщини, яка залишилась після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , і складається з права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. Визнано за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , право на 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. Листом державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 08 листопада 2024 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай) у землі розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського», місцезнаходження: с. Карнагорове Березівського району Одеської області. Підставою відмови є те, що померла [PERSON] за життя не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 01172060, виданого на її ім`я 05 грудня 1996 року на підставі рішення Березівської районної державної адміністрації Одеської області від 25.11.1996 р. № 473 та зареєстрованого 06.12.1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 237. Крім того, видача та реєстрація сертифікату відбулася після смерті спадкодавця. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Судом встановлено, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2024 року у справі № 494/1388/24 визнано право померлої [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 8,3 вумовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» на території Березівського району Одеської області; встановлено факт прийняття померлим [INFO] [PERSON] спадщини, яка залишилась після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , і складається з права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області; визнано за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , право на 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Зазначені висновки відповідають висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 травня 2019 року у справі № 572/1507/16-ц (провадження № 61-14242св18). У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2021 року у справі № 910/10403/20 зазначено, що преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Однак, преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Судом враховано, що судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено: - обставини наявності у померлої [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 8,3 вумовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» на території Березівського району Одеської області; - факт прийняття померлим [INFO] [PERSON] спадщини, яка залишилась після смерті дружини [PERSON] , яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області; - визнання за [PERSON] , яка є одним із трьох спадкоємців після смерті [PERSON] , права власності на 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. Оскільки вказані обставини безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення у рішенні Березівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2024 року у справі № 494/1388/24, суд дійшов висновку, що [PERSON] , як спадкоємець майна після смерті батька [PERSON] , також набув право на 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. Ураховуючи, що після смерті [PERSON] , спадкоємцем його майна став [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про прийняття спадщини, виданого Суворівською державною нотаріальною конторою у м. Одеса 16 серпня 2023 року (а. с. 24), отже останній набув право на 1/6 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Отже, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем доведено обгрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved