Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпропетровська дорога 72» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкової території, 3% річних та інфляційних витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідач у справі є власником квартири [ADDRESS] . Позивач сприяє у наданні відповідачу послуг УБПТ та вивіз сміття (побутових відходів)як власнику квартири, а відповідач споживаючи надані послуги зобов`язаний щомісячно в повному обсязі та своєчасно сплачувати кошти. Відповідач порушив зобов`язання, у зв`язку з цим в період з вересня 2022 року по червень 2024 року за ним утворилась заборгованість, яка становить: 9 414, 81 грн. З урахуванням викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати внесків та платежів, 3% річних та інфляційні витрати в розмірі: 9 608, 16 гривень, витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено слухання справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позов. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпропетровська дорога 72» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, три відсотки річних та інфляційні витрати було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпропетровська дорога 72» заборгованість за житлово-комунальні послуги, 3% річних та інфляційних витрати у розмірі: 9 608 гривень; судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу (а.с.32-34). В подальшому, ухвалою Суворовського районного\~суду м.\~Одеси від 10 лютого 2025 року - заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року було задоволено. Поновлено [PERSON] строки на подання заяви про перегляд заочного рішення від 28 листопада 2024 року. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року у справі № 523/11982/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпропетровська дорога 72» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, три відсотки річних та інфляційні витрати скасувано. Проведення судового засідання призначено на 09 квітня 2025 року о 10 годині 40 хвилин. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. На адресу суду 07.04.2025 року (вх. № 12399) надійшло клопотання за підписом представника позивача щодо можливості розгляду клопотання про зменшення розміру позовних вимог у відсутність представника позивача. Також, 25.03.2025 року (вх. № 10475) на адресу суду надійшли письмові пояснення за підписом відповідача, згідно яких останній висловився щодо позовних вимог та зазначив про можливість розгляду справи за його відсутність у зв`язку з поганим самопочуттям (а.с.142-145). Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з заявами про можливість розгляду справи за їх відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи не має. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження та спростування позовних вимог, встановивши факти і відвідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Так, звертаючись до суду з заявою про скасування заочного рішення, відповідач зазначив, що він є особою з інвалідністю та відповідно має пільги щодо сплати судового збору, крім іншого, відповідач надав суду низку квитанцій щодо оплати комунальних послуг, які й стали підставою для скасування судового рішення. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] . Також, згідно Інформаційної довідки встановлено, що іншими співвласниками квартири є: [PERSON] , якій належить частки квартири; [PERSON] , який належить частка, та [PERSON] , якій також належить частки квартири. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримав спадщину, що складається з частини квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] . Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати внесків та обов`язкових платежів, представник позивача зазначила, що відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем, однак не сплачує кошти за надані послуги. Матеріалами справи встановлено, що Управління житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1 Статуту Заявника метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав Співвласників та дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів від Співвласників та мешканців Багатоквартирного будинку для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» сприяє у наданні Відповідачу послуги УБПТ (утримання будинку та прибудинкової території) та вивіз сміття (побутових відходів) як власнику квартири, а Відповідач, споживаючи ці послуги, зобов`язаний щомісяця в повному обсязі та вчасно сплачувати за це кошти. Проте, Відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання зі сплати послуг УБПТ (утримання будинку та прибудинкової території), та вивіз сміття (побутових відходів), внаслідок чого за вказаний період у Відповідача утворилась заборгованість за період з вересня 2022 року по червень 2024 року, згідно розрахунку ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» складає 9414,81 грн. За період з 01.01.2024 по 01.07.2024 рік інфляційне збільшення становить - 143,00 грн. (сто сорок три гривні), 3% річних - 50,35 грн., що разом становить 9 608,16 грн. Відповідно до Витягу з Протоколу загальних зборів ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» від 22.09.2019 року було вирішено: встановити збільшення внесок УБПТ з 01.10.2019 року на 0,5 грн./м2. Загальними зборами ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» від 24.10.2021 року було вирішено: встановити щомісячний внесок УБПТ 5,8 гривень з 1 м.кв. загальної площі з 01 листопада 2021 року по 31 січня 2022 року, встановити щомісячний внесок УБПТ 6,30 гривень з 1 м. кв. загальної площі з 01 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року та встановити щомісячний внесок УБПТ 6,5 гривень з 1 м. кв. загальної площі з 01 травня 2022 року. У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні рішенням правління було залишено нарахування щомісячного внеску УБПТ 5,8 гривень з 1 м.кв. загальної площі. Техобслуговування ліфтів 0,83 грн. з 1 м.кв. загальної площі, вивіз сміття (побутових відходів) 17,11 грн. на одну зареєстровану особу. Рішенням правління було поновлено внески з 01.12.2022 року, нарахування щомісячного внеску УБПТ 6,5 гривень з 1 м.кв. загальної площі. Техобслуговування ліфтів 0,83 грн. з 1 м.кв. загальної площі, вивіз сміття (побутових відходів) 35,49 грн. на одну зареєстровану особу. Відповідно до наданих документів та встановлених обставин вбачається, що відповідач, як співвласник Об`єднання повинен сплачувати кошти за отримані ним послуги, затвердженими загальними зборами, проте обов`язку не виконує, а тому за [PERSON] утворилася заборгованість, за період з вересня 2022 року по червень 2024 року, згідно розрахунку ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» складає 9414,81 грн. За період з 01.01.2024 по 01.07.2024 рік інфляційне збільшення становить - 143,00 грн., 3% річних - 50,35 грн., що разом становить 9608,16 гривень. Відповідно до клопотання від 07.04.2025 року (вх. № 12399) за підписом представника позивача, представник просить стягнути з відповідача на корить позивача інфляційні витрати та 3% річних, що загалом становить 193, 35 гривень, а також понесені судові витрати щодо судового збору та витрати на правничу допомогу. Щодо відмови (не підтримання) решти позовних вимог представник зазначила, що на день подання позову заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинку та обов`язковим платежам у відповідача була за період з вересня 2022 року по червень 2024 року, згідно розрахунку ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» складає 9 414,81 грн. За період з 01.01.2024 по 01.07.2024 рік інфляційне збільшення становить - 143,00 грн., 3% річних - 50,35 грн., що разом становить 9 608,16 грн. Після подання позовної заяви відповідачем добровільно сплачено стягувачу заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинку та обов`язковим платежам у розмірі 9 414,81 грн. за період з вересня 2022 року по червень 2024 року. З урахуванням викладеного представник позивача зазначила, що відповідач визнав заборгованість в повному обсязі, та в добровільному порядку здійснив її оплату. Так, судом встановлено, що заборгованість за позовом було сплачено починаючи з 01.06.2024 по 16.03.2025 року. Встановлено, що два платежі були проведені до подачі позову до суду а саме 01.06.2024 року та 07.07.2024 року (позов подано 18.07.2024 року). Отже, вимоги про нарахування 3% річних та інфляційних витрат є обґрунтованими, оскільки борг в повному обсязі було сплачено лише після ухвалення судового рішення, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 193, 35 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Зазначене положення Закону також відображене в п. 2.1. Статуту ОСББ «Дніпропетровська дорога 72». Відповідно до ст.\~16\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. За змістом ст.\~10\~Закону України\~"Про\~об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності до ч. 1 ст.\~20\~Закону України\~"Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку" частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~"Про\~об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку" частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Задоволення потреб співвласників ОСББ з питань забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку здійснюється шляхом самозабезпечення відповідно до ст. 22 Закону. Частиною 6 статті 22\~Закону України\~"Про\~об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку" для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний, відповідно до законодавства, забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів, ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Згідно із ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~"Про\~особливості здійснення\~права власності\~у багатоквартирному\~будинку" кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст.\~10\~Закону України\~"Про\~особливості здійснення\~права власності\~в багатоквартирному\~будинку" рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~"Про\~особливості здійснення\~права власності\~у багатоквартирному\~будинку" співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Розмір обов`язкових внесків співвласників ОСББ "Дніпропетровська дорога 72" на утримання, обслуговування та ремонт будинку відповідно до вимог ст.\~10\~Закону України\~"Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку" встановлювалися, шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами ОСББ "Дніпропетровська дорога 72", оформлене Протоколами N 2-09 від 15.09.2018 р., N 1/19 від 22.09.2019 р., яким було затверджено концепцію розрахунку тарифу, замінивши нормативний принцип принципом фактично спожитих (наданих) ресурсів та послуг. За нормами ч. 4 статті 319\~ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є співвласником квартири, та йому відповідно належить 2/4 частини квартири. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд зазначає, що обов`язок утримання свого майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, як вже зазначалось, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц і від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц. Згідно ст. ст. 525, 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 509\~ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.\~17\~Закону України\~"Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Проаналізувавши вказані норми законодавства, положення статуту позивача, а також надавши оцінку рішенням загальних зборів ОСББ, оформленими протоколами N 2-09 від 15.09.2018 р., N 1/19 від 22.09.2019 р., врахувавши докази надані на підтвердження позовних вимог в сукупності, а також перевіривши розрахунки заборгованості з внесків, суд вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу витрат на управління будинком та несплаченого одноразового внеску, що становлять в загальній сумі 10 859 грн. 03 коп. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу за період прострочення інфляційних втрат та 3 % річних, у зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо сплати встановлених загальними зборами об`єднання співвласників внесків. У відповідності до частини 6 статті 13\~Закону України\~"Про\~об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку" у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3 % річних в сумі: 193,35 гривень, знайшли своє підтвердження, а відтак підлягають до задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі: 4\~300 грн., суд зазначає наступне. Згідно приписів ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до Додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 3 від 10.07.2020 року, вбачається, що така угода була укладена між ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» та Адвокатським бюро "Лариси Чекмарьової". Відповідно до рахунку на оплату гонорару № 9 від 02.04.2024 року вартість послуг склала 3 000 гривень, та відповідно до акту № 9 приймання-передачі наданої правової допомоги послуги були оплачені. Також, представником надано рахунок на оплату гонорару № 12 у розмірі: 1 300 гривень та акт прийому передачі наданої допомоги № 2 від 02.07.2024 року, та платіжне доручення. Так, відповідно до запровадженого принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved