Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

12 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Причиною звернення до суду, а не до органів ДРАЦС є те, що відповідач відмовляється звернутись до органів ДРАЦС зі спільною заявою, крім того сторони перебувають за кордоном України. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на сімейне життя та сімейні обов`язки. Сімейні стосунки між сторонами припинені та більше не поновлювались. Позивачка наполягає, що подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з письмовим клопотанням, в якому просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського райуправління юстиції актовим записом № 107, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 жовтня 2003 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, як зазначила позивачка у позовній заяві, проти чого жодних заперечень відповідач не подав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~. Позивачка у позовній заяві вказала, що сімейні стосунки між сторонами припинені та більше не поновлювались. Відповідач жодних заперечень проти вказаної обставини суду не подав. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, що у власноручній заяві підтвердила позивачка, чого не спростував відповідач. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка не має, посилається на ті обставини, що сторони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Жодних заперечень цього відповідач суду не подав. Суд враховує, що відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи на відсутність будь-яких підстав для примирення сторін, на те, що подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивачки про необхідність розірвання шлюбних відносин, та відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved