Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

22.11.2024 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просила стягнути з останнього безпідставно набуті кошти у сумі 18800.00 грн, стягнуті з неї на користь відповідача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати. Позов обґрунтовано\~тим,\~що 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М. був виданий виконавчий напис №56036 на підставі якого з позивача на користь відповідача стягнуто суму у розмірі 52826.25 грн. 22.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65861917 з примусового виконання виконавчого напису №56036 від 24.05.2021. 07.02.2024 з рахунку позивача було стягнуто 18800.00 грн. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області ід 23.07.2024 вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає стягненню. У вересні 2024 позивач звернулася до приватного нотаріуса Петренка Д.О. із заявою про повернення стягнутих коштів, однак відповідь на заяву позивач не отримала, кошти не повернуто. Оскільки виконавчий напис №56036 від 24.05.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню, кошти у розмірі 18800.00 грн. стягнуто без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу. Від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач повідомив, що відповідачем було отримано грошові кошти у розмірі 17090.91 грн., а не 18800.00 грн. (решта коштів була отримана особою, яка здійснювала примусове стягнення в якості виконавчого збору та витрат на виконавче провадження). Таким чином позов в цій частині пред`явлено до неналежного відповідача. Крім того зазначено, що кошти стягнуто на підставі кредитного договору, а не виконавчого напису. Кредитний договір є дійсним, жодного судового рішення про визнання його недійсним/неукладеним/нікчемним не існує. Тому підстав для припинення зобов`язань позивача перед відповідачем за кредитним договором немає. Отже стягнуті кошти є зарахованими у рахунок виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором з погашення заборгованості. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судові засідання, призначені на 11.02.2015 та 08.04.2025 не з`явився, про їх проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи без їх участі до суду не подавали. Суд, розглянувши позовну заяву, ознайомившись із заявами представників сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 23.07.2024 рішенням Чугуївського міського суду Харківської області по справі №636/2053/24 (копія а.с.20-22) визнано виконавчий напис , вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №56036, за яким з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» стягнуто заборгованості у розмірі 52826.25 грн., таким, що не підлягає виконанню. Вказане рішення набрало законної сили 23.08.2024. 05.09.2024 позивач звернулася із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. (копія а.с.6-7), в якій вимагала повернути їй кошти у розмірі 18800.00 грн. 10.09.2024 за вих. № 01-29/46142 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. позивачу надано відповідь (копія а.с.14), згідно якої на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №65861917 по виконанню виконавчого напису №56036 від 24.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» суми заборгованості у розмірі 52826.25 грн. Під час примусового виконання стягнуто грошові кошти у сумі 19406.95 грн., які в процесі виконання були розподілені та перераховані, а саме: 2218.82 витрати виконавчого провадження та винагорода приватного виконавця, 17188.13 грн. перераховано ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Надано копії відповідних платіжних інструкцій (а.с.15-18). Позивачем надано копію виписки по картці з АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.19), згідно якої 07.02.2024 наявне списання грошових коштів у розмірі 18800.00 грн. з призначенням «стягнення відповідно до виконавчого провадження». 26.09.2024 позивач звернулася до ГТУЮ в Харківській області із заявою (копія а.с.8-9), в якій просила провести перевірку незаконних дій приватного виконавця Петренка Д.О. у зв`язку з відмовою останнього повернути грошові кошти. Крім того 26.09.2024 позивач звернулася із заявою до відповідача (копія а.с.11-12) з вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 18800.00 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 82\~\~ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В силу припису\~ст. 204 Цивільного кодексу України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, після винесення рішення Чугуївського міського суду Харківської області про визнання виконавчого напису вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №56036 таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава, для стягнення на користь відповідача з позивача 52826.25 грн. Разом із тим, судом встановлено, що на користь відповідача з позивача фактично перераховано кошти у сумі 17188.13 грн., таким чином вимоги підлягають задоволенню саме у такому розмірі, оскільки до суду не надано доказів перерахування на рахунок відповідача коштів у розмірі 18800.00 грн., зазначених позивачем, а відтак не є набутими ним на виконання скасованого виконавчого напису. Частиною 1\~ст. 1212 Цивільного кодексу України\~встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Згідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст. 89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, з урахуванням того, що\~\~виконавчий напис вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №56036 визнано недійсним, а отже - відпала підстава, з якої стягнуто з позивача кошти, вимоги позивача про повернення зазначених коштів, у розмірі 17188.13 грн., як безпідставно набутих на підставі\~ст. 1212 Цивільного кодексу України\~є обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем і позов підлягає частковому задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~8\~ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову \~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~ на\~позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З урахуванням наведеного вище,

Outcome: partial