Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

14 листопада 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» про захист прав споживачів, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого визнати кредитний договір № 1735, укладений 10.12.2023 між кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.12.2023 між [PERSON] споживачем фінансових послуг з кредитодавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ», укладений електронний кредитний договір № 1735 від 10.12.2023, за яким розмір кредиту становить 5 000,00 грн., які надаються на строк 30 днів, шляхом підписання електронним підписом у вигляді одноразового паролю, що надійшов у смс на телефон. Додатком № 1 до Кредитного договору №1735 від 10.12.2023 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №1735 від 10.12.2023 згідно затверджених Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 16 від 11.06.2021. Відповідно до даної таблиці, що містить графік повернення кредиту, 20.12.2023 позивач повинен сплатити 500,00 грн. відсотків (за 10 днів по 1 % щодня від суми 5 000,00 грн.), 30.12.2023 - ще 500 грн. за 10 днів, і 09.01.2024 - 5 500 грн., які складаються з 500 грн. відсотків за 10 днів користування кредитом та 5 000 грн. тіла кредиту, яке підлягає поверненню за наслідком спливу 30 днів - строку, на який він був наданий. Загальна сума повернення тіла кредиту разом з відсотками - 6 500 грн. 10.01.2024 починається прострочення кредиту, якщо він не повернутий, і відповідно до п. 3.3. кредитного договору у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, сторони погодили, що Позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 3.5% (річна процентна ставка становить 1277.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цимДоговором (суми кредиту) за кожний день користування. Вважає, що зазначений кредитний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки даний кредит отримано позивачем вимушено під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, що за ч. 1 ст. 233 ЦК України, примірник договору містить зовсім інші умови, ніж ті, які були надані позивачу 10.12.2023. Крім того, 22.11.2023 Верховною Радою України було прийнято закон № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 р., яким Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17 наступного змісту: Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягомперших 120днів -2,5 %; протягомнаступних 120днів -1,5 %. Оскільки 22.11.2023 закон було прийнято і його умови були оприлюднені проектом № 9422 від 26.06.2023 на сайті Верховної Ради України, а 24.12.2023 він набрав чинності, умови кредитного договору, якими передбачено денну фіксовану процентну ставку 3,5 %, тобто значно завищену, не могли виконуватися мною. Адже за приписами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Надання позивачу недостовірної інформації щодо денної процентної ставки - 1 % замість 3,5 %, зазначеній в кредитному договорі, що є додатком до позовної заяви ТОВ «КЛТ КРЕДИТ», та строку дії договору - 30 днів замість 365 днів, зазначених у тому ж додатку, має правовим наслідком застосування ч. 6 ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» - правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. В якій саме редакції вони існували на момент укладення кредитного договору, може бути встановлено лише якщо такі існують у письмовій формі та були 10.12.2023 підписані позичальником. Однак у письмовій формі таких Правил не існує, достовірно встановити, які права та обов`язки та в якому саме обсязі були зазначені в Правилах станом на 10.12.2023, неможливо. Тому такі Правила не є складовою кредитного договору, не можуть враховуватися судом. У зв?язку з вищевикладеним позивач і звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» про захист прав споживачів. 16 січня 2025 року від представника відповідача надійшли пояснення на позовну заяву, згідно яких повідомив, що Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua/ та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Окрім цього, зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://kltcredit.com.ua/uk/about_us. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://kltcredit.com.ua/.Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов 'язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. При цьому, укладення Договору № 1735 від 10.12.2023 це право, а не обов`язок Позивача, яке було реалізовано на власний розсуд Позивачем, який є вільним у своєму виборі. При цьому Позивач не був обмежений ні у часі для ознайомлення з умовами кредитування, ні у час і для ознайомлення з самим Договором. Також Позивач не обмежений у проведенні порівняльного аналізу кредитного договору, умов кредитування, які були у ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» з іншими, які пропонуються різними небанківськими фінансовими установами або банками на ринку надання фінансових послуг, а саме кредитування. Окрім цього, звертаємо увагу Позивача та суду на те, що будь-які зміни умов Договору № 1735 від 10.12.2023 не вносилися. Відповідно до укладеного Кредитного договору № 1735 від 10.12.2023 року (далі - Кредитний договір) між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] , Позивач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 365 днів (до 09.12.2024 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Позивач своєчасно не сплачує нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, що має відображення у Розрахунку заборгованості (додається), порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань.В порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Позивач зобов`язання за вказаним договором не виконує. Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит процентів, комісій та інших обов?язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідач перед укладенням Кредитного договору, ознайомився з Паспортом споживчого кредиту в якому стисло у формі таблиці повідомляється про основні умови кредитування, а саме сума кредиту, розмір процентної ставки, строк користування кредитом, розмір щомісячного платежу, тощо. Відповідач перед укладенням Кредитного договору також ознайомився з його змістом. Зі змісту укладеного Кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із кредитодавцем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови Кредитного договору, підписавши його зміст. Кредитний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень. встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови. що до нього не вносилися зміни щодо складових показників. які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування. загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).У разі внесення змін до Кредитного договору в частині складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, визначеного на день внесення таких змін до Кредитного договору. Зміни до Кредитного договору, що укладений з Відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно правових підстав для перерахунку денної процентної ставки немає. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Позивача за Кредитним договором станом на 15.01.2025 становить 68 875,00 гривень, яка складається: 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 63 875,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за кожендень користування кредитом (1277,5% річних) та Графіку платежів (є предметом розгляду у справі № 639/7186/24). Крім того, просив стягнути витрати на правничу допомогу. 04 лютого 2025 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив згідно якої повідомив, що за низки підстав - існування одного електронного кредитного договору з різними умовами, існування паспорта споживчого кредиту з різними умовами, та не передбачення спеціальним Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» регулюваннявідносин, пов`язаних з електронним документообігом та використанням електронних документів між споживачем фінансових послуг та кредитодавцем, Законом України «Про електронну комерцію» щодо застосування до споживчого кредитного договору такого способу підтвердження ідентифікації клієнта як одноразовий пароль через смс (який передбачений саме Законом України «Про електронну комерцію»), спірний кредитний договір підлягає визнанню недійсним. Обставини відсутності у спеціальному Законі України «Про споживче кредитування» та Законі України «Про електронні документи та електронний документообіг» (з урахуванням ч. 6 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування») посилань на Закон України «Про електронну комерцію» унеможливлює надання споживачем кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» іншим шляхом, ніж у письмовій формі або в електронній формі з кваліфікованим електронним підписом. А тому відповідач мав надати суду на доказ виконання вимог частини другої та третьої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» паспорт споживчого кредиту, підписаний мною до укладення договору або у письмовій формі моїм особистим підписом, або моїм кваліфікованим електронним підписом електронного паспорту споживчого кредиту. Однак такого доказу відповідач у передбачений ст. 178 ЦПК України строк разом із Відзивом до суду не надав, поважних причин неможливості такого надання не зазначив. Також зазначив, що Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «КЛТ КРЕДИТ», розміщені на сайті https://kltcredit.com.ua, [PERSON] не підписані, та він з ними ознайомлений. не визнаю їх, бо скільки разів вони мінялись і яка саме редакція діяла під час укладення кредитного договору, невідомо. Відзивом відповідач визнав, що Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://kltcredit.com.ua/, тобто їх (в редакції станом на 10.12.2023) у письмовій формі, підписаній сторонами договору, не існує. В якій саме редакції вони існували на момент укладення кредитного договору, може бути встановлено лише якщо такі би існували у письмовій формі та були 10.12.2023 підписані - позичальником. Однак у письмовій формі таких Правил не існує, достовірно встановити, які права та обов`язки та в якому саме обсязі були зазначені в Правилах станом на 10.12.2023, неможливо. Тому такі Правила не є складовою кредитного договору, не можуть враховуватися судом. Також, просив зменшити витрати на правову допомогу. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання справ №639/7537/24 за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» про захист прав споживачів та №639/7186/24 запозовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛТ Кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості, в одне провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 березня 2025 року визнано обов`язковою явку представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» у судове засідання. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» докази. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у рішенні вище. Представник відповідача адвокат Руденко К.В., який діє на підставі довіренності від 09.10.2024, в судовому засіданні просив у задоволені позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у письмових поясненнях. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За змістомст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовані нормами ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування». Закон України «Про споживче кредитування» регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. В судовому засіданні позивач повідомив, що 10.12.2023 між ним та ТОВ «КЛТ Кредит» був укладений електронний кредитний договір № 1735,за яким розмір кредиту становить 5 000,00 грн., які надаються на строк 30 днів. Додатком № 1 до Кредитного договору №1735 від 10.12.2023 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №1735 від 10.12.2023. Відповідно до даної таблиці, що містить графік повернення кредиту, 20.12.2023 позивач повинен сплатити 500,00 грн. відсотків (за 10 днів по 1 % щодня від суми 5 000,00 грн.), 30.12.2023 - ще 500 грн. за 10 днів, і 09.01.2024 - 5 500 грн., які складаються з 500 грн. відсотків за 10 днів користування кредитом та 5 000 грн. тіла кредиту, яке підлягає поверненню за наслідком спливу 30 днів - строку, на який він був наданий. Загальна сума повернення тіла кредиту разом з відсотками - 6 500 грн. При цьому в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 639/7186/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.12.2023 № 1735. До даної справи долучено кредитний договір укладений між [PERSON] та ТОВ «КЛТ Кредит» від 10.12.2023 № 1735, згідно умов якого розмір кредиту становить 5 000,00 грн., які надаються на строк 365 днів. Додатком № 1 до Кредитного договору №1735 від 10.12.2023 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №1735 від 10.12.2023. Відповідно до даної таблиці, що містить графік повернення кредиту, 09.01.2024 позивач повинен сплатити 5 250,00 грн. відсотків (за 30 днів по 3,5 % щодня від суми 5 000,00 грн.). Разом до сплати 10 250,00 грн. Дісно на підтвердження своїх позовних вимог позивачем було надано копію кредитного договору з якого вбачається, що 10.12.2023 між [PERSON] та ТОВ «КЛТ Кредит» був укладений кредитний договір № 1735 шляхом підписання електронним цифровим підписом. Згідно п. 1.1. кредитного договору на умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користуванняКредитомв строки, визначеніцимДоговором. П. 1.2. кредитного договору процентна ставка за користування Кредитом становить - 1 % від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365 %) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору строк надання Кредиту становить 30 днів, з сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредитудля споживача, графіку платежів та реальноїрічної процентної ставки, що є Додатком№ 1 доцьогоДоговору. Згідно п. 1.4. кредитного договору для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Товариство рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення нарахованих процентів та Кредиту згідно наступного розрахунку:дата видачі кредиту: 10.12.2023, дата платежу процентів першого періоду: 20.12.2023, сума Кредиту, грн.: 5000, 00 грн., нараховані проценти за користування Кредитом, грн.: 5 00.00 грн., разом до сплати, грн.: 5 5500,00 грн. П. 3.3. у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, сторони погодили, що Позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 3.5% (річна процентна ставка становить 1277.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цимДоговором (суми кредиту) за кожнийдень користування. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, повідомляється Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника та сплачується Позичальником одночасно з заборгованістю за Кредитом та нарахованим процентами за фактичну кількість днів користування Кредитом. Додатком № 1 до Кредитного договору №1735 від 10.12.2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №1735 від 10.12.2023 згідно затверджених Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 16 від 11.06.2021. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua/ та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Окрім цього, зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://kltcredit.com.ua/uk/about_us. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://kltcredit.com.ua/. (а.с. 14-18) До цивільної справи № 639/7186/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.12.2023 № 1735, банком долучено копію кредитного договору з наступними умовами: Згідно п. 1.1. кредитного договору на умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитомв строки, визначеніцимДоговором. П. 1.2. кредитного договору процентна ставка за користування Кредитом становить - 3,5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1 277,50 %) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору строк надання Кредиту становить 365 днів, з сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредитудля споживача, графіку платежів та реальноїрічної процентної ставки, що є Додатком№ 1 доцьогоДоговору. Згідно п. 1.4. кредитного договору для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Товариство рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення нарахованих процентів та Кредиту згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту: 10.12.2023 року, дата платежу процентів першого періоду: 09.01.2024 року, сума Кредиту, грн.: 5000, 00 грн., нараховані проценти за користування Кредитом, грн.: 5 250.00 грн., разом до сплати, грн.: 10 250.00 грн. П. 3.3. у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, сторони погодили, що Позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 3.5% (річна процентна ставка становить 1277.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цимДоговором (суми кредиту) за кожнийдень користування. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, повідомляється Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника та сплачується Позичальником одночасно з заборгованістю за Кредитом та нарахованим процентами за фактичну кількість днів користування Кредитом. Додатком № 1 до Кредитного договору №1735 від 10.12.2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №1735 від 10.12.2023 року згідно затверджених Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 16 від 11.06.2021 (а.с. 23-27). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua/ та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Окрім цього, зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://kltcredit.com.ua/uk/about_us. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://kltcredit.com.ua/ (а.с. 23-27). При розгляді даної справи судом встановлено, що позивач визнає факт звернення до ТОВ «КЛТ Кредит» з метою отримання кредиту, укладання кредитного договору, фактичне отримання грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. та їх використання в особистих цілях, а також обов`язок повернути кредиту, у зв`язку з чим ці обставини відповідно до ч.1 ст.82 ЦК України не підлягають доказуванню. Разом з тим, позивач у судовому засіданні повідомив, що умови кредитного договору від 10.12.2023 № 1735 укладеного між [PERSON] та ТОВ «КЛТ Кредит» на час підписання кредитного договору були іншими, а ніж у кредитному договорі, згідно якого існує заборгованість, стягнення якої є предметом розгляду справи № 639/7186/24, а тому вважає що кредитний договір від 10.12.2023 № 1735 підлягає визнанню недійсним з огляду на наступне. Так, [PERSON] вважає кредитний договір недійсним посилаючись на ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України. В обгрунтування цього зазначив, що в провадженні суду перебуває справа про стягнення з нього кредитних коштів за договором № 1735 від 10.12.2023. До вказаної цивільної справи додано копію зазначеного кредитного договору, однак його умови значно відрізняються від умов кредитного договору, який був завантажений з сайту відповідача.Такі умови, а саме: отримати 5 000 грн., а повернути через місяць - 10 250 грн, а через рік - 68 875 грн. - для позивача - є нереальними, та такі умови ніколи б не були прийняті [PERSON] . Суд з цього приводу зазначає наступне. Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). ё За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексудоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію». Згідно положень ч.ч.3, 4, 6, 7 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи,якій адресованапропозиція укластиелектронний договір,про їїприйняття (акцепт)може бутинадана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059 св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850 св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066 св23). Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що умови кредитного договору від 10.12.2023 № 1735 укладеного між [PERSON] та ТОВ «КЛТ Кредит», який долучений до матеріалів справи № 639/7186/24, є вірними. На підтвердження факту укладення 10.12.2023 кредитного договору № 1735 між ТОВ «КЛТ Кредит»» та [PERSON] саме з умовами банку представником відповідача були надані електронні докази. В судовому засіданні були досліджені наступні електронні доказа, а саме: примірник договору від 10.12.2023 № 1735, в якому у розділі відомостей про позичальника вказано прізвище, ім`я, по батькові позивача, адреса його проживання та ідентифікаційний код. При цьому, кредитний договір містить відомості про одноразовий ідентифікатор 031722, який згенерований при підписанні позивачем [PERSON] цього договору. Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (відправлено 10.12.2023 19:48:16, введено 10.12.2023 19:48:25). Кредитний договір має наступні умови: Згідно п. 1.1. кредитного договору на умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитомв строки, визначеніцим Договором. П. 1.2. кредитного договору процентна ставка за користування Кредитом становить - 3,5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1 277,50 %) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору строк надання Кредиту становить 365 днів, з сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредитудля споживача, графіку платежів та реальноїрічної процентної ставки, що є Додатком№ 1 доцьогоДоговору. Згідно п. 1.4. кредитного договору для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Товариство рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення нарахованих процентів та Кредиту згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту: 10.12.2023 року, дата платежу процентів першого періоду: 09.01.2024 року, сума Кредиту, грн.: 5000, 00 грн., нараховані проценти за користування Кредитом, грн.: 5 250.00 грн., разом до сплати, грн.: 10 250.00 грн. П. 3.3. у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, сторони погодили, що Позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 3.5% (річна процентна ставка становить 1277.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цимДоговором (суми кредиту) за кожнийдень користування. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, повідомляється Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника та сплачується Позичальником одночасно з заборгованістю за Кредитом та нарахованим процентами за фактичну кількість днів користування Кредитом. Також, містять відомості про такий одноразовий ідентифікатор 031722 додаток № 1 до кредитного договору (обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за договором). Додатком № 1 до Кредитного договору №1735 від 10.12.2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №1735 від 10.12.2023 року згідно затверджених Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 16 від 11.06.2021. В свою чергу, позивач в судовому засіданні не надав примірник електронного договору від 10.12.2023 № 1735, який йому було направлено ТОВ «КЛТ Кредит» на його електронну пошту, обгрунтовуючи це тим, що він не має доступу до своєї електронної пошти. Разом з цим, надав примірник електронного договору від 10.12.2023 № 1735 на флеш - носії. В судовому засіданні було досліджено електронні докази надані позивачем а саме: примірник договору від 10.12.2023 № 1735. Однак, вищевказаний електронний доказ наданий у pdf форматі, який підлягає редагуванню, а отже не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ. Отже, судом достовірно встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «КЛТ Кредит» було укладено кредитний договір № 1735 від 10.12.2023 та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» саме на таких умовах: Згідно п. 1.1. кредитного договору на умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитомв строки, визначеніцим Договором. П. 1.2. кредитного договору процентна ставка за користування Кредитом становить - 3,5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1 277,50 %) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору строк надання Кредиту становить 365 днів, з сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредитудля споживача, графіку платежів та реальноїрічної процентної ставки, що є Додатком№ 1 доцьогоДоговору. Згідно п. 1.4. кредитного договору для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Товариство рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення нарахованих процентів та Кредиту згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту: 10.12.2023 року, дата платежу процентів першого періоду: 09.01.2024 року, сума Кредиту, грн.: 5000, 00 грн., нараховані проценти за користування Кредитом, грн.: 5 250.00 грн., разом до сплати, грн.: 10 250.00 грн. П. 3.3. у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, сторони погодили, що Позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 3.5% (річна процентна ставка становить 1277.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цимДоговором (суми кредиту) за кожнийдень користування. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, повідомляється Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника та сплачується Позичальником одночасно з заборгованістю за Кредитом та нарахованим процентами за фактичну кількість днів користування Кредитом. Додатком № 1 до Кредитного договору №1735 від 10.12.2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №1735 від 10.12.2023 року згідно затверджених Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 16 від 11.06.2021. Також, позивач посилався на закон № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» за заперечував встановлення максимальної денної процентної ставки 3,5% (річна процентна ставка 1 277,50%). Так, 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі - Закон №3498-ІХ, набрав чинності 24.12.2023), яким внесені зміни до ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Так, відповідно до ч.5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно з п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023). Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Згідно із карткою документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23.12.2023, дата набрання законної сили 24.12.2023. Тобто, з 24.12.2023 та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %. Як вже було встановлено судом, що 10.12.2023 між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та позивачем укладено Кредитний договір №1735. Враховуючи вищевикладене, необхідно зазначити, що процентна ставка у розмірі 3.5%, що визначено згідно з умовами договору була встановлена ще до вступу (набрання законної сили, а саме 24.12.2023.) Закону № 3498-ІХ. Крім того, позивач в судовому засіданні повідомив, що кредитні кошти згідно кредитного договору від 10.12.2023 № 1735 ним отримані вимушено під впливом тяжкої для нього обставини і на край невігідних умовах, що за ч. 1 ст. 233 ЦК України має наслідком визнання судом правочину недійсним. В обгрунтування цього посилався на те, що отримання кредиту було пов?язано з тяжкими умовами, в яких він опинився. Він є студентом 4 курсу денної форми навчання Комунального закладу «Харківський музичний фаховий коледж ім. Б.М. Лятошинського» Харківської обласної ради. Стипендію не отримує. Його мати [PERSON] , з якою вони проживали удвох за місцем реєстрації, на початку збройної агресії рф виїхала в евакуацію до Німеччини, а він зайнявся волонтерською діяльністю разом з волонтерами ГО «Регіональний центр розслідувань». Восени-взимку 2023 року [PERSON] опинився у скрутному матеріальному становищі, коли гуманітарної допомоги більше ніж півроку не видавалось, і не було коштів навіть на харчі, не те що на ліки та теплий одяг. Його мати захворіла і не змогла йому допомагати, їй потрібні були кошти на лікування. Він залишився без засобів для існування. Зазначив, що не є юристом, не має економічної освіти, а тому не має спеціальних знань, щоб розуміти деталі кредитного договору. Лише звернув увагу, що через 30 днів йому потрібно буде віддати суму тіла кредиту та 1 500 грн. відсотків. Сподіваючись на те, що у січні 2024 зможе отримати допомогу від матері та перебуваючи в тяжких життєвих обставинах, отримав 5 000 грн. кредиту. Крім того зазначив, що 365 % річних є вкрай невигідними умовами, адже повернути потрібно суму тіла кредиту та додатково суму в 3,65 раз більше, ніж сума кредиту. Даний кредитний договір автоматично завантажився з його особистого кабінету на сайті відповідача. Крім того, десь за хвилину до завантаження кредитного договору автоматично завантажився з його особистого кабінету на сайті відповідача паспорт споживчого кредиту. З умовами, зазначеними нижче у паспорті споживчого кредиту, я ознайомлювався на сайті відповідача за посиланням, яке надходило на електронну скриньку [INFO] . В подальшому позивач виявив, що не має більше доступу до цієї електронної адреси, і при зверненні до служби підтримки Google взнав, що адреса скомпрометована і потрібно надати багато відомостей, починаючи від дати реєстрації цієї скриньки, для відновлення доступу до неї. За спливом часу пам`ятати такі відомості позивач не в силах. Тому з початку 2024 року користується діючою на даний час адресою [INFO] У Паспорті споживчого кредиту міститься Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит пунктом 3 якого - Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зазначено: тип кредиту - Кредит, сума / ліміт кредиту, грн. - 5000 Строк кредитування - 30 днів, мета отримання кредиту - власні споживчі потреби. Відповідно до п. 4 паспорту споживчого кредиту - Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: Процентна ставка, відсотків річних - 365 річних; тип процентної ставки - Фіксована, вказана в кредитному договорі. Умови паспорту споживчого кредиту відповідають умовам кредитного договору. Суд з цього приводу зазначає наступне. Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Правові наслідки вчинення правочину під впливом тяжкої обставини передбачені статтею 233 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 233 ЦК Україниправочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Правочин, який оспорюється на підставі статті 233 ЦК України, характеризується тим, що особа вчиняє його добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена вчинити правочин через тяжкі для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. Підставами визнання правочину недійсним на підставі статті 233 ЦК України та предметом доказування у справі є: 1) наявність тяжкої обставини, в якій перебувала особа, що змусила її вчинити правочин; 2) правочин було вчинено на вкрай невигідних умовах. Тобто для визнання правочину недійсним, на підставі частини першої статті 233 ЦК України, необхідна сукупність вказаних умов. Такий висновок підтверджується вживанням законодавцем в частині першій статті 233 ЦК України сполучника "і", за допомогою якого відбувається поєднання вказаних умов. Встановлена статтею 233 ЦК України підстава недійсності правочину є сукупністю цих двох елементів - відсутність хоча б одного з них є ознакою знаходження відповідних правовідносин за межами сфери регулювання частини першої статті 233 ЦК України. Наявність тяжкої обставини, що змусила особу вчинити правочин, має довести сторона, яка такий правочин оспорює. Предметом доказування також є той факт, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було би вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Тяжкі обставини мають вплинути на особу таким чином, що спонукають її вчинити правочин на вкрай невигідних для неї умовах. Умови мають бути очевидно невигідними для особи, яка уклала цей правочин, і бути наявними саме в момент вчинення правочину. Тяжкими обставинами можуть бути, зокрема, тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства особи, учасника правочину, та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Такі правочини мають дефекти волі і здійснюються за обставин, коли особа змушена вчинити правочин на вкрай невигідних для себе умовах. Виходячи із системного аналізу наведених норм, визнання правочину недійсним на підставі статті 233 ЦК Українипов`язане із доведеністю наявності чи відсутності власного волевиявлення в особи на його вчинення на тих умовах, за яких був укладений правочин. У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 6-551цс16 зроблено висновок, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оспорює правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Позивач, який оспорює правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини (хвороби) правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Так, позивач в супереч вищезазначеним нормам закону не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оспорюваний кредитний договір № 1735 від 10.12.2023 укладений під впливом тяжкої для нього обставини, чим друга сторона правочину скористалася. Разом з цим, позивачем до позовної заяви було надано лише студентський квиток, який підтверджує, що [PERSON] є студентом денної форми навчання КЗ «Харківський музичний фаховий коледж ім. Б.М. Лятошинського», який судом до уваги не приймається, оскільки не підтверджує тяжку обставину у розумінні ст. 233 ЦК України. Також, позивач зазначив, що при укладенні кредитного договору його було введено в оману щодо умов укладення кредитного договору № 1735 від 10.12.2023, що за ст. 230 ЦК України має наслідком визнання судом правочину недійсним. В обгрунтування пояснив, що йому був надісланий паспорт споживчого кредиту та проект кредитного договору з умовами денної процентної ставки 1 %, на який він надав свою згоду, а під час підписання чи після підписання вже був проект кредитного договору з іншими умовами. Правові наслідки вчинення правочину під впливом помилки й обману передбачені статтями 229, 230 ЦК України. Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Тобто правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. При цьому якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України). Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення. Лише в разі встановлення цих обставин норми частини першої статті 230 та статті 203 ЦК України у сукупності вважаються правильно застосованими. Слід зазначити, що ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів, а з метою ухилення від виконання зобов`язань, є неприпустимим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17). Підсумовуючи усе вищезазначене, вбачається, що відсутні будь-які обставини, які б свідчили про невідповідність умов Кредитного договору вимогам чинного законодавства України, а всі намагання позивача визнати Кредитний договір недійсним направлені лише на уникнення цивільно-правової відповідальності за Кредитним договором, боргові зобов`язання за яким і досі не виконані позивачем у повному обсязі. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів належними і допустими доказами наявність обставин, що свідчать про недійсність оспорюваного договору в цілому, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати залишаються за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та у позові відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed