Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 26 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс», позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 січня 2023 року між ним та [PERSON] за допомогою вебсайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1144-9758. Відповідно до умов кредитного договору позивач узяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 9 600,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена процентна ставка - 1,20 % у день; стандартна процентна ставка - 1,50 % у день. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит згідно з умовами укладеного кредитного договору. Натомість відповідач умови договору належним чином не виконує, станом на 06 листопада 2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 47836,80 грн, із яких: 9 600,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 38 236,80 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Вказує, що позивач, як кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткове списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 5 836,80 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором розмірі 42 000,00 грн. Посилаючись на порушення своїх прав, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] : прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 9 600,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 32 400,00 грн, а всього 42 000,00 грн. Представник відповідача - адвокат Ліліцький Р. В. подав відзив на позовну заяву, викладений у вигляді пояснень, у якому позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Стверджує, що позивач не довів належними та допустимими доказами: укладення договору саме відповідачем, наявність кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід зробити такий розрахунок. Розрахунок заборгованості та довідка про перерахунок коштів без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують того, чи отримав відповідач кошти, яку саме суму коштів отримав відповідач за укладеним договором. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи ? 13 грудня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, без повідомленням сторін; ? 17 грудня 2024 року позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, 26 грудня 2024 року відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. ? 09 січня 2025 року до суду повернулося рекомендоване повідомлення про невручення копій ухвали суду та копії позовної заяви відповідачу з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою»; ? 05 лютого 2025 року представник відповідача подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи шляхом отримання доступу у підсистемі «Електронний суд»; ? 12 лютого 2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, викладений у формі заперечення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з частиною першою статті 4, частиною першою статті 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у статті 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 частини другої статті 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом установлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з інших видів кредитування, отримало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 116 від 01 серпня 2013 року, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. 23 січня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою вебсайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», укладений кредитний договір № 1144-9758, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник була попередньо ознайомлена. Крім того, сторони узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір у особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу [INFO] (пункт 3.11. Договору). Згідно з пунктом 11.1 договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на вебсайті кредитодавця https://navse.in.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. У пункті 11.3.1 договору зазначено, що позичальник даним підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://navse.in.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання. Як вбачається із пунктів 4.10, 4.11 інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит сторонами погоджено орієнтовну загальну вартість кредиту (за весь строк кредитування) у розмірі 45 600,00 грн, що включає також проценти за користування кредитом. Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 10 445,00 %. Відповідно до умов пункту 3.2 договору до укладення цього договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит шляхом заповнення на вебсайті кредитодавця https://navse.in.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою вебсайту кредитодавця та які необхідні для укладення даного договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4915 для підписання кредитного договору від 23 січня 2023 року № 1144-9758, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідач, заперечуючи факт існування договірних відносин між ним та ТОВ «Укр Кредит Фінанс», належних та допустимих доказів щодо спростування цих обставин не надав. Натомість ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало докази укладення із [PERSON] кредитного договору № 1144-9758 від 23 січня 2023 року та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 9 600,00 грн, платіж проведено 23 січня 2023 року № 2198511867 на карту [NUMBER] . Ця інформація підтверджена реєстром (листом) від 19 листопада 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» щодо перерахуванням коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LidPay, зокрема платіж № 2198511867. Отже, відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про відкриття кредитної лінії № 1144-9758 від 23 січня 2023 року укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». Системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Так, відповідно до пункту 2.2. договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитором проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9 600,00 грн на особисті потреби (пункт 4.1), базовий період - 14 календарних днів (пункт 4.4 договору), строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів (до 19 листопада 2023 року) (пункт 4.9 договору). Стандартна процента ставка - 1,50 % за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка - 2,5 % (пункт 4.6 договору). Порушенням зобов`язання, як встановлено у частині першій статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного 06 листопада 2024 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за вказаним кредитним договором становить 47 836,80 грн. Зазначена сума складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 9 600,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами за період з 23 січня 2023 року до 18 листопада 2023 року у розмірі 38 236,80 грн. Відповідач із цим розрахунком не погодився, однак свій контррозрахунку та доказів сплати кредиту (квитанцій, платіжних доручень тощо) суду не подав. Крім того, згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, жодних нарахувань процентів чи інших сум, починаючи з 19 листопада 2023 року, кредитор не здійснював. Отже, проценти кредитор нарахував у межах дії кредитного договору, що відповідає пункту 4.9 кредитного договору та статті 1048 ЦК України. Таким чином, доводи представника відповідача про нарахування процентів поза межами строку, установленого сторонами у договорі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Суд погоджується із заявленим позивачем розміром простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 9 600,00 грн (тілом кредиту) та нарахованими за період з 23 січня 2023 року до 19 листопада 2023 року процентами тобто за 300 днів - 38 236,80 грн, який не спростовано відповідачем. При цьому позивач частково списав залишок заборгованості за кредитом, що узгоджується з пунктом 10.1 договору, тому суму прострочених процентів, належних до стягнення, позивач визначив у розмірі 32 400,00 грн. Надаючи оцінку зібраним доказам та доводам представника відповідача, суд ураховує, що позивач підтвердив перерахування позичальнику суми коштів доказами, згідно з якими через систему платежів LidPay АТ КБ «ПриватБанк» 23 січня 2023 року перерахувало на картковий рахунок відповідача кошти від ТОВ «Укр Кредит Фінас» у розмірі 9 600,00 грн. Указані докази (довідка, банківський реєстр платежів) оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність», отже, є належними та допустимими доказами у розумінні статей 77-78 ЦПК України, тому приймаються судом. Твердження відповідача про те, що позивач не довів розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки наданий розрахунок не є зведеним документом, не погоджений із ним і не підтверджується первинними обліковими бухгалтерським документами, суд до уваги не бере, оскільки такі висновки ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права та суперечать зібраним матеріалам справи. Відповідач не спростував факт існуванням договірних відносин між ним і позивачем та розмір кредитної заборгованості, визначеної позивачем, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України. Отже, суд ураховує, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту в обумовлені договором строки, тому, з урахуванням вимог статті 13 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають задоволенню у розмірі 42 000,00 грн, із яких: 9 600,00 грн - тіло кредиту, 32 400,00 грн - проценти. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на підставі статті 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved