Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.10.2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА\~-ДМ»\~-\~Логовський В.В.,\~звернувсядо суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь ТОВ «БОНА ВІТА ДМ» (ЄДРПОУ: 41600343) суму заборгованості зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг, послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 20 311, 39 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Позовна заява мотивована тим,\~ що 12.11.2018 року на підставі Акту передачі в експлуатацію, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] був переданий в управління ТОВ «БОНА ВІТА ДМ». Враховуючи наведене, позивач, як обслуговуюча компанія на підставі укладених договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тобто ТОВ «БОНА ВІТА-ДМ», фактично здійснює управління будинком. Відповідно до умов п. 4.2.9. укладеного Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] ), відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати рахунки за надані комунальні послуги з моменту видачі документа про введення об`єкта в експлуатацію. 01.09.2017 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат, яким засвідчено відповідність закінченого об`єкта будівництва, а саме: 1-4 секцій житлового комплекту за вказаною адресою. Позивачем, зі свого боку, надаються комунальні послуги у повному обсязі, проте, відповідач ухиляється від їх сплати. Станом на момент звернення із даною позовною заявою, загальний розмір боргу становить 20311,39 гривень., що і стало підставою для звернення до суду із вищевказаним позовом. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 року вказана справа передана на розгляд судді Гниличенко М.В. Згідно ч.2\~ ст.19 ЦПК України\~ цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 31.10.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА\~-ДМ»\~-\~Логовський В.В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надійшла заява, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та розглядати справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином за зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] ,\~ причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за його відсутності, до суду не надходило. Зворотні рекомендовані поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомлення в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, доводи позову не спростовано. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2018 року на підставі Акту передачі в експлуатацію, будинок, який знаходиться за адресою: 65049, м. Одеса, вул. Жаботинського, 56 А був переданий в управління ТОВ «БОНА ВІТА ДМ»./а.с.17/ ТОВ «БОНА ВІТА-ДМ», як обслуговуюча компанія на підставі укладених договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до умов п. 4.2.9. укладеного Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] ), [PERSON] взяв на себе зобов`язання сплачувати рахунки за надані комунальні послуги з моменту видачі документа про введення об`єкта в експлуатацію./а.с.9/ 01.09.2017 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат, яким засвідчено відповідність закінченого об`єкта будівництва, а саме: 1-4 секцій житлового комплекту за вказаною адресою./а.с.13/ \~ \~ \~ \~Із позову вбачається, що ТОВ «БОНА ВІТА-ДМ», зі свого боку, надаються комунальні послуги у повному обсязі, проте відповідач ухиляється від їх сплати. Так, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги станом на 28.08.2024 року становить 20311,39 гривень (а.с. 4-6). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України). Згідно із ст. ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Також відповідно до ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 цього ж Закону\~встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За змістом статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (далі - Правил) затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572\~(в редакції постанови Кабінету Міністрів №5 від 14 січня 2009 року, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 1\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини 3\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 137 Житлового кодексу\~УРСР, Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку. Відповідно до ст.ст.\~156,\~162 Житлового кодексу\~УРСР, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, хоча у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16). Таким чином, відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг та власник квартири [ADDRESS] , повинен сплачувати кошти за отриманні ним послуги, проте не виконує своїх обов`язків у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем заборгованості. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40\~гривень, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача./ а.с. 30/. Крім того, у позовній заяві представник позивача зазначив, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу складає 2000,00 гривень, до справи представником позивача було надано копію ордера на надання правничої допомоги від 15.10.2024 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю./а.с.40,41/. Разом із цим, при зверненні до суду, представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу не надано: Договору про надання правової допомоги, Акту виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги, платіжних інструкцій, тощо, що позбавляє суд можливості встановити розмір витрат на правову допомогу, заявленого у позовній заяві. Таким чином, в частині стягнення витрат\~на професійну правничу допомогу\~необхідно відмовити.

Outcome: partial