Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

05 грудня 2024 року адвокат Козак І.О. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала в період із 02.06.2023 року до дня своєї смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] із донькою [PERSON] , [INFO] , та просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6824283900:05:023:0015, площею 2,33 га, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 від 05.12.2003 року. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю для [PERSON] .. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6824283900:05:023:0015, площею 2,33 га, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 від 05.12.2003 року, яку прийняла дочка покійної [PERSON] [PERSON] , оскільки являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на право на спадщину, обґрунтувавши тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями, оскільки неможливо встановити хто був зареєстрований з померлою на день смерті, та хто прийняв спадщину, та місце відкриття спадщини, а також неможливо встановити коло спадкоємців, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 06 лютого 2025 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] .. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача адвокат Козак І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, однак в матеріалах справи міститься заява від представника міської ради, згідно якої останній просить розгляд справи здійснити без участі представника міської ради. При розгляді справи щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавала, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи та свідків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Частиною 2 статті 315 ЦПК України, визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] разом із донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] в період із 02.06.2023 року до дня своєї смерті [INFO] , знайшов своє підтвердження в суді. Судом встановлено, що доводи позивача в позовній заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Зокрема, суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 24.01.2024 року, [INFO] в с.Іршики, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької області народилася [PERSON] , батьком якої записаний [PERSON] , а матір`ю якої записана [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.11.1984 року, [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 11.11.1984 року зроблено запис за №10 та видано свідоцтво про укладення шлюбу. Відповідно до довідки №3593/03-38/2024 від 19.11.2024 року, судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] з 11.12.1996 року по теперішній час, та [PERSON] , [INFO] , з 28.07.1993 року по теперішній час. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 03.02.2024 року, судом встановлено, що [INFO] , в с.Іршики, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., у віці 87 років, померла [PERSON] , [INFO] , про що 03.02.2024 року складено відповідний актовий запис №84. З інформації на запис №23-10/106 від 08.10.2024 року виданої Іршиківським старостинським округом, судом встановлено, що згідно по господарських книг с.Іршики 2006-2010 р.р., наявна інформація Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання №23-10/16 від 06.02.2024 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 30.11.2023 року по 02.02.2024 року. Також судом встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи заяви [PERSON] , [INFO] , покійну [PERSON] [INFO] було знято з реєстрації за адресою [ADDRESS] з 30.11.2023 року. Крім того, в судовому засіданні свідки, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначили, що вони знали довгий час покійну [PERSON] , та дійсно до червня 2023 року покійна [PERSON] проживала по [ADDRESS] , разом із [PERSON] , проте [PERSON] пішла звідти та з 01.06.2023 року почала постійно проживала по [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] . Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Судом встановлено, що [INFO] в с.Іршики, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом та за заповітом посвідченим секретарем Іршиківської сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 28 січня 2009 року зареєстрованим в реєстрі під №219, згідно якого, покійна [PERSON] , що народилася [INFO] в с.Іршики, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] , яка у визначений ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини також увійшла земельна ділянка площею 2,33 га, кадастровий номер 6824283900:05:023:0015, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійній [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 виданого 05 грудня 2003 року на підставі рішення Іршиківської сільської ради від 26 вересня 2003 року за №1. Згідно копії спадкової справи №86/2024 від 23.02.2024 року до майна покійної [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , будучи дочкою покійної, прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , [INFO] , однак не може її оформити у зв`язку із відмовою нотаріуса від 23.10.2024 року №1506/02-14, обґрунтованою тим, що неможливо встановити хто був зареєстрований з померлою на день смерті, та хто прийняв спадщину, та місце відкриття спадщини, а також неможливо встановити коло спадкоємців. Судом встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом від 28.01.2009 року зареєстрованого в реєстрі за №5 до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] не зверталася. Та, як встановлено судом, [PERSON] та покійна [PERSON] не проживали разом на час відкриття спадщини, тобто [PERSON] не може вважатися такою що прийняла спадщину. За правилами ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1\~ст. 1272 ЦК України\~передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією спадкової справи №86/2024 від 23.02.2024 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2024 року, відповіддю на звернення №1506/02-14 від 23.10.2024 року, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Враховуючи, на те, що земельну ділянку [PERSON] за життя набула у встановленому законом порядку, її право власності підтверджено належними та допустимими доказами, однак, крім спадкоємця за законом [PERSON] , спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , щодо якої неможливо встановити намір спадкування (відсутня заява про те, що спадщину вона не прийняла і приймати не буде), що унеможливлює подальше здійснення нотаріальних дій позивачем стосовно належного оформлення спадкових прав та проведення державної реєстрації права на спадкове майно, тому суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування належить визнати право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6824283900:05:023:0015, площею 2,33 га, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №050633 від 05.12.2003 року. За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved