Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за вищезазначеною адресою. [PERSON] склала заповіт в якому все свої майно заповіла [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] подавши заяву до Бобровицької державної ноторіальної контори , проте в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того позивачки, як члени колгоспного двору, мають право на 1/3 частини вищевказаного домоволодіння за кожною , але зареєструвати за собою право власності у відповідних органах у позасудовому порядку не має можливості по причині відмови їм у державній реєстрації прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим, позивачі вимушені звертатися до суду та просить визнати за ними право власності за [PERSON] на 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері та за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/3 частині за кожною спірного будинку з надвірними будівлями та спорудами як членами колгоспного двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. В судове засідання позивачі та представник відповідача не з`явилися , надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачі позов підтримують та просять його задовольнити, а відповідач - Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічногозасобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.13). Згідно заповіту складеному 27.05.2004 року [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON] (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір"ю [PERSON] була [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та після укладення шлюб змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.17). З інформації, що міститься у довідці від 04.10.2024 року № 26995/Т-07-19 виданій відділом ЦНАП Бобровицької міської ради, станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , проживали [PERSON] , її донька [PERSON] та онука [PERSON] (а.с.18). Аналогічні дані містяться в погосподарській книзі, виписка з якої надана до суду (а.с.19). Довідкою № 846 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 27.11.2024 року підтверджується, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.20). Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької державної нотаріальної контори від 08.01.2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частки у праві власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] частка якого належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої є її дочка [PERSON] .. Підставою для відмови стало те, що за життя спадкодавець не провів реєстрацію права власності на будинок (а.с.28). Як вбачається із рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07.02.2025, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на належні їм частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували набуття речових прав на нерухоме майно (а.с.29). Положеннями статей 15,16 ЦК,статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216, 1217,1218 Цивільного кодексу України(даліЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилисявнаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із пунктом 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 120 ЦК УРСР 1963 року визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на частину будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцем не отримувався, а також те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, але оформити свої права у позасудовому порядку не можуть, їх право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити права позивачів неможливо, а набуття нею права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертоїстатті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved