Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

23.08.2024 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення з відповідачів на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період з 01.05.2023р. по 29.02.2024р. заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в сумі 6 145,89 грн., за період з 01.08.2021 по 29.02.2024 заборгованість з оплати послуг гарячого водопостачання в сумі 14 992,14 грн., а також судовий збір у розмірі 3 028,00грн. В обґрунтування вимог вказує на те, що з 01.07.2014 ЛМКП «Львівтеплоенерго» є надавачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» за цією адресою. За особовим рахунком відповідачів № [NUMBER] утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2023р. по 29.02.2024р. у розмірі 6 145,89 грн., заборгованість з оплати послуг гарячого водопостачання за період з 01.08.2021 по 29.02.2024 р. в сумі 14 992,14грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів примусово. Ухвалою від 26.081.2024 р. відкрито провадження у справі правилами спрощеного позовного провадження. 16.09.2024р. відповідачка [PERSON] подала заперечення на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що жодних доказів на підтвердження обсягу наданих послуг гарячого водопостачання позивачем не надано. Заявлена сума заборгованості не відповідає критерію співмірності і розумності. 11.10.2024 представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун М.М. подала додаткові пояснення, в яких зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник позивача Сапрун М.М. в судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому обставин. Просила задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, вказаних у запереченні на позов. Просила в позові відмовити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомили Суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши вступне слово представника позивача Сапрун М.М., відповідачки [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] (власник квартири), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , що стверджується Довідкою№4 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 12.08.2024р. (а.с.9) Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Стаття 156 ЖК України покладає на власника та членів його сім`ї обов`язок по сплаті витрат по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території. Відповідачі є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою їх місця реєстрації. За особовим рахунком відповідачів № [NUMBER] утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період 01.05.2023 по 29.02.2024 у розмірі 6 145,89 грн., заборгованість з оплати послуг гарячого водопостачання за період з 01.08.2021 по 29.02.2024 в сумі 14 992,14грн. Ці суми підтверджуються письмовим розрахунком, що міститься в справі. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не право споживача. Відповідачам позивачем було надіслано Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», розроблений 01.12.2021р., проте, відповідачі цього договору не підписали. У постановах\~Верховного Суду\~України від\~20\~квітня 2016\~року у\~справі №\~6-2951цс15\~та постанові\~від 05.06.2019\~року у\~справі №\~703/3515/15-ц\~зроблено висновок,\~що «споживачі\~зобов`язані\~оплатити житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними.\~Факт відсутності\~договору про\~надання житлово-комунальних\~послуг сам\~по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Таким чином, між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання та постачання гарячої води, а саме: Виконавець надавав послуги відповідачу, останній такими послугами користувався, не відмовлявся від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але оплату не проводив, чим порушив ч.1 п.18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005 р. При вирішення спору суд керується нормами ст. ст. 525,526,530,634 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем не подано суду доказів про те, що надані позивачем розрахунки заборгованості та застосовані ним тарифи проведено неправильно, не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ненадання чи неналежного надання позивачем послуг за спірний період. Та обставина, що у квартирі відповідачів встановлено бойлер не є підставою для їх звільненні від сплати послуг за гаряче водопостачання, оскільки таке до квартири [ADDRESS] не припинено, відповідачами щомісячно подаються покази приладів обліку гарячої води, відповідно до яких і проводиться нарахування. При виявленні розбіжностей показів з фактичними даними позивачем здійснюється перерахунок (корекція), як це мало місце в 2022 році. Водночас, суд враховує ту обставину, що відповідач [PERSON] , [INFO] , на період виникнення заборгованості був неповнолітнім, а отже на нього не може бути покладений обов`язок сплати заборгованості житлово-комунальних послуг за період до 14.02.2024 року. Таким чином, розглянувши справу в межах предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню в частині вимог до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача в разі задоволення позовних вимог.

Outcome: partial