Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов обґрунтовано тим, що 27.09.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 6224658. 11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 10.04.2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12988,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8988,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 6224658 в розмірі 12988,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8988,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Крім цього, 05.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06551-10/2023. 21.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 до Договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16560,00 грн., з яких: 3600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12960,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 06551-10/2023 в розмірі 16560,00 грн., з яких: 3600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12960,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, 23.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 76838169. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 18 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19286,25 грн., з яких: 5550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13736,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 76838169 в розмірі 19286,25 грн., з яких: 5550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13736,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, 05.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 4376834. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12127,52 грн., з яких: 3150,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8977,52 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 4376834 в розмірі 12127,52 грн., з яких: 3150,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8977,52 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, 05.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6716200. 27.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27022024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 27022024 від 27.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11557,87 грн., з яких: 3400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7817,87 грн. - сума заборгованості за відсотками; 340 грн. заборгованість за комісією. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6716200 в розмірі 11557,87 грн., з яких: 3400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7817,87 грн. - сума заборгованості за відсотками; 340 грн. заборгованість за комісією. Крім цього, 05.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1101978. 30.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 30052024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 30.05.2024 року до Договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7220,20 грн., з яких: 1300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5920,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 1101978 в розмірі 7220,20 грн., з яких: 1300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5920,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики № 76838169, договором позики № 4376834, кредитним договором № 06551-10/2023, договором позики № 6224658, кредитним договором № 6716200 та кредитним договором № 1101978 в загальному розмірі 79739,84 грн. та судові витрати по справі в сумі 3028,00 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчука П.Ю. від 09.10.2024 року справу прийнято до провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Зокрема зазначив, що наведені в позові факти є необ`єктивними, надуманими та не відповідають обставинам справи. Так, відповідач вказує, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом позовної заяви та розрахунку боргу позивач не ставить вимогу про стягнення процентів на підставі статті 625 ЦК України. За своєю сутністю, кредитний договір є позикою, а відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, зобов`язання позичальника з повернення кредиту виникає не з моменту підписання кредитного договору, а з моменту отримання кредитних коштів. Видача кредиту має бути підтверджена належними доказами. За відсутності доказів на підтвердження факту передання позичальнику кредитних коштів суд не має правових підстав задовольняти позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідач вказує, що позивачем в позовній заяві не наведено підстав нарахування відсотків в такому розмірі, в якому вони нараховані, а додані до позовної зави розрахунки заборгованості за кредитними договорами містять виключно суми процентів, права вимоги яких передано позивачу. Позивачем не надано детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості, яку він просить стягнути з відповідача, а надані документи не можуть бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами. Крім цього, відповідач вказує, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитних договорах - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Враховуючи викладене, відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Представником позивача подано додаткові пояснення у справі, з яких вважає відзив відповідача безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. При цьому, вказує на те, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронній формі вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. У відповідності до умов Кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Таким чином, Кредитний договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Крім цього, інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта є банківською таємницею. Тому, позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України. Отже, на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. З метою надання вичерпної інформації по справі позивач звернувся до первісних кредиторів з відповідними запитами щодо надання додаткових доказів, а саме - детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів Позичальнику за укладеними договорами. Станом на 27.11.2024 року, позивачем отримано часткову відповідь на запит від Первісних кредиторів, в тому числі отримано додаткові докази, тому позивач просить суд поновити строк для подання доказів, прийняти та долучити до матеріалів справи: розрахунок заборгованості за кредитним договором № 6224658; інформаційну довідку про перерахування коштів за кредитним договором № 6224658; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1101978. Також представник позивача вказує, що після отримання доказів від усіх первісних кредиторів, вони будуть невідкладно долучені до матеріалів справи окремим клопотанням. Крім цього, представник позивача вказує, що доводи викладені у відзиві на позовну заяву про те, що умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими, не повинно братися до уваги, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки, які просить стягнути позивач, нараховані за понадстрокове користування позикою/кредитом за відсотковою ставкою, передбаченою договором. Представник позивача просив відзив відповідача на позовну заяву залишити без розгляду та задоволення, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову. Так, при розгляді справи суд, відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України, керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач надав докази укладення відповідачем відповідних кредитних договорів та договорів позики, докази переходу до позивача прав вимоги за ними. Є очевидним, що існування заборгованості за кредитними договорами та її розмір має довести позивач - ТОВ «ФК «ЄАПБ». Саме сторона позивача, яка стверджує про порушення умов договору, допущення іншою стороною заборгованості за договором, має довести, що вказане порушення відбулося, а також довести майнові наслідки цього порушення у виді заборгованості. ТОВ «ФК «ЄАПБ», як доказ існування заборгованості за кредитними договорами та її розміру, додало до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитами. Однак, розрахунок розміру заборгованості, за своєю природою, не є доказом отримання відповідачем кредитних коштів. Такими доказами є первинні документи про рух коштів за кредитом, на підставі яких такий розрахунок робиться. Відповідач (сторона кредитного договору) може погодитися з розрахунком (визнати його). Тоді у позивача не буде потреби доводити існування заборгованості та її розмір. Однак, в даному випадку, відповідач заперечив розрахунок заборгованості, наданий позивачем. В такому випадку, позивач був зобов`язаний доводити існування заборгованості та її розмір відповідними доказами. Суд вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не виконало свій процесуальний обов`язок довести ті обставини, на які воно посилається як на підставу своїх вимог - довести існування заборгованості за кредитним договором та її розмір. У випадку, коли відповідач заперечив розрахунок пред`явлених до нього вимог, саме позивач мав надати усі необхідні первинні документи для доведення існування заборгованості та її розміру. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитних договорах - розрахункових документів. Також у доданих до матеріалів справи копіях договорів факторингу та копіях актів прийому-передачі Реєстру Боржників відсутні ціна договору, загальна сума заборгованості. Відповідно, вищевказані додані документи є неналежними доказами отримання відповідачем кредитних коштів. Решта наданих позивачем доказів жодним чином не підтверджують факт перерахування відповідачу (і отримання ним) кредитних коштів. Крім цього, позивач, за відсутності можливості здобуття відповідних доказів власними силами, як про це зазначається в додаткових поясненнях, не був позбавлений права заявити перед судом відповідне клопотання про витребування таких доказів. Однак, крім безпідставних доводів про те, що такі докази будуть надані в подальшому, такого клопотання заявлено не було, а суд позбавлений можливості в даному випадку самостійно збирати докази. З огляду на викладене, позивач, всупереч покладеному на нього ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язку, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не довів належними доказами факту перерахування відповідачу коштів по кредитних договорах та договорах позики, а відтак не довів існування заборгованості та її розміру. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову, а відтак про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі. Відмовляючи в задоволенні позову, суд, на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, покладає на позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed