Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

позивачка [PERSON] 30.01.2025 звернулась в суд із позовом до відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго», в якому просить: визнати нарахування боргу за послуги теплопостачання за особовим рахунком № [NUMBER] неправомірними; зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» скасувати нарахування боргу за зазначеним особовим рахунком; зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» припинити виставлення рахунків на оплату послуг теплопостачання за вказаним приміщенням; визнати включення до боргу сум за два місяці центрального опалення у 2015 році безпідствними та скасувати їх; стягнути компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок морального тиску та стресу від блокування рахунків, в розмірі - 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона є інвалідом 2 групи ЧАЕС, проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком, інвалідом 1 групи ЧАЕС, ліквідатором наслідків чорнобильської катастрофи, та неповнолітнім сином. Цокольне приміщення за зазначеною адресою було надано їм міською радою у 2015 році для проживання, як інвалідам. Це приміщення було визнане непридатним для проживання задовго до 2015 року, також у ньому було відсутнє центральне опалення. Власними силами та за власний кошт у приміщенні було зроблено ремонт та встановлено автономне опалення, згідно із дозволами від ЛМКП «Львівтеплоенерго», оскільки приміщення є дуже сирим і потребує круглорічного опалення. Із грудня 2021 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» почало виставляти рахунки на оплату «абонентського обслуговування» за послуги теплопостачання за особовим рахунком [NUMBER] , незважаючи на те, що централізоване опалення в зазначеному приміщенні відсутнє. На даний час вони вимушено знаходяться за межами України, а саме у Австрії, куди було транспортовано її чоловіка після перенесеного другого інфаркту міокарда. У травні 2024 року їм було заблоковано банківські картки, в тому числі пенсійні. Як виявилось пізніше, рахунки були заблоковано банками, на виконання виконавчого провадження згідно із судовим наказом від 13.12.2023 по справі № 464/7845/23, пр № 2-н/464/2704/23. У зв`язку з цим її сім`я була позбавлена засобів до існування, вони навіть не могли придбати необхідні ліки, оскільки на картках знаходились всі доступні кошти. Це неймовірно відбилось по психологічному та фізичному здоров`ю, і від наслідків шоку вони ще довго оговтувалися. Оскільки рішення про стягнення боргу було неправомірним, і з матеріалів справи видно, що борг був на інший особовий рахунок ( [NUMBER] ) та іншу особу з прізвищем « [PERSON] », і в квитанціях за їх особовим рахунком [NUMBER] не значився, після подання заяви про скасування зазначеного вище судового наказу, суд скасував такий. Проте, вже у листопаді стало відомо, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» повторно подало позов до суду про стягнення боргу (справа №464/6572/24, пр № 2-н/464/1780/24), вже перекинувши його з особового рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] . Судом був скасований і цей наказ (справа №464/6572/24, пр № 2-н/464/1780/24). На прохання пояснити раптове з`явлення боргу, відповідач надав таблицю нарахувань, у котрій в травні 2024 року одномоментно з`явився борг у розмірі 4 262,04 грн, а також включено борг за 09 і 10 місяці 2015 року за центральне опалення, котрого у такому розрахунку не було навіть задовго до 2015 року. За що цей нарахований борг та чому він з`явився їм не відомо. Також, ЛМКП «Львівтеплоенерго» продовжує нараховувати вже за їхнім особовим рахунком заборгованість та пеню на цей борг і на даний час. Таким чином, вказує, що оскільки оплата послуг здійснюється виключно за фактично спожиті послуги, у приміщенні централізоване опалення відсутнє, відтак послуги не надаються, а тому відповідачем не обґрунтовано здійснено нарахування за відповідні послуги з теплопостачання та абонентська плата. Ухвалою від 05.02.2025 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника відповідача ЛМКП «Львіввтеплоенерго» - Бокало Т.А. 27.02.2025 надійшли пояснення по справі, у яких остання просила відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Позивачка стверджує, що її квартира, відповідно до дозволів ЛМКП «Львівтеплоенерго», відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, однак не зазначає з якого часу її квартира відключена та жодних дозвільних документів до матеріалів справи не долучає. Долучений акт обстеження не є дозвільним документом і не свідчить про те, що квартира позивачки відключена від мереж опалення підприємства в установленому законом порядку. В акті лише зафіксовано, що у квартирі проводиться ремонт і на час проведення ремонту нагрівальні прилади відсутні. Більше того, ЛМКП «Львівтеплоенерго» не могло надавати дозволи на відключення, як про це зазначає позивачка, оскільки це не належить до компетенції підприємства, а самовільне відключення від мереж ЦО та постачання ГВ забороняється. Також представник відповідача зазначила, що вимоги про компенсацію шкоди у розмірі 10\~000 грн за шкоду, заподіяну здоров`ю, є необґрунтованою не підтвердженою належними доказами. Від позивачки [PERSON] 07.03.2025 надійшли додаткові пояснення у справі, у яких остання зазначила таке. У 2015 році було проведено обстеження на предмет відсутності центрального опалення, про що представниками ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Житловик-С» було складено Акт обстеження про відсутність центрального опалення, на підставі якого ЛМКП «Львівтеплоенерго» припинило нарахування, про що повідомило листом № 01-935 від 24.12.2015. Також, у 2016 році було проведено засідання міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання при виконкомі Львівської міської ради, де було вирішено, що зважаючи на те, що квартира [ADDRESS] перебувала в аварійному стані та не опалювалася, для виведення з аварійного стану квартири та забезпечення її теплом, необхідно було встановити індивідуальну систему опалення, про що свідчить витяг з протоколу №4 від 25.08.2016, оригінал якого також був наданий у ЛМКП «Львівтеплоенерго». Стосовно аргументів відповідача про недостатність медичних доказів шкоди, заподіяної моральному та фізичному здоров`ю, долучила довідку про загальний стан здоров`я і діагнози двох інвалідів внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 та 2 групи, щодо складних серцево-судинних, і не лише, захворювань, включно з перенесеним інфарктом і великою кількістю супутніх хвороб. Перебуваючи на лікуванні поза межами України, в один момент, без жодних попереджень та підстав, позивачка із чоловіком опинились із заблокованими рахунками, без можливості придбати ліки та мінімальне харчування. Від представника відповідача ЛМКП «Львіввтеплоенерго» - Бокало Т.А. 13.03.2025 надійшла відповідь на додаткові пояснення позивачки, у яких остання зазначила таке. Позивачкою не доведено належними доказами те, що її квартира [ADDRESS] відключена від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води із встановленням індивідуальної системи опалення. У своїх позовних вимогах позивачка просить визнати нарахування безпідставними та скасувати їх за два місяці 2015 року, однак до матеріалів справи долучено ордер на житлове приміщення, згідно з яким позивачка отримала право на зайняття квартири 03.07.2015, а тому нарахування за послугу з централізованого опалення за вересень-жовтень 2015 року, проведені правомірно. Представник зазначила, що будинок [ADDRESS] підключений до мереж опалення ЛМКП «Львівтеплоенерго», а тому в такий послуга з опалення надається. Навіть у випадку відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, споживачі з 01.12.2021 зобов`язані здійснювати оплату ЛМКП «Львівтеплоенерго» за такі послуги: загальнобудинкові потреби на опалення (МЗК та функціонування системи опалення), витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання (за наявності послуги гарячого водопостачання у будинку), абонентська плата за надані послуги. Позивачка [PERSON] 28.03.2025 подала додаткові пояснення у справі, у яких зазначила про те, що стосовно нарахувань за два місяці 2015 року, центральне опалення було відсутнє у непридатному для проживання приміщенні задовго до 2015 року і не могло з`явитись на два місяці. У цій частині [PERSON] заявила про застосування строку позовної давності, який становить три роки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 31.03.2025 подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Представник відповідача Бокало Т.А. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Надала пояснення, які відповідають її письмовим поясненням. Додатково зазначила, що у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Окрім цього, не заперечила, що квартира позивачки відключена від централізованого постачання теплової енергії із облаштуванням автономного опалення, однак це не звільняє позивачку від обов`язку оплати за абонентську плату, так як до будинку послуги із теплопостачання надаються. Також, на спростування доводів позивачки [PERSON] , зазначених у позовній заяві, вказала, що дійсно нарахування за послуги із постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування за адресою: [ADDRESS] , спочатку здійснювались на особовий рахунок [NUMBER] (споживач " [PERSON] "), у зв`язку з технічною помилкою. Разом з тим, після скасування судом судового наказу, позивачка звернулась до ЛМКП «Львівтеплоенерго», де їй було роз`яснено про таку помилку, та відповідно ці нарахування були перенесені на особовий рахунок позивачки [NUMBER] , оскільки вона із сім`єю були споживачами житлово-комунальних послуг, починаючи із 2015 року. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Згідно із частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється учасниками справи, позивачка [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується ордером на житлове приміщення №0004577 від 03.07.2015, виданим Виконавчим комітетом Львівської міської ради. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Позивачці для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до\~положень ст.\~509\~ЦК України,\~зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з\~ч.5\~ст.13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Згідно п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №830, фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, а також факт отримання послуги. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017). Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005\~(чинних на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Встановлено, що 01.12.2021 між споживачами послуг за адресою: [ADDRESS] та ЛМКП «Львівтеплоенерго» укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (теплопостачання). Даний договір є публічним договором приєднання, має на меті надання послуг з постачання теплової енергії споживачам. Зазначений договір розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua. За умовами вказаного договору, ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено та не оспорюється учасниками справи, що квартира позивачки відключена від внутрішньобудинкових мереж та в такій встановлено індивідуальну систему опалення. Однак, влаштування в квартирі [PERSON] автономної системи теплопостачання не звільняє її від плати за опалення місць загального користування, передбаченого п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (чинних на час виникнення спірних правовідносин), а також абонентської плати за надані послуги. Пунктом 14 Правил надання послуг постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до\~Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Відповідно постанови Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Окрім цього, з опитувального листа споживача теплової енергії, наданого ЛМКП «Львівтеплоенерго» вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом теплоспоживання. Так, згідно з наданими позивачкою розрахунками ЛМКП «Львівтеплоенерго» за надані послуги за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.11.2024 зазначено борг в розмірі 5\~670,35 грн за послугу з постачання теплової енергії, а у період з 01.07.2014 по 30.07.2024 здійснено нарахування плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії в розмірі 749,58 грн. Позивачкою [PERSON] не спростовано зазначених розрахунків, із врахуванням наведених вище норм та обставин справи, в тому числі в нарахувань за постачання теплової енергії за два місяці 2015 року. Більше того, встановлено, що у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, у якій предметом позову є стягнення зазначеної заборгованості, яку позивачка [PERSON] не визнає. Фактично дана позовні заява є запереченнями [PERSON] на позовну заяву ЛМКП «Львівтеплоенерго», в тому числі і щодо її заяви про застосування строку позовної давності, яку вона вправі заяви в ході розгляду позовної заяви, пред`явленої ЛМКП «Львівтеплоенерго» до неї. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно із ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч. 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду даної справи позивачкою не доведено належними та допустимим доказами неправомірність нарахувань відповідачем за особовим рахунком № [NUMBER] , відтак позовні вимоги щодо визнання нарахувань боргу за послуги теплопостачання неправомірними, зобов`язання скасувати нарахування боргу та визнання включення до боргу сум за два місяці центрального опалення у 2015 році неправомірним, є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю. Не підлягає задоволенню і похідна вимога позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, внаслідок морального тиску та стресу від блокування рахунків, в розмірі 10 000 грн, оскільки протиправності дій відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» в ході розгляду справи не встановлено, а також не встановлено наявності шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними. Щодо судового збору, суд зазначає таке. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, у зв`язку із наявністю в неї другої групи інвалідності, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , судові витрати слід віднести за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed