Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Свалявської міської ради про визначення часток в майні спільної сумісної власності посилаючись на те, що вона разом з членами своєї сім"ї є співвласниками квартири [ADDRESS] . Зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , інші співвласники залишаються проживати в квартирі. Після його смерті позивач звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, проте без визначення розміру часток у майні спільної сумісної власності не має можливості оформити спадщину за померлим чоловіком. В звязку з вищевикладеним просить визначити за співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках розмір в праві приватної спільної сумісної власностіф на квартиру [ADDRESS] по 1/4 частці кожному. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 лютого 2025 року справу № 306/233/25 (провадження № 2/306/413/25) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 22). 13 лютого 2025 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 25). 01 квітня 2025 року Свалявським районним судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.36). В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.38). Відповідачі в судове засідання не зявилися, заяв про розгляд справи без участі чи відзиву на позов не надходило. Представник Свалявської міської ради в судове засідання не зявився. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Ч.1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2, 3 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року, п.17 роз`яснив, що, розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст. 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на квартиру, яке видане Мукачівською квартирно-експлуатаційною частиною району в м.Свалява квартира за адресою [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 17). Квартира [ADDRESS] загальною площею 139,8 кв.м. в єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, що підтверджується витягом з Реєстру будівкльної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.8-11). [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 грудня 2012 (а.с. 5). Згідно паспорту громадянина України запис №19780806-01228 відповідач [PERSON] , [INFO] . (а.с.16). Оскільки квартира перебуває у спільній сумісній власності співвласників без визначення їх часток, виходячи з рівності часток співвласників частка кожного співвласника становить 1/4. Враховуючи те, що вищевказане нерухоме майно-квартира є об`єктом права спільної сумісної власності, частки у праві спільної сумісної власності не визначені, крім того судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved