Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач ТОВ « ФК « Прайм Альянс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07.07.2012 між ПАТ « ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52120288147В від 07.07.2012 року, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 142600,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 07.07.2017 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,69% річних ( п. 3.3.1 Кредитного договору). Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером №21603 від 07.07.2012. 22.06.2015 р. між ПАТ « ВТБ Банк» та ТОВ « ФК « Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ « ФК « Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. В подальшому, 29.01.2019 р. між ТОВ « ФК «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ « ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 р., відповідно до якого ТОВ « ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R52120288147В від 07.07.2012 року. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору з приводу погашення кредиту, у останнього перед Банком виникла заборгованість в розмірі 136503,88грн., яка складається з загальної заборгованості в розмірі 74990,25грн. (що складається з суми простроченого основного боргу за кредитом у розмірі 63620,75грн., суми прострочених процентів у розмірі 11369,5грн., суми комісій, 0,00грн.), а також з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України за період з 22.06.2015 по 23.02.2022 у розмірі 615513,63грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2025 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.07.2012 між ПАТ « ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52120288147В від 07.07.2012 року, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 142600,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 07.07.2017 із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,69% річних ( п. 3.3.1 Кредитного договору). У п. 3.2 договору зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі 07.07.2017 року або достроково у випадках, передбачених цим договором. Згідно п. 3.4 кредитного договору повернення кредиту та процентів відбувається щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту та сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 7 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються проценти - з 8 числа (включно) попереднього місяця по 7 число (включно) поточного місяця. Відповідач взяв на себе зобов`язання сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором. Згідно п. 7.1 кредитного договору, у разі прострочення зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов`язань за кожен день прострочки. Банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку, з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами цього договору (п. 5.2.2) ПАТ «ВТБ Банк» своє зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 142600,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №21603 від 07.07.2012. 22.06.2015 р. між ПАТ « ВТБ Банк» та ТОВ « ФК « Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ « ФК « Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. В подальшому, 29.01.2019 р. між ТОВ « ФК «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ « ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 р., відповідно до якого ТОВ « ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до відповідача за кредитним договором№ R52120288147В від 07.07.2012 року. Згідно наданого розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором у відповідача перед Банком виникла заборгованість в розмірі 74990,25грн. (що складається з суми простроченого основного боргу за кредитом у розмірі 63620,75грн., суми прострочених процентів у розмірі 11369,5грн., суми комісій у розмірі 0,00грн.). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71\~ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки. За змістом\~статті 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі й неустойкою. Частинами першою, третьою\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статті 551\~ЦК Українив\~редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи те, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та в строки, передбачені кредитними договорами, а позичальником, відповідачем по справі, в процесі користування кредитними коштами свої зобов`язання перед банком виконувались з порушенням взятих на себе договірних зобов`язань, платежі для погашення суми заборгованості по кредиту не здійснювались або здійснювались нерегулярно, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього, в силу закону, виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми (частини 2\~статті 625 ЦК України). У нового кредитора згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу. Відповідно до постанови Верховного Суду від 07квітня 2020 року у справі №910/4590/19\~зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),\~позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022від 24лютого 2022року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Враховуючи вищевказане, стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є додатковою вимогою від укладеного між сторонами основного зобов`язання, тому суд погоджується із розрахунком інфляційних втрат та 3% річних, які розраховувались за період з 22.06.2015 року по 23.02.2022 року в розмірі 61513,63 грн. Отже, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved