Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 27 травня 2009 року до 18 вересня 2014 року; визнання спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] наступні транспортні засоби: МАЗ 543203-2122 11150, (2004), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , орієнтовною вартістю 292 876,84 грн; причіп Одисей - 50, (2009), сірий, № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] орієнтовною вартістю 25 000 грн; FRUEHAUF ТХ39В 0, (1998), синій, № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , вартістю 166 760,00 грн; FRUEHAUF СХ39 0, (1998), синій, №шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , напівпричіп, орієнтовна вартість 166 760,00 грн; FRUEHAUF СХ39 0, (1998), синій. № шасі [NUMBER] . нз [NUMBER] вартістю 166 760,00 грн; DAF XF 95 380 12580, (2003), сірий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , орієнтовна вартість 450 000 грн; ПП FRUEHAUF 0, (1998), синій, № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 166 760,00 грн; ПП TRAILOR 0, (2001), синій № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 221 240,00 грн; FRUEHAUF ТХ39В 0, (1998), синій № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 166 760,00 грн; SCHMITZ SKO 24, (2003), червоний, № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 630 829,00 грн; SCHMITZ SKO 24, (2003),червоний № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 630 829,00 грн; SOMMER SG 24 0, (2000), чорний, № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 258 910,00 грн; SCHMITZ SPR 24, (2001), червоний № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 200 030,00 грн; DAF XF95.430 12580, (2004), білий, № двиг. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , вартістю 434 828,41 грн; DAF XF95.430 12580, (2005), синій, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн; DAF XF 95 380 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн; AUDI А7 2995, (2011), бежевий, № двиг. [NUMBER] №шасі, №куз. [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 766 632,14 грн; DAF XF 95 380 12580, (2003), сірий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , орієнтовна вартість 450 000 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), синій, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), білий, № двиг. ХЕ315С № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), білий, № двиг. ХЕ315С № куз. [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF CF 85.430 12580, (2003), синій, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 316 870,00 грн; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - сідловий тягач - Е, нз [NUMBER] , вартістю 434 828,41 грн; RENAULT MAGNUM 440 12130, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 327 563,94 грн; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , вартістю 442 855,00 грн; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 442 855,00 грн; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн; визнання недійсними підпункти д) - п), с) - ф) пункту 1.2 шлюбного договору, укладеного 18 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №1515 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А.; виділення 1/2 частини спільного сумісного майна і визнання за [PERSON] право власності на вказані транспортні засоби: DAF XF 95 380 12580, (2003), сірий, №двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] орієнтовна вартість 450 000 грн, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 02.03.2011; SCHMITZ SKO 24, (2003) червоний, № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 630 829,00 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.06.2012; SCHMITZ SKO 24, (2003), червоний, № двиг. № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 630 829,00 грн, згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.06.2012; DAF XF95.430 12580, (2005), синій, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.08.2011; DAF XF 95 380 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 25.08.2011; AUDI А7 2995, (2011), бежевий, № двиг. [NUMBER] № шасі № куз. [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 766 632,14 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.06.2011; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 06.04.2013; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , вартістю 442 855,00 грн, згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.03.2013; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 442 855,00 грн, згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.03.2013; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн, згідно висновку експерта № 287, зареєстрований ВРЕР 22.03.2013; стягнення грошової компенсації відхилення від розміру частки в сумі 134 222,62 грн; виключення зі складу спадщини померлого [INFO] [PERSON] наступні транспортні засоби: DAF XF 95 380 12580, (2003), сірий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] орієнтовна вартість 450 000 грн, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 02.03.2011; SCHMITZ SKO 24, (2003), червоний, № двиг. № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 630 829,00 грн, згідно висновку експерта №287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.06.2012; SCHMITZ SKO 24, (2003), червоний, № двиг. № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 630 829,00грн, згідно висновку експерта №287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.06.2012; DAF XF95.430 12580, (2005), синій, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.08.2011; DAF XF 95 380 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 25.08.2011; AUDI А7 2995, (2011), бежевий, № двиг. [NUMBER] № шасі № куз. [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 766 632,14 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.06.2011; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 06.04.2013; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] , вартістю 442 855,00 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.03.2013; DAF XF 95.480 12580, (2006), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 442 855,00 грн згідно висновку експерта № 287, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.03.2013; DAF XF 95.430 12580, (2005), білий, № двиг. [NUMBER] № шасі [NUMBER] нз [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн згідно висновку експерта № 287, зареєстрований ВРЕР 22.03.2013; стягнення судових витрат в сумі 65 123,60 грн (т.1 а.с.1-27). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 27.05.2009 до 18.09.2014 проживали однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. У цей період у них народилася донька [PERSON] . Проживали вони разом в будинку [ADDRESS] . З серпня 2010 року вона та донька [PERSON] зареєстровані, як члени сім`ї у вказаному будинку. Весь час вони вели спільне господарство, піклувалися один про одного. Після народження доньки [PERSON] [PERSON] забирав її з пологового будинку. Також піклувалися про сина [PERSON] - [PERSON] , який залишився один проживати у будинку по [ADDRESS] після розлучення батьків. Навесні 2010 року у них проживала донька [PERSON] - [PERSON] , яка також їздила з ними у подорож. [PERSON] не приховував від своїх друзів своїх відносин з нею. Вони разом відвідували всі свята куди запрошували [PERSON] . З грудня 2013 року вона була працевлаштована у ФОП [PERSON] . Чоловік повністю забезпечував їх сім`ю та матеріально допомагав старшим дітям, вони разом розподіляли бюджет. У період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вони придбали у власність транспортні засоби (легкові, вантажні), які були зареєстровані на ім`я [PERSON] . Посилаючись на ст.74 Сімейного кодексу України вважає, що все майно, набуте у період з 27.05.2009 до 18.09.2014 за їх спільні кошти і внаслідок спільної праці, а тому є спільною сумісною власністю на 1/2 частину якого вона має право. Втім, 18.09.2014 вони з [PERSON] уклали шлюбний договір і частину транспортних засобів на 1/2 частину, яких вона має право, вказано в шлюбному договорі. Загальна вартість транспортних засобів складає 3 543 514,84 грн, 1/2 частка становить 1 771 757,42 грн. Вважає, що їй має бути виділено 10 транспортних засобів. З урахуванням розміру частки відповідача [PERSON] у спадщині сума компенсації відхилення від рівності частки складає 50 082,85 грн (60099,42/6х5=50082,85), яка підлягає стягненню з [PERSON] на її користь. Крім того, вважає, що передання у власність визначеного у підпунктах д) - п), с) - ф) п.1.2 шлюбного договору майна, набутого до укладення шлюбного договору, поставило її у надзвичайно невигідне матеріальне становище і передбачило зміну правового режиму майна, яке підлягає державній реєстрації, набутого у спільну сумісну власність до укладення оспорюваного договору, що суперечить нормам матеріального права та є підставою для визнання недійсним шлюбного договору у вказаній частині. А тому вважає, що їй має належати 1/2 частина транспортних засобів придбаних в період з 25.05.2009 до 17.09.2014 і які зазначені у шлюбному договорі. З урахуванням виділення даних транспортних засобів у власність відповідно до поділу майна спільної сумісної власності, транспортні засоби підлягають виключенню зі складу спадщини (спадкового майна) [PERSON] , який помер [INFO] . ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 19.09.2023 позов залишив без руху, оскільки подано з порушенням вимог ст.177 ЦПК України. У встановлений строк позивачем виправлено недоліки. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 25 вересня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У встановлений строк від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив (т.1 а.с.102-108), згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що є хибними твердження позивача, що в спірний період вона вела спільний побут з [PERSON] , з яким здійснювала розподіл бюджету на придбання транспортних засобів, на утримання будинку, дозвілля, їжу. Визнавши [PERSON] своєю дитиною він допомагав позивачу утримувати її, але виконання обов`язку визначеного ст. 180 СК України, ніяк не може свідчити про проживання [PERSON] однією сім`ю з позивачем. Позивач до 30.12.2013 ніде не працювала. [PERSON] за життя мав нерухоме та рухоме майно, а [PERSON] мала лише 1/3 частину квартири та гараж в місті Чернігові. Намагання позивача через 9 років після укладення шлюбного договору і майже через 4 роки після смерті [PERSON] відмінити своє волевиявлення на його укладання шляхом пред`явлення до суду позову про встановлення факту проживання однією сім`ю зі спадкодавцем, є ні чим іншим, як зловживання правом. Крім того, звернувшись з позовом у вересні 2023 року [PERSON] пропустила строк позовної давності, що є окремою підставою для відмови у позові. Також представник відповідача [PERSON] подала відзив на позовну заяву (т.1 а.с.158-160), з підстав якого просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що постійним місцем проживання [PERSON] був будинок [ADDRESS] , де він і був зареєстрований до смерті. Реєстрація в 2010 році [PERSON] в будинку [ADDRESS] було викликано необхідністю реєстрації народженої дитини. Спільного бюджету у [PERSON] та [PERSON] не було, останній вважав, що бюджет повинен бути у кожного свій. За життя [PERSON] вважав своїм обов`язком матеріально утримувати своїх дітей. Свою підприємницьку діяльність [PERSON] вів самостійно, без участі своїх жінок, коханок та інших осіб і ніколи не узгоджував з ними питань підприємницької діяльності. Він мав у власності транспортні засоби, які постійно оновлювались. Кількість транспортних засобів, які були у нього у власності станом на розірвання шлюбу з матір`ю відповідача відображена у договорі про поділ майна подружжя. І весь цей зазначений перелік транспортних засобів був оновлений [PERSON] до вступу в шлюб з [PERSON] . Тому зазначені в шлюбному договорі позивача і в позовній заяві транспортні засоби ніяким чином і ні при яких умовах не можуть вважатись майном, на яке розповсюджується статус спільної сумісної власності. Посилання позивача на те, що про порушення своїх прав вона довідалась тільки у грудні 2022 року є надуманим. Шлюбний договір укладений 18 вересня 2014 року. Всі транспортні засоби, що є предметом позову зазначені в шлюбному договорі. Статус наявного у сторін майна на момент укладення шлюбу визначений договором. Позивач має юридичну освіту, а тому була здатна ще у 2014 році професійно сприймати та аналізувати інформацію та умови договору. Позивач, отримавши відзиви, подала відповідь на відзиви (т.1 а.с.180-184, 196-200), в яких вказала, що [PERSON] з грудня 2006 року не проживав однією сім`єю з [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] , хоча перебував у зареєстрованому шлюбі. Підставою розірвання сімейних відносин було не її знайомство з [PERSON] , адже вони познайомилися в 2007 році. Перешкодою розірвання шлюбу були суперечки з [PERSON] щодо поділу спільного майна, які тривали з 2007 року по червень 2009 року. У період з 27.05.2009 до 18.09.2014 [PERSON] не перебував у зареєстрованому шлюбі, з нею він спільно проживав, був пов`язаний побутом, мав взаємні права та обов`язки. Саме ведення спільного бюджету і матеріальне забезпечення її, як дружини та доньки [PERSON] свідчить, що між ними були сімейні відносини. Виклад обставин про відсутність згоди [PERSON] на народження доньки [PERSON] не заслуговують на увагу і є безпідставними, бо з 2007 року вони проживали однією сім`єю, мали намір мати дітей і зареєструвати шлюб, що і відбулося згодом. Щодо визнання шлюбного договору, то останній укладався на вимогу [PERSON] , а тому вона не звертала увагу на зміст цього правочину і не надавала йому оцінки. Також вказала, що спірні пунктм шлюбного договору стосуються майна, яке було придбано на момент укладення договору і підлягало державній реєстрації, нею не оспорюється шлюбний договір в частині майна, яке ще не було придбано і щодо якого у договорі визначався правовий режим. Відповідно посилання, що вона зловживає правом не заслуговують на увагу. Щодо застосування строку позовної давності зазначила, що до вимог про визнання шлюбного договору недійсним позовна давність не застосовується. Третя особа - [PERSON] надіслала письмові пояснення (т.3 а.с.8-9) відповідно яких просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що її батько визнав народжену [PERSON] дитину [PERSON] , а тому і допомагав їй матеріально. Заради дитини поселив їх у приватному будинку по [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу її батьки поділили майно, і практично все майно, набуте у шлюбі залишилося її батькові. Але при розлученні вони домовилися, що за відмову матір`ю від спільного майна, батько повинен матеріально забезпечувати її та брата. У зв`язку з чим посилання позивача у позові на те, що під час поділу майна подружжя у її батьків були суперечки не відповідає дійсності. Крім того, зазначила, що Новий рік у 2007 та 2008 роках вони зустрічали своєю сім`єю, тому посилання [PERSON] на те, що батько не проживав з ними з 2006 року є неправдивими. Ще за життя батько склав заповіти в яких заповідав їй зміст банківського сейфу, а братові - всі транспортні засоби. Також зазначила, що через постійні зради її мати не захотіла більше проживати з батьком, особливо в той період, коли в житті батька з`явилася [PERSON] . Після розірвання шлюбу батько проживав з братом по [ADDRESS] , вів з ним спільний бізнес та не полишав надії повернутися до їх матері. У період з 27.05.2009 до 18.09.2014 батько не жив з [PERSON] як чоловік та жінка та не вів з нею спільне господарство. Ухвалою суду від 03.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених у позові, відзиві на позов та промові у судових дебатах. Відповідач у судове засідання не прибув, надав повноваження на представлення своїх інтересів представникам, які в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав вказаних у відзивах. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що батько займався на фірмі, а також кожного дня їздив на вул. Тиха як на роботу: возив собакам їжу. Також там проживав [PERSON] - син її батька. Коли помер батько їй було 10 років, але вона його добре пам`ятає. Вона разом з батьком їздила за продуктами, які просила придбати [PERSON] . На вихідних її батьки ходили в кафе, а вона була з бабусею. Їздили з батьками на море, також з ними була і [PERSON] - донька батькова. Вона ходила на гімнастику і батько її забирав. У них вдома часто були батькові друзі, особливо по п`ятницям. Часто у них залишалися ночувати друзі батьків. Кожного року вони їздили на Пасху в церкву, потім заїжджали до маминих батьків, а далі їхали на природу. Кожний Новий рік вони зустрічали разом. Іноді [PERSON] разом з батьком приїжджали разом до них на обід. Під час одруження батьків вона виносила обручки їм. Коли вона приїжджала на вул. Тиха ніякої жінки там не було, крім подруги [PERSON] . Батько розповідав про колишню свою дружину. Від своє матері дізналася, що після смерті батька вони отримали свідоцтва про право на спадщину на автомобілі. Не знає які транспортні засоби їй належать. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та представники третіх осіб у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені. Від представника третьої особи Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради та третьої особи приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Борисової Т.А. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, відповідно до положень ст.223 ЦПК України, ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача та третіх осіб на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 01.04.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 11.04.2025 о 15 год 30 хв. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 26.05.2009 [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] (т.1 а.с.34). Після розірвання шлюбу 02.06.2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, яким визначено, що [PERSON] належить автомобіль марки Peugeot 307XR, 2004 року випуску нз [NUMBER] , а [PERSON] недобудований житловий будинок по [ADDRESS] ; 1/3 частина нерухомості по [ADDRESS] ; 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] ; 16 транспортних засобів, у тому числі МАЗ 543203-2122, 2004 року випуску, №шасі [NUMBER] нз [NUMBER] (т.1 а.с.164-171). Згідно відомостей із регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області №2109 від 12.12.2023 після укладення 02.06.2009 договору про поділ майна подружжя на ім`я [PERSON] обліковувались наступні транспортні засоби: RENAULT MAGNUM, АЕ390, 1999 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 10.01.2007 згідно біржової угоди; RENAULT PREMIUM, 1997 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 16.08.2006 згідно біржової угоди, 16.06.2018 перереєстрований на нового власника; МАЗ 543203-2122, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 06.08.2004 згідно договору купівлі-продажу; DAF TE 95 XF, 1999 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 09.10.2004 згідно документів ВМД; VOLVO FH 12, 1997 року випуску, шасі (рама) № [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 19.06.2003 згідно договору купівлі-продажу; RENAULT PREMIUM 385, 1997 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 08.07.2005 згідно документів ВМД; RENAULT R 385, 1993 року випуску, шасі(рама) № [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 06.06.2003 згідно біржової угоди; МАЗ 54329020, 2002 року випуску, шасі (рама) № [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 08.01.2003 згідно договору купівлі-продажу, 22.09.2010 знятий з обліку, 29.09.2010 перереєстрований на нового власника; МАЗ 54329, 1993 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, рн [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 18.02.2004, 24.09.2010 знятий з обліку, 16.10.2010 перереєстрований на нового власника; VOLVO FH 12, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - сідловий тягач-Е, рн [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 08.04.2005, 16.02.2019 перереєстрований на нового власника; VOLVO FH 12, 1998 року випуску, шасі(рама) № [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний, рн [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 07.06.2003, 12.03.2019 перереєстрований на нового власника; напівпричіп марки (моделі) KOGEL, 1992 року випуску, шасі (рама) № [NUMBER] , тип ТЗ - напівпричіп, рн [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 08.01.2003, 14.11.2009 знятий з обліку, 17.11.2009 перереєстрований на нового власника; автомобіль марки TOYOTA LEXUS, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - легковий універсал-В, рн ІІ1799OO, зареєстрований ім`я [PERSON] 25.01.2001 згідно біржової угоди; напівпричіп марки (моделі) LAMBERET LVF83E, 1996 року випуску, шасі (рама) № [NUMBER] , тип ТЗ - напівпричіп, рн [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 20.12.2001 і в подальшому на підставі договору про поділ майна від 02.06.2009 перереєстрований на [PERSON] ; напівпричіп марки (моделі) LAMBERET LVFS3E1A, 1992 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип ТЗ - н/причіп-рефрижератор-Е, рн [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] 04.12.2003 і в подальшому на підставі договору про поділ майна від 02.06.2009 перереєстрований на [PERSON] (т.3 а.с.3-4). Згідно домової книги в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Остання 13.11.2008 була знята з реєстрації (т.1 а.с.161-163). У 2007 році розпочато будівництво жилого будинку по [ADDRESS] . Згідно акту, затвердженого рішенням Деснянського райвиконкому від 13.10.2008 №265, вказаний будинок прийнятий в експлуатацію (т.1 а.с.202). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1 а.с.35). Відповідно копії домової книги у будинку [ADDRESS] ) з 25.08.2010 зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та з 30.06.2020 [PERSON] (т.1 а.с.48-49). 24.07.2011 [PERSON] уклав договір про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.50). Відповідно до копій фіскальних, товарних чеків наданих позивачем, у період з 2009 - 2012 придбавалась побутова та господарська техніка, світлове оздоблення (т.1 а.с.51-56). Відповідно до заявок, ваучерів, у 2011 році, 2013 та 2014 [PERSON] та [PERSON] резервували та бронювали готелі для відпочинку за кордоном (т.1 а.с.57-60). Відповідно фотосвітлин [PERSON] проводить відпочинок разом з [PERSON] , [PERSON] та їх друзями (т.1 а.с.73-78). Відповідно копії трудової книги у період з 30.12.2013 до 15.11.2019 [PERSON] працювала на посаді юрисконсульта у ФОП [PERSON] (т.1 а.с.116-117). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] за звітний 2003 рік отримала 318,47 грн, за 2004 - 57,31 грн, 2005 - 05,19 грн, 2006 - 271,25 грн, 2007 - 9044,47 грн, 2008 - 3 179,26 грн, 2010 - 10 546,87 грн, 2011 - 11 557,00 грн, 2012 - 11 409,47 грн, 2013 - 136,36 грн, 2014 - 18 000,00 грн, 2015 - 18 200,00 грн (т.1 а.с.61-62). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] за звітний 2011 рік отримав 406 648,73 грн, 2012 - 346 635,96 грн, 2013 - 214 695,81 грн, 2014 - 401 289,47 грн, 2015 - 410 612,55 грн, 2016 - 315 204,59 грн, 2017 - 280 083,00 грн, 2018 - 257 786,32 грн, 2019 - 6 400,00 грн (т.1 а.с.63). 18.09.2014 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюбний договір у якому визначили свої майнові права та обов`язки у шлюбі і на випадок його розірвання та визначили, що кожна із сторін має право користуватися майном іншої сторони, яке набуто кожної із них до реєстрації шлюбу. Домовились зберегти особисту власність кожної із сторін на майно, яке придбане до реєстрації шлюбу, незалежно від того, на скільки істотно збільшиться вартість такого майна, внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя за час шлюбу (т.2 а.с.129-131). У шлюбному договорі п.1.2 зазначено, що на момент укладення договору [PERSON] на праві особистої власності належить: 1) 1/3 частина квартири [ADDRESS] ; 2) гараж № [NUMBER] в автокооперативі №4 м. Чернігів. Втім [PERSON] станом на 18.09.2014 на праві особистої власності належать: 1) житловий будинок [ADDRESS] ; 2) земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 7410100000:02:024:5018); 3) 1/3 частина об`єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] ; 4) 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] ; 5) автомобілі марки: Toyota Land Cruiser 200, 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] ; AUDI А7, 2011 року випуску, шасі [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.480, 2006 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2002 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.380, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.480, 2006 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі CF 85.430, 2003 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.4380, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.380, 2003 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; RENAULT моделі MAGNUM 440, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; причіп-фургон марки SCHMITZ, моделі SKO 24, 2003 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 19.09.2014 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (т.1 а.с.37). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т.1 а.с.38). За життя [PERSON] заповів доньці [PERSON] належну йому 1/2 частину будинку [ADDRESS] та всі належні йому грошові кошти в АТ «Ощадбанк», а синові [PERSON] всі належні йому автотранспортні засоби. Вказаний заповіт було укладено 15.02.2012 і посвідчено приватним нотаріусом О.В.Денисенко (т.1 а.с.39-40). Крім того, згідно копії заповіту від 15.02.2012 [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 7410100000:02:024:5018) та будь-яке нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , а також всі належні йому грошові вклади в ПАТ «Банк Форум» (т.2 а.с.98). Також 19.03.2019 [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] об`єкт нерухомого майна на [ADDRESS] , а доньці [PERSON] - вміст індивідуального банківського сейфу, який він орендував в філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Чернігові (т.2 а.с.96зв-97). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1 а.с.36). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Борисовою Т.А. заведена спадкова справа №67/2019. Із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] в своїх інтересах та інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] (т.2 а.с.2,3), [PERSON] (т.2 а.с.8зв-9), [PERSON] (т.2 а.с.16). [PERSON] отримала свідоцтво про право власності від 08.11.2021 на грошові кошти в розмірі 75 000 доларів США (т.2 а.с.4), свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2021 та 22.07.2021 на 1/5 частку земельної ділянку за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 7410100000:02:024:5018) (т.2 а.с.181зв) та на 5/6 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (т.2 а.с.205). [PERSON] 08.11.2021, 18.10.2022, 13.07.2021 та 22.07.2021 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти в розмірі 6 250,00 доларів США (т.2 а.с.4зв); на 1/12 частку на автомобілі марки AUDI А7, 2011 року випуску, рн [NUMBER] ; Mersedes-Benz GLS 450, 2016 року випуску, рн [NUMBER] ; Mersedes-Benz G500, 2016 року випуску, рн [NUMBER] ; Volvo FМ 400, 2008 року випуску, рн [NUMBER] ; Volvo FH, 2010 року випуску, рн [NUMBER] (т.2 а.с.86); на 1/12 частку земельної ділянку за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 7410100000:02:024:5018) (т.2 а.с.178); на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (т.2 а.с.200зв). [PERSON] 08.11.2021, 18.10.2022, 13.07.2021 та 22.07.2021 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти в розмірі 6 250,00 доларів США (т.2 а.с.6); на 1/12 частку на автомобілі марки AUDI А7, 2011 року випуску, рн [NUMBER] ; Mersedes-Benz GLS 450, 2016 року випуску, рн [NUMBER] ; Mersedes-Benz G500, 2016 року випуску, рн [NUMBER] ; Volvo FМ 400, 2008 року випуску, рн [NUMBER] ; Volvo FH, 2010 року випуску, рн [NUMBER] (т.2 а.с.89зв-90); на 1/12 частку земельної ділянку за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 7410100000:02:024:5018) (т.2 а.с.179); на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (т.2 а.с.202). [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.06.2022 на 5/6 часток у спадковому майні, що становить 62 500,00 доларів США (т.2 а.с.9зв). [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 06.10.2022 та 07.10.2022 отримав спадщину на 5/6 часток, яка складається із автомобілів: Toyota Lexus, 2004 року випуску рн ІІ799ОО: AUDI А7, 2011 року випуску, шасі [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.480, 2006 року випуску, шасі № [NUMBER] , рн [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.480, 2006 року випуску, шасі № [NUMBER] , рн [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , рн [NUMBER] (т.2 а.с.19зв-20); DAF моделі XF 95.380, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; RENAULT MAGNUM 440, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.24зв-25); напівпричепи: SCHMITZ SPR24, 2001 року народження, реєстраційний номер [NUMBER] ; Sommer SG 24, 2000 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] ; SCHMITZ SKO 24, 2003 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] ; SCHMITZ SKO 24, 2003 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] ; Fruehauf TX39B, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.29зв-30); напівпричепи: Trailor, 2001 року народження, реєстраційний номер [NUMBER] ; Fruehauf СХ39, 1998 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] ; Fruehauf, 1998 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] ; причіп Fruehauf СХ39, 1998 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] ; напівпричіп Fruehauf TX39B, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.34зв-35); автомобілі марки RENAULT MAGNUM АЕ390, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; RENAULT Premium 385, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; RENAULT R 385, 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ТЕ 95 XF, 1999 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; причеп МАЗ 8114, 1987 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.47зв-48); DAF моделі ХF105, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF 95.380, 2003року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF 95.380, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі СF 85.430, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.60зв-61); Mersedes-Benz GLS 450, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.52); RENAULT MAGNUM, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF105, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF105, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.54); DAF моделі ХF105 FТ, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105.410, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF460 FТ, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.64); Volvo FH, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Volvo FH, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.67); Volvo FH, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; RENAULT MAGNUM, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Volvo FH 12, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Volvo FМ 400, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.71); Volvo FMFH Е5, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Volvo FH, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Volvo FMFH Е5, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі FТ ХF 105.460, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Volvo FMFH Е5, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.74зв-75); Volvo FH, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF 105.460, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF 105.460, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Mersedes-Benz G500, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Volvo FH 12, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.78); DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; Volvo FH 400, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF 95.480, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2 а.с.81зв-82). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.05.2021 (т.1 а.с.118-122), яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 22.09.2021 (т.1 а.с.123-129) визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку грошової суми, що зберігалася в індивідуальному банківському сейфі, який орендував [PERSON] на підставі укладеного ним з АТ «Державний експортно-імпортний банк України» (філія у м. Чернігові) договору оренди від 17.10.2016 №00000394-02 в сумі 75 000 доларів США. Згідно відомостей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 15.12.2022 на ім`я [PERSON] зареєстровано 70 транспортних засобів, у тому числі спірних транспортних засобів (т.1 а.с.41-45, т.3 а.с.125-126). Також згідно відомостей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 23.01.2023 на ім`я [PERSON] з 01.01.2009 до 31.12.2014 зареєстрований транспортний засіб Suzuki Grand Vitara 2393 (т.1 а.с.46-47). 20.12.2022 судовим експертом Громовим А.М. складено висновок №287 у цивільній справі №751/3663/21 щодо визначення середньої ринкової ціни колісних спірних транспортних засобів, зокрема: напівпричіп SCHMITZ SKO 24 (2003) реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 630 829,00 грн; RENAULT MAGNUM 440 12130, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 327 563,94 грн; DAF XF95.430 12580 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн; DAF XF 95.430 12580, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF моделі ХF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.480 12580, (2006), реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 442 855,00 грн; DAF XF 95.480 12580, (2006), реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 442 855,00 грн; DAF XF 95 380 12580, (2005), реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн; DAF XF 95.430 12580, (2005), реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн; DAF XF95.430 12580, (2004) реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF моделі XF 95.430, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2004), реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 434 828,41 грн; DAF XF 95.430 12580, (2005), реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 462 281,61 грн; DAF CF 85.430 12580, (2003), реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 316 870,00 грн; FRUEHAUF СХ39 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 166 760,00 грн; ПП FRUEHAUF реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 166 760,00 грн; FRUEHAUF СХ39 днз [NUMBER] вартістю 166 760,00 грн; FRUEHAUF ТХ39В реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 166 760,00 грн; FRUEHAUF ТХ39В реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 166 760,00 грн; SCHMITZ SPR 24, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 200 030,00 грн (т.1 а.с.64-70). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що родину [PERSON] та [PERSON] знає з 2007 року. Спочатку вони проживали на орендованій квартирі в районі Градецького, а потім будували разом будинок по [ADDRESS] . Даний будинок будувався за кошти [PERSON] , але [PERSON] також працювала в цей період. Одного разу вона була свідком того, як вони в Києві обирали меблі для будинку. [PERSON] в 2009 році розлучився з першою дружиною і проживав з [PERSON] . Коли вона завагітніла [PERSON] турбувався про неї. Зазначила, що часто була у них в гостях, спілкування їх було дуже тісним. Якийсь період донька [PERSON] [PERSON] проживала разом з ними. [PERSON] вважав [PERSON] своєю дружину, а її матір - тещею. Коли вони їздили на море у 2010 році, він називав серед інших людей Оксану своєю дружиною. Також [PERSON] турбувався про свого сина. [PERSON] готувала їжу, а [PERSON] відносив її [PERSON] , який проживав по [ADDRESS] . Зазначила, що у 2009 році [PERSON] пропонував [PERSON] одружитися, але вона була вагітна і вони відклали весілля. За період з 2009 до 2014 року в будинку по [ADDRESS] вона була дуже часто. На [ADDRESS] вони також часто заїжджали. Відомо, що [PERSON] підписала шлюбний договір, оскільки [PERSON] поставив таку умову. Зі слів [PERSON] він так захотів, щоб уникнути проблем у разі розлучення. За умовами договору у разі розлучення будинок та автомобіль залишався [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомив, що в 2007 році він познайомився зі свою колишньою дружиною [PERSON] , а вона познайомила його зі своїми друзями, серед яких були [PERSON] та [PERSON] . Вони часто проводили час разом. У будинку по [ADDRESS] близько п`яти разів ночував. Бачив речі в шафах. Часто приїжджали на [ADDRESS] , тому що там було господарство (собаки, човен). Вважає, що [PERSON] та [PERSON] жили, як сім`я. На весіллі [PERSON] були присутні [PERSON] та [PERSON] . Зазначив, що з [PERSON] були кумами, його колишня дружина похрестила [PERSON] в 2009 році, а [PERSON] хрестив його сина. Про шлюбний договір дізнався після смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] знав з 1993 року. Також був знайомий з його першою жінкою та його дітьми. Після розірвання шлюбу він познайомився з [PERSON] , яка у 2009 році народила доньку [PERSON] . Коли [PERSON] пішов від першої дружини, то зняв квартиру на [ADDRESS] . Коли він приїздив до нього, то там побачив [PERSON] . У будинку по [ADDRESS] залишилися проживати син та донька. [PERSON] привозив їм продукти. Старий будинок по вул. Профспілок [PERSON] придбав у 1998 році, але почав добудовувати його після знайомства з [PERSON] . Почали там проживати з 2007 року. Обирали меблі разом з [PERSON] . Також купували транспортні засоби, останні фури, які придбали в жовтні 2019, були придбані за кошти, які знаходилися в сховищі банку та за які вони з [PERSON] хотіли придбати квартиру для [PERSON] . Вказав, що у нього з [PERSON] були довірчі дружні відносини. Він розповідав, що склав заповіт на [PERSON] за умови, що той буде забезпечувати всіх членів сім`ї ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , онука). Про шлюбний договір дізнався від [PERSON] . Він говорив, що [PERSON] підписала його відразу. Склав його для того, щоб уникнути проблем, які були у нього під час поділу майна з першою дружиною. На весіллі [PERSON] були присутні [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] - колишня дружина [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що знає сім`ю [PERSON] та [PERSON] з початку їх знайомства. Вони з [PERSON] однокласниці, близькі друзі. Коли народилася [PERSON] вона стала її хрещеною. [PERSON] почав проживати з [PERSON] з 2007 року. Спочатку жили на квартирі, яку орендував [PERSON] , а потім він почав активно будувати будинок. З того часу вони постійно були на зв`язку, спілкувалися, ходили в гості, ресторани, виїжджали на природу. На той час вона була одружена з [PERSON] . Коли був повністю побудований будинок на вул. Профспілок, вони приходили в гості в цей будинок, бувало і ночували там. Весь цей час [PERSON] був вдома. В робочий день він приїжджав на обід. Вона їх сприймала як сім`ю, не було різниці між тим як вони жили до укладення шлюбу, і після. На всіх заходах вони були разом. На [ADDRESS] [PERSON] прожив багато років, а тому там залишилися речі для відпочинку. Крім того, там проживав його син [PERSON] і він йому допомагав. Донька [PERSON] . [PERSON] деякий період проживала в будинку на вул. Профспілок. Це було після народження [PERSON] (2009 рік). Надалі, [PERSON] з [PERSON] одружилися, нічого в їх відносинах після цього не змінилося. Не одружувалися з 2009 року тому, що у [PERSON] була важка вагітність. Шлюбний договір було укладено для того, щоб у майбутньому уникнути проблем, які були у [PERSON] з колишньою дружиною під час поділу майна. Знає, що [PERSON] після розірвання шлюбу купив [PERSON] двокімнатну квартиру. Бюджет [PERSON] та [PERSON] до народження дитини складався із коштів, які вони отримували від праці, а після народження [PERSON] сім`ю утримував [PERSON] . [PERSON] не змогла б сама придбати собі автомобіль. Може стверджувати, що з 2009 до 2014 [PERSON] не проживав на [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що знає [PERSON] та [PERSON] з 2008 року. [PERSON] та [PERSON] жили разом, вели спільне господарство. Він був у них багато разів і вони були у нього на весіллі. З [PERSON] він часто їздив на рибалку та охоту. У домоволодінні по [ADDRESS] у [PERSON] зберігалися речі для охоти, рибалки, там зберігалися автомобілі. До 2012 року [PERSON] проживав у будинку, де зараз проживає [PERSON] . Не знає з чого складався їх бюджет з 2008 року до 2014 року. Про шлюбний договір нічого не чув. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що хрестив старшу доньку [PERSON] та [PERSON] , а тому знає гарно цю родину. Знайомий з [PERSON] з 1992 року. З [PERSON] познайомився в 2007 чи 2008 роках. [PERSON] розлучився з [PERSON] . Деякий час [PERSON] орендував житло, а потім почав жити з новою сім`єю в будинку. Вони разом його будували, вкладали кошти разом. Єва народилася в 2009 році і вони разом це святкували. Після розлучення з [PERSON] він купив їй квартиру, а в будинку на [ADDRESS] залишився проживати [PERSON] . Втім там залишилися старі речі [PERSON] . Крім того, там були собаки, речі для риболовлі. У 2010-2011 році він просив надати йому в борг 10 000 доларів США, які [PERSON] надав, але перед цим погодивши це питання з [PERSON] . У 2014 році вони разом їздили з ними на відпочинок. Чому [PERSON] та [PERSON] не реєстрували свій шлюб до 2014 йому не відомо. Знав про наявність заповітів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] вона знала з 1985 року, вони були друзями. З його колишньою дружиною вони також друзі. Після розлучення з [PERSON] він її весь час підтримував, через неї передавав кошти, щоб ніхто про це не знав. Останній раз 10 000 доларів США. [PERSON] з [PERSON] він не хотів. Підставою для розлучення стало те, що [PERSON] вже була вагітна і [PERSON] не захотіла з цим миритися. Після розлучення [PERSON] деякий час залишалася проживати на [ADDRESS] , там же залишався проживати [PERSON] . На будь-яких святах вони були разом, навіть після розлучення. Про [PERSON] ніколи їй не розповідав. [PERSON] телефонувала його дружині і говорила, що вагітна, живе на [ADDRESS] . Вони з [PERSON] їздили в той будинок на вул. Профспілок, але там нікого не було. Коли [PERSON] був у них в гостях, то повертався на [ADDRESS] . З 2009 до 2014 року у [PERSON] та [PERSON] був спільний бюджет. Після народження [PERSON] все одно хотів повернути [PERSON] і просив йому допомогти. Дітей він любив і говорив, що так буває в житті і дитину він не кине. Будинок на вул. Профспілок був придбаний під час шлюбу з [PERSON] . До 2014 року він підтримував фактичні шлюбні відносини з [PERSON] . Про одруження [PERSON] дізналася від свого чоловіка, який бачив, як [PERSON] купувала обручки. Знає, що з 2008 року деякий час [PERSON] жила у своєї матері. У 2007 році [PERSON] почав будувати будинок на [ADDRESS] . З 2009 року [PERSON] проживав на [ADDRESS] . В цей же час там проживали і [PERSON] з [PERSON] . Через деякий час [PERSON] розповідав, що познайомився з [PERSON] після сварки з [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що [PERSON] є його колишнім товаришем. У травні 2009 року [PERSON] проживав на [ADDRESS] . Зі своєю колишньою дружиною [PERSON] у [PERSON] були сварки, потім він познайомився з [PERSON] , орендував квартиру і вони почали зустрічатися. Крім того, у [PERSON] був будинок на [ADDRESS] і він займався ремонтом. Коли [PERSON] дізналася, що у [PERSON] народилася дитина, вона вирішила остаточно розлучитися з ним. Після розлучення з [PERSON] [PERSON] жив на два будинки. По вихідним він гуляв з [PERSON] , а вдень та ввечері був на [ADDRESS] . У період з 2009 до 2014 [PERSON] проживав з [PERSON] , а після реєстрації шлюбу у 2014 році з [PERSON] . Вказав, що у [PERSON] , крім [PERSON] , були інші жінки. У період З 2009 до 2014 [PERSON] їздив на роботу з будинку по [ADDRESS] [PERSON] придбав у 2005 році. Не знає чи жила [PERSON] в будинку на вул. Профспілок . Він там бував рідко. На вул. Тиха та вул. Профспілок все було придбано за кошти [PERSON] . Йому не відомо чи був до реєстрації шлюбу спільний бюджет з [PERSON] . Зазначив, що всі футбольні матчі вони дивилися разом на [ADDRESS] . Кожної п`ятниці вони їздили на рибалку. Збиралися у [PERSON] на вул. Тиха . За три дні до смерті [PERSON] вони виїжджали по гриби з вул. Тиха. Зазначив, що був один раз після народження [PERSON] в будинку по вул. Профспілок . Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що працював разом з [PERSON] . Він ніколи не розповідав з ким живе, хто йому готує їжу. Коли [PERSON] жив з [PERSON] , то в будинку на [ADDRESS] він був надто часто. Після розлучення також був, але лише в гаражі та бані, в будинок не заходив. Бачив [PERSON] там. На весіллі [PERSON] були і [PERSON] , і [PERSON] . У 2012 році на святкуванні Нового року [PERSON] був один, цілу ніч кудись їздив. Йому не відомо на кого реєстрував автомобілі [PERSON] . Про те, що [PERSON] склав заповіти, він нікому не розповідав. Іноді розповідав, що будує будинок на вул. Профспілок . Знає, що [PERSON] їздив з дітьми на море, але в якому році - не пам`ятає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що з [PERSON] не знайомий, бачив лише на похоронах [PERSON] . Про їх сім`ю він нічого не знає. Знайомий лише з сім`єю [PERSON] від першого шлюбу, оскільки вони були сусідами. [PERSON] жив разом з дружиною [PERSON] та двома дітьми. Бачив його часто, бувало, що вони з дружиною сварилися. Часто спілкувався з [PERSON] про машини, їздили разом по гриби. Заходив до них в будинок. Там бачив [PERSON] , [PERSON] , дітей. Одного разу вони з дружиною були на сімейному святі у родини [PERSON] . По поведінці [PERSON] він розумів, що той там проживає постійно. Коли офіційно розлучився [PERSON] з [PERSON] він не знає. Після розлучення бачив [PERSON] на вул. Тиха . Про те, що у [PERSON] народилася ще одна дитина він дізнався пізніше. Коли почав [PERSON] проживати на вул. Профспілок йому не відомо. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст.15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з частинами 1 і 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Правило статті 74 Сімейного кодексу України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року (справа №521/9056/20) зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх: 1) спільного проживання. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи); 2) наявності у них спільного побуту. Спільний побут передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо; 3) виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання з померлим однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Встановлено, що у спірний період з 27.05.2009 до 18.09.2014 [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами. [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS] , а [PERSON] - у будинку [ADDRESS] . [PERSON] стверджує, що за час придбання спірного майна (транспортні засоби) вона проживала із [PERSON] за адресою своєї реєстрації. На підтвердження цих обставин вона посилається на показання свідків. Так свідок [PERSON] хоча і стверджував про факт спільного проживання, [PERSON] та [PERSON] , але вказав, що в будинку по [ADDRESS] він був всього один раз. В той час як свідок [PERSON] , колишня дружина [PERSON] заявляла, що вони іноді приходили в гості в цей будинок, бувало і ночували там. Щодо показань [PERSON] , [PERSON] , то хоча такі і можуть братися до уваги судом при вирішенні спору у цій справі, вони не здатні бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №466/3769/16, від 27.02.2019 у справі №522/25049/16-ц, від 11.12.2019 у справі №712/14547/16-ц, від 24.01.2020 у справі №490/10757/16-ц). До того ж, суд враховує, що на противагу показанням цих свідків, свідки зі сторони відповідача стверджували, що [PERSON] навіть після розлучення зі своєю дружиною проживав за адресою: [ADDRESS] . Так свідок [PERSON] зазначила, що коли [PERSON] був у них в гостях, то повертався назад на вул. Тиха . Особисто він говорив їй, що на вул. Профспілок проживає його малолітня донька [PERSON] з матір`ю. Вказаний будинок на вул. Профспілок був придбаний під час першого шлюбу. Свідки [PERSON] та [PERSON] - друзі [PERSON] пояснювали, що після розлучення з [PERSON] [PERSON] жив на два будинки. По вихідним проводив час з [PERSON] , а вдень та ввечері був на [ADDRESS] . Суд, проаналізувавши показання свідків, дійшов висновку, що їх пояснення не дають підстав беззаперечно стверджувати, що [PERSON] спільно проживав з [PERSON] на час придбання спірного майна, спільно з нею вели господарство як подружжя, що вони мали спільний бюджет та побут. Лише показаннями свідків і копіями фотокарток за відсутності інших доказів не може бути встановлений факт спільного проживання однією сім`єю, особливо коли покази свідків є суперечливими. Що стосується копій фотокарток спільного святкування Нового року, відпочинку із друзями [PERSON] за кордоном, то згідно із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.06.2022 у справі №694/1540/20, факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може достовірно свідчити про те, що між [PERSON] та [PERSON] склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено факту ведення із [PERSON] спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю. Так, дійсно, у своєму позові вона посилається на факт спільного придбання будівельних матеріалів, меблів та предметів домашнього вжитку у новий будинок, а також проведення ремонту перед заселенням. Разом з цим, жодних доказів на підтвердження цих обставин нею до суду подано не було. Надані нею товарний чек на люстру від 15.06.2009, накладна на бігову доріжку від 09.11.2011, на тостер від 26.08.2010, пароварку від 15.09.2011, сокодавку від 08.08.2011, йогуртницю від 25.07.2011, газонокосарку від 28.01.2012 (т.1 51-56) не дають можливості встановити особу, яка придбала вказане у цих документах майно, окрім тостера, та не дозволяють беззаперечно стверджувати про його придбання [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти і внаслідок спільної праці. Також надані заявки на бронювання квитків на літак у 2011, 2013 роках, ваучер на проживання в готелі в 2013 році та паспортні дані клієнтів для відпочинку у 2014 не підтверджують факту спільного проживання (т.1 а.с.57-60). Інші належні письмові докази, які б підтверджували доводи позивача щодо обставин спільного її проживання з [PERSON] , ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету і побуту у матеріалах справи відсутні. Однією із підстав заявлених позовних вимог позивач визначила обставини придбання спірного майна за спільні кошти. Проаналізувавши відповідні доводи, суд зазначає наступне. Згідно з частиною 4 статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. У постанові від 10.04.2024 у справі №521/9056/20 Верховний Суд, звертаючись до висновків Верховного Суду України у постанові від 23.09.2015 у справі №6-1026цс15, вказав, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку з цим, суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Як було встановлено судом, позивач не довела факту спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] без реєстрації шлюбу у період придбання спірного майна, що виключає можливість визнання за нею права спільної сумісної власності на таке майно згідно із приписами статті 74 СК України. При цьому суд враховує, що [PERSON] не надала доказів того, що придбання спірного майна відбувалось не за особисті кошти [PERSON] , а як результат спільної праці із ним як однієї сім`ї. Крім того, суд звертає увагу і на положення п.1.5 шлюбного договору, який позивачкою не оспорюється, відповідно до якого сторони домовились зберегти особисту власність кожної із сторін на майно, яке придбане до реєстрації шлюбу, незалежно від того, на скільки істотно збільшиться вартість такого майна, внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя за час шлюбу. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в у частині вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю. Згідно ст. 92 СК України шлюбний договір може бути укладено особами, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжям. Згідно ст. 94 СК України шлюбний договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Згідно ст. 103 СК України шлюбний договір на вимогу одного з подружжя або іншої особи, права та інтереси якої цим договором порушені, може бути визнаний недійсним за рішенням суду з підстав, встановлених Цивільним кодексом України. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частинами другою, третьою та п`ятою статті 97 СК України встановлено, що сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень статті 60 цього Кодексу і вважати його спільною частковою власністю або особистою приватною власністю кожного з них. Сторони можуть домовитися про можливий порядок поділу майна, у тому числі і в разі розірвання шлюбу. Сторони можуть включити до шлюбного договору будь-які інші умови щодо правового режиму майна, якщо вони не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 93 СК України шлюбним договором регулюються майнові відносини між подружжям, визначаються їхні майнові права та обов`язки. Шлюбним договором можуть бути визначені майнові права та обов`язки подружжя як батьків. Шлюбний договір не може регулювати особисті відносини подружжя, а також особисті відносини між ними та дітьми. Шлюбний договір не може зменшувати обсягу прав дитини, які встановлені цим Кодексом, а також ставити одного з подружжя у надзвичайно невигідне матеріальне становище. За шлюбним договором не може передаватися у власність одному з подружжя нерухоме майно та інше майно, право на яке підлягає державній реєстрації. Категорія надзвичайно невигідне матеріальне становище, вжита у частині четвертій статті 93 СК України, має оціночний характер і підлягає доведенню стороною відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, та ці докази повинні бути оцінені судом у відповідності до норм цивільного процесуального законодавства. Зазначений правовий висновок сформовано Верховним Судом У країни у постанові від 28.01.2015 року у справі №6-230цс14. Відповідно до положень шлюбного договору від 18.09.2014 предметом договору є встановлення майнових відносин між сторонами, які поширюються на будь-яке майно та грошові кошти. Відповідно до умов шлюбного договору [PERSON] та [PERSON] визначили свої майнові права та обов`язки у шлюбі і на випадок його розірвання визначили, що кожна із сторін має право користуватися майном іншої сторони, яке набуто кожною із них до реєстрації шлюбу. Відповідно п.1.5 домовились зберегти особисту власність кожної із сторін на майно, яке придбане до реєстрації шлюбу, незалежно від того, на скільки істотно збільшиться вартість такого майна, внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя за час шлюбу. Відповідно до п.4.4 шлюбного договору, сторони підтвердили, що однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки; підтверджують відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину; волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину тобто не є таким, що передбачено статтями 234, 235 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що спірне майно, яке зазначене у підпунктах д) - п), с) - ф) пункту 1.2 шлюбного договору, належало [PERSON] , право власності на таке майно було зареєстровано за ним до моменту укладення шлюбу із [PERSON] . Отже, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами, що визнання майна особистою власністю [PERSON] визначеного у підпунктах д) - п), с) - ф) п.1.2 шлюбного договору майна, набутого до укладення шлюбного договору, поставило її у надзвичайно невигідне матеріальне становище. Виходячи з вище викладеного, суд зазначає, що укладання шлюбного договору відповідає вимогам законодавства України, а тому відсутні підстави для визнання недійсними підпункти д) - п), с) - ф) пункту 1.2 шлюбного договору, укладеного 18 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №1515 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А. З огляду на зазначене відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог, які є похідними. Стосовно заяви представників відповідача про застосування строку позовної давності для звернення з позовом до суду, суд зазначає наступне. Статтями 256, 257 та 261 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Врахування особливості законодавчого регулювання відносин з реалізації подружжям (нареченими) майнових сімейних прав при укладанні шлюбного договору, а також тлумачення змісту статті 20 Сімейного кодексу України наявні підстави для висновку щодо вимог про визнання шлюбного договору недійсним позовна давність не застосовується, а тому відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог з цих підстав. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи встановлені судом обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 15 124,00 грн (т.1 а.с.28), 2 590,40 грн (т.1 а.с.87), а також витрати на правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн (т.1 а.с.72) не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed