Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

20.01.2025 до Дарницького районного суду м. Києва на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 03.12.2024 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 19.12.2022 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 29.09.2015 сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2022 шлюб між подружжям розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, має у власності нерухоме майно, тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному у позові. Позивач просить стягувати аліменти з відповідача на дитину з дати ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу, а саме - з 19.12.2022, оскільки з цього часу відповідач припинив спілкування з позивачем та дитиною, не надає матеріальної допомоги. Ухвалою від 06.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляд справи; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити повністю. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, відзив подавати не буде. Зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі, який просить визначити позивач, однак заперечує проти стягнення аліментів з 19.12.2022, оскільки він не ухилявся від сплати аліментів, позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Просить врахувати стан його здоров`я. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. 29.09.2015 сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2022 у справі № 753/10523/22 розірваний (рішення набрало законної сили 19.01.2023) (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] є: мати - [PERSON] (згідно зі свідоцтвом про зміну імені від 31.03.2021 серії [NUMBER] « [PERSON] », батько - [PERSON] (а.с.9). Дитина мешкає разом з позивачкою. 27.04.2023 позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] ; після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Згідно з довідкою від 18.10.2024, виданою уповноваженою особою Ліцею № 281 Святошинського району міста Києва [PERSON] , [INFO] , здобуває освіту у Ліцеї № 281 з 01.09.2023. Зі слів [PERSON] , мами [PERSON] , дитина проживає разом з мамою за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не приходив до свого рідного сина [PERSON] до Ліцею № 281 Святошинського району міста Києва, не відвідував батьківські збору, не спілкувався з класним керівником, вчителями, які навчають [PERSON] . [PERSON] не приводив та не забирав свого рідного сина [PERSON] з Ліцею № 281 Святошинського району міста Києва (а.с.8). Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлено у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Враховуючи визнання відповідачем позову в частині розміру аліментів, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, на підтвердження чого останній надав довідку щодо розміру нарахованої заробітної плати та медичні довідки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідач, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оскільки позивач не надала доказів на підтвердження здійснення заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неодержання таких аліментів у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд стягує аліменти з відповідача від дня пред`явлення позову, а саме - з дати подання позову - 12.11.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, відповідач визнав позов, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141,142 ЦПК України стягує з відповідача 50 % судового збору в дохід держави.

Outcome: partial