Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про встановлення факту непроживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання права на спадкове майно. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що [INFO] в с. Піківець Уманського району Черкаської області у віці 60 років помер батько позивача та відповідача [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є позивач по справі, відповідач по справі [PERSON] та третя особа (матір позивача та відповідача) [PERSON] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , Приватним нотаріусом Уманського районного (міського) нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М. 09 січня 2018 року було заведено спадкову справа № 2 за 2018 рік. Матір позивача та відповідача [PERSON] , яка є третьою особою по справі, відмовилась від належної її частки спадщини за законом, що залишилось після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачем 24 вересня 2024 року до приватного нотаріуса Уманського районного (міського) нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М. було подано заяву про те, що він фактично прийняв спадщину, в якій він просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , перейменований розпорядженням Уманської міської ради Черкаської області від 19.02.2016 року № 16-р) м. Умані, Черкаської області з належними господарськими будівлями та спорудами. Відповідач [PERSON] хоча і був зареєстрований з померлим за однією адресою по [ADDRESS] , проте за даною адресою він не проживав з 2015 року і не проживає по сьогодні, в зв`язку з чим не може бути особою, яка прийняла спадщину. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса відповідач не звертався. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Пархоменко Н.М. позивачу було відмовлено з тих підстав, що факт неприйняття спадщини відповідачем не встановлено, а також за померлим [PERSON] не зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи викладене, позивач просить суд встановити факт непроживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини та визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що не прийняв спадщину після померлого [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] , спадкоємцем першої черги за законом право власності в порядку спадкування на житловий будинок А-1, прибудову а1, ганок, ганок з козирком, гараж Б, сарай В, вбиральню Г, погреб Ж, огорожу №1, ворота з хвірткою №2, огорожу №3, огорожу №4, яму вигрібну №5, колодязь №6, вимощення І, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , належні на праві власності [PERSON] , померлому [INFO] . 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання. Також ухвалою суду від 24.02.2025 за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Пархоменко Н.М. копію спадкової справи № 2 за 2018 рік після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 17.03.2025 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про те, що він позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, також підтверджує те, що на день смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , за адресою реєстрації по [ADDRESS] він не проживав та не проживає з 2015 року і по даний час, а весь цей час проживає в м. Києві. 17.03.2025 року третя особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила задовольнити, а також підтвердила, що на день смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , відповідач [PERSON] за адресою реєстрації не проживав та не проживає з 2015 року, а весь цей час проживає в м. Києві. В судовому засіданні представник позивача адвокат Мельник Т.Б. підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги та підтвердив те, що він хоча і зареєстрований у місті Умані, проте фактично проживає у м. Київ. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS] , що належав померлому згідно «Договору о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на право личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно» від 02.09.1982 року. Спадкоємцями першої черги є: дружина померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06.07.1979 року; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 15.05.2024 року; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 15.05.2024 р. Як вбачається з копії спадкової справи №2 за 2018 рік після померлого [INFO] [PERSON] , наданої згідно ухвали суду про витребування доказів від 24.02.2025 року приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Пархоменко Н.М., дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] , від [PERSON] заява про відмову від прийняття спадщини чи заява про прийняття спадщини в копії спадкової справи відсутня. Відповідно до довідки №12 від 06.01.2018 року, виданої виконавчим комітетом Уманської міської ради Черкаської області, [PERSON] був зареєстрований і проживав по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті з ним проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач вказує, що його брат [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проте на день смерті батька [PERSON] він не проживав за вказаною адресою, тому що з 2015 року він проживає у м. Києві, а отже вважається таким, що не прийняв спадщину. Постановою приватного нотаріуса Пархоменко Н.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] з мотивів того, що факт неприйняття спадщини [PERSON] не встановлений, а також за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , не зареєстроване право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що на день смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , він був зареєстрований за одною адресою із померлим у будинку [ADDRESS] , проте фактично там не проживав, так як з 2015 року проживає у місті Київ. Третя особа, дружина померлого [PERSON] [PERSON] також підтвердила факт непроживання відповідача, тобто спадкоємця [PERSON] разом із померлим [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до пленуму Верховного Суду України в п. 3, 23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Державна реєстрація особи у будинку сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за адресою реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Верховний Суд зауважує, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18). Положеннями ч.ч. 1,6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Наявність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання спадкодавця [PERSON] не може бути доказом того, що він проживав з ним на час його смерті і прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Також судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса відповідач не звертався, з позовом до суду про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини він теж не звертався. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином оскільки, відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим за адресою [ADDRESS] , фактично з 2015 року там не проживав, і, як наслідок, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не проживав за зазначеною адресою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту непроживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок належав померлому [PERSON] на підставі «Договору о предоставлении в бессрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на право личной собственности, с числом комнат от одной до пяти включительно» від 02.09.1982 року. Згідно з інформацією щодо показників технічної характеристики об`єкту нерухомого майна від 26.06.2024 року №11372, виданої КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Уманським відділком житловий будинок садибного типу №50 по провулку Медовому в місті Умань Уманської територіальної громади Черкаської області складається з : будинок А-1, прибудова а1, ганок, ганок з козирком, гараж Б, сарай В, вбиральня Г, погріб Д, погріб Ж, огорожа №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, огорожа №4, яма вигрібна №5, колодязь №6, вимощення І. Спадкоємцями вказаної спадщини за законом є дружина померлого [PERSON] , та сини [PERSON] , [PERSON] . Спадкоємець першої черги [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , що підтверджується її заявою від 09.01.2018 року. Також судом встановлено, що спадкоємець першої черги [PERSON] був зареєстрованим за однією адресою з спадкодавцем [PERSON] проте на день смерті фактично там не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, також не звертався до суду із заяво про надання додаткового строку для прийняття спадщини, а отже вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України \~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 статті 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] , тому позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходяться за адресою [ADDRESS] підлягають задоволенню.

Outcome: approved