Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, про визнання права власності на земельну на частку (пай) з земель колишнього КСП "ім.Мічуріна" с.Курячі Лози Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області, розміром 2,50 умовних кадастрових гектар, належного [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0151541, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Посилаючись на те, що Кривоозерською державною нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, позивач просила про задоволення позовних вимог. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Кривоозерська селищна рада в підготовче судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення рішення. За положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України, ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Курячелозівською сільською радою Кривоозерського району миколаївської області 14 жовтня 2006 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалась із права на земельну частку (пай) з земель колишнього КСП "ім.Мічуріна" с.Курячі Лози Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області, розміром 2,50 умовних кадастрових гектар, належного [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0151541, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №541, виданого Кривоозерською РДА Миколаївської області 20 грудня 1996 року, що підтверджується даними довідки відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, виданої 31 травня 2024 року за вих.№2121/0-0.140-2308/354-24. Вищевказаний оригінал сертифікату на право на земельну частку(пай) втрачено, про що в газеті Кривоозерщина за №49(10660) від 07 грудня 2024 року опубліковано оголошення. Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області Колесник Н.І. 04 травня 2001 року, зареєстрований в реєстрі за №49, встановлено, що [PERSON] все майно, заповіла [PERSON] , що підтверджується даними спадкової справи №100/2007. Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №41874172 та він є чинним на день смерті спадкодавця. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадщини на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Як вбачається із спадкової справи №100/2007, позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Згідно положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень п.п.16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно положень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Положеннями п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач є спадкоємцем за законом, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких вона є. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом, відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved