Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою згідно із прохальною частиною якої просить суд визнати свого діда [PERSON] недієздатним, а також встановити над ним опіку, призначивши заявника опікуном останнього. У обґрунтування заявленого, [PERSON] повідомив, що у його дідуся протягом тривалого часу спостерігається дезорієнтація у просторі та часі, різке зниження пам`яті, розсіяність та приступи агресії. Ураховуючи викладене, в силу психічних розладів [PERSON] не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також самостійно доглядати за собою. Відтак, заявник переконаний, що у цьому випадку існує необхідність у позбавленні [PERSON] дієздатності із подальшим призначенням йому опікуна, яким [PERSON] зголосився бути. У ході судового розгляду справи [PERSON] свою заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заявника адвокат Рудик В.Р. та представник [PERSON] (особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатним) адвокат Сачок А.В., також підтримали заяву [PERSON] та просили її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Ружинської селищної ради Житомирської області у судове засідання не з`явився, проте скерував до суду клопотання про здійснення розгляду справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Судом встановлено, що заявник є внуком [PERSON] (а.с. 17-22). [PERSON] з 03 липня 2023 року є особою з інвалідністю першої групи Б безстроково, потребує постійного стороннього догляду й нагляду (а.с. 12-15). Із витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян убачається, що у [PERSON] є дві доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 113-114). 30 липня 1994 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 115). 29 січня 2005 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 116). [PERSON] згідно із довідкою Житомирської обласної прокуратури № 07-23вих-25 від 16 січня 2025 року працює у вказаному правоохоронному закладі та обіймає посаду начальника відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції (а.с. 119). Окрім цього, із відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/Т-1468/1975 від 17 січня 2025 року убачається, що [PERSON] перетнула державний кордон України в напряму виїзду 11 грудня 2024 року і станом на день надання відповіді на територію України не поверталася (а.с. 123). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 250-2024 від 05 листопада 2024 року [PERSON] виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу вираженої деменції змішаного (судинного, посттравматичного) генезу з психотичним розладом внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 67-68). Згідно із висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Ружинської селищної ради Житомирської області, затвердженого рішенням № 269 від 26 грудня 2024 року призначення [PERSON] опікуном відносно [PERSON] є доцільним (а.с. 89-90). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. За приписами ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Згідно зі ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За правилами ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з частинами 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положення п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Частиною першою ч. 1 ст. 300 ЦПК України визначено, що суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] недієздатним із встановленням щодо нього опіки з огляду на наступне. Досліджені і раніше зазначені матеріали підтверджують наявність у [PERSON] психічного захворювання, яке позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Мало того, хворий потребує стороннього догляду. Заявник, відповідно до висновку органу місцевого самоврядування, може бути опікуном та дав на це згоду. Інформація щодо інших осіб, які б бажали стати опікуном [PERSON] , станом на день ухвалення цього рішення, у розпорядженні суду відсутня. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в рамках окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved