Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Павличенко С.С. через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON] . Позивачка вказує, що з 20.12.2012 по 07.05.2017 спільно проживала з [PERSON] за адресою - [ADDRESS] . Подружжя проживало однією сім`єю, вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет. [PERSON] займалась лікуванням та доглядом за чоловіком до дня його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно. Згідно постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. від 28.03.2024 №40/02-31 у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено, оскільки спадкоємиця [PERSON] пропустила встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка право власності на машиномісце № [NUMBER] , [NUMBER] в паркінгу [ADDRESS]. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.10.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху. 23.10.2024 на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 23.10.2024 подана заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.10.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, витребувано від приватного нотаріуса Дубенко К.Є. належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Павличенко С.С. подану позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до прохальної частини відзиву на позов, представник відповідача просила розглянути справу у її відсутність. Вислухавши вступне слово представника позивачки, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, судом встановлено наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.06.1973, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.19). 13.08.2009, у період шлюбу, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на машиномісця № [NUMBER] , [NUMBER] за адресою - [ADDRESS] , про що свідчать копії свідоцтв про право власності від 13.08.2009 (а.с.16, 17), зареєстровані в Комунальному міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 379 від 19.08.2009. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 08.05.2017 (а.с.20). Згідно постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. від 28.03.2024 №40/02-31 у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено, оскільки спадкоємиця [PERSON] пропустила встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Крім того, 02.04.2025 приватний нотаріус Дубенко К.Є., повідомила про те, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] - не заводилась. Згідно копії паспорту на ім`я [PERSON] , останній зареєстрований за адресою - [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорту на ім`я [PERSON] , остання зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . Позивачка, звертаючись із позовом до суду вказує на те, що у період з 20.12.2012 по 07.05.2017 день смерті її чоловіка [PERSON] , вона проживала разом із ним за адресою - [ADDRESS] . Відтак враховуючи положення статті 1268, 1270 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті її чоловіка. На підтвердження факту проживання позивачки разом з її чоловіком надала копію акту від 22.12.2023 ОСББ «Маршал». Крім того, факт проживання позивачки разом із чоловіком [PERSON] підтвердила свідок - [PERSON] , яка проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом І черги, яка на момент смерті спадкодавця, проживала разом із спадкодавцем [PERSON] та не подала заяву про відмову від спадщини нотаріусу, відтак є такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] . З огляду на викладене, об`єктивно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved