Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Куєвда Ю.С. (діє на підставі договору № 1/24 про надання правової допомоги від 10.01.2024 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1028351 від 03 травня 2024 року ) в інтересах позивача звернулася до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд» 07.06.2024 року, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на лікування дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі: 7 650 грн. раз на три місяці для проходження лікувального масажу та фізкультури до повноліття; 619 грн. щомісячно на придбання підгузків до повноліття; 21 129 грн. вже понесених додаткових витрат на лікування дитини одноразово. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] від шлюбних відносин мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09.08.2012 року з [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Крім того, зазначила, що дитина [PERSON] є дитиною з інвалідністю першої групи з діагнозом: «Дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез, стійкі виражені рухові порушення, затримка психомовного розвитку, епілепсія, порушення функцій тазових органів», а тому потребує більших затрат на своє утримання, аніж здорова дитина. Вказані захворювання мають досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я. Дитина має статус «дитина-інвалід до 18 років» та відповідно до медичних показань потребує постійного стороннього догляду. Дитина з народження не ходить, самостійно не сидить, не стоїть, не повзає, не говорить. Відповідний стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , свідчить про необхідність додаткових витрат на лікування. У зв`язку із зазначеними обставинами позивач [PERSON] позбавлена можливості працевлаштуватись на постійну роботу, щоб матеріально забезпечувати дитину, оскільки вимушена увесь час опікуватися дитиною з інвалідністю, яка проживає разом з нею та не може обходитися без постійного стороннього догляду. При цьому, відповідач [PERSON] , який проживає окремо від позивача та їх спільної дитини, кошти на матеріальне утримання дитини, у зв`язку з вищевказаними обставинами добровільно не надає та не бере жодної участі у вихованні дитини. В свою чергу, у травні 2023 року дитині було призначено лікування та позивачем [PERSON] було придбано ліків на загальну суму 2 171,00 грн., сплачено кошти за крісло колісне в розмірі 6700,00 грн, сплачено кошти за проходження лікувального масажу у загальному розмірі 7 650,00 грн. та лікувальної фізкультури у розмірі 2 640,00 грн., придбано підгузки «Хаггіс Ультра Комфорт» на місяць лютий 2024 року на суму 619 грн., а також за проведення лабораторних досліджень в розмірі 1 349,00 грн. З 2022 року по даний час позивачем [PERSON] на лікування сина [PERSON] , [INFO] , було витрачено кошти в розмірі 21 129,00 грн., що є додатковими витратами, пов`язаними з особливим станом дитини, при цьому до цих витрат не враховано витрати на одяг, засоби гігієни, проїзд, харчування, навчання, дозвілля. Проте, відповідач [PERSON] сплачуючи мінімальні аліменти на утримання сина, вважає, що цієї суми достатньо для дитини з особливими потребами, а тому, враховуючи, що між ними не досягнуто згоди з приводу додаткових витрат на утримання сина, позивач змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М. від 22.07.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі № 405/4089/24, провадження № 2/405/779/24 та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М. від 19.08.2024 року задоволено самовідвід судді Шевченко І.М. та передано цивільну справу до канцелярії суду для проведення автоматизованого розподілу між суддями Ленінського районного суду м. Кіровограда, у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2024 року зазначена справа розподілена судді Ленінського районного суду м.Кіровограда Івановій Л.А. (справа № 405/4089/24, провадження № 2/405/779/24). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванової Л.А. від 21.08.2024 року зазначена справа прийнята до провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Крім того, відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, який зареєстрований судом 20.09.2024 року за вх. № 25199, в обґрунтування якого зазначено, що позовні вимоги є необгрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню, з тих підстав, що додаткові витрати на дитину підлягають поділу між батьками, враховуючи, що обов`язок нести витрати на дитину мають обоє батьків. При цьому, ним щомісяця сплачуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, зазначив, що він перебуває в офіційному шлюбі та у нього на утриманні перебуває його мати [PERSON] , на користь якої він сплачує аліменти в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку; донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку та донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він також сплачує аліменти в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку. Також вказав, що захищаючи цілісність Батьківщини він отримав поранення, у зв`язку з чим стан його здоров`я значно погіршився та втрачено 25% працездатності, а тому лікування, обстеження та придбання медичних препаратів, потребують значних коштів. При цьому, в період проходження служби, отримуючи заробітну плату, він сплачував всі податки державі та при кожній можливості допомагав позивачу та сину [PERSON] , [INFO] , додатково коштами, які перераховувалися на карту позивача, і, зокрема, 24.08.2022 року - 7025,29 грн., 13.09.2022 року - 3015,08 грн., 31.10.2022 року - 3015,08 грн., 06.03.2023 року - 4020,10 грн. Зазначив, що з 24 серпня 2023 року по 09 січня 2024 року він був зареєстрований як безробітній в Кропивницькій філії Кіровоградського обласного центру зайнятості. Також вказав, що відправляв позивачу 7000,00 грн. на придбання для дитини багатофункціонального крісла, вартість якого 6700,00 грн. Крім того, позивачем не надано квитанцію про фактичну оплату абонементу на оздоровчі послуги вартістю 2640,00 грн., а також не зрозуміло за які медичні послуги сплачено позивачем 11.01.2024 року суму в розмірі 4000,00 грн. З огляду на зазначене, вважає, що документально підтверджені додаткові витрати, понесені позивачем, складають 7971,00 (21311,00 (за чеками) - 6700,00 (вартість крісла) - 2640,00 (довідка ФОП [PERSON] ) - 4000,00 (квитанція про сплату медичних послуг для [PERSON] ) = 7971,00) грн. Враховуючи зазначене просив позовну заяву задовольнити частково та стягнути з нього ( [PERSON] ) на користь позивача [PERSON] в рахунок додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , 3985,50 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. В решті позовних вимог, - відмовити. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник адвокат Куєвда Ю.С. в судове засідання не з`явилися, при цьому представником позивача в судове засідання подано заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» та зареєстрована судом 10.04.2025 року за вх. № 10374 про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Крім того, будучи присутньою в попередніх судових засіданнях представник позивача [PERSON] - адвокат Куєвда Ю.С. заявлені позивачем позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові, просила позов задовольнти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, при цьому, у поданому відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі та без участі його представника. Зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено та підтверджується наданими учасниками справи письмовими доказами за матеріалами справи, що сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13 травня 2011 року Високобайрацькою сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 6. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Крім того, рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2012 року (справа № 1108/2725/12), яке набрало законної сили 20 серпня 2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.07.2012 року і по [INFO] , тобто до повноліття сина [PERSON] . В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2023 року (справа № 390/810/23), зокрема, зменшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2020 року по справі № 390/1599/19 (провадження 2/390/126/20), на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , із 1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 липня 2024 року зазначене рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2023 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів до 1/8 частки. Судом також встановлено, що спільний син сторін [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю І-ої групи, підгрупи А, опікуном якого є мати [PERSON] , що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у місті Кіровограді ради 29 липня 2013 року. Відповідно до виписки з історії хвороби [PERSON] , [INFO] , наданою дитячою міською поліклінікою № 1, дитина знаходиться під наглядом неврологічної служби дитячої міської поліклініки № 1 м. Кропивницький , інвалід дитинства, підгрупа А. Діагноз: «Дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез, стійкі виражені рухові порушення, затримка психомовного розвитку, епілепсія, порушення функцій тазових органів». Анамнез: від 1 вагітності, 1 пологів, пологи в строк 35-36 тижнів, по Апгар 3-6 балів, вага 2700 гр., важке гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, з явищами незрілості головного мозку. З перенесених захворювань ГРВІ. Розвиток з затримкою психомоторних функцій та судомним синдромом. Регулярно обстежувався та лікувався в неврологічному відділені ДОЛ, ДМЛ № 1. В зв`язку із стійкими руховими порушеннями з 03.07.2012 р. являється інвалідом дитинства. Отримує регулярно курси відновного лікування: амбулаторно та на стаціонарі за місцем проживання, отримує ортопедичні засоби реабілітації, протисудомні препарати (депакін-хроно 300) стан в динаміці зберігається важким, основні рухові порушення стійкі, епіпароксизми 4-8 раз на тиждень. Об-но: психоемоційний стан з вираженою затримкою, ЧН - погляд фіксує слабо. Силу знижено в кінцівках, тонус, рефлекси підвищенні, патологічні знаки позитивні з обох боків. Самостійно не стоїть, не ходить, сидить з підтримкою. Функції тазових органів не контролює. Еквіноварусна установка стоп, контрактури тазокульшових, колінних, гомілковостопних суглобів. За станом здоров`я потребує щорічного відновного лікування в реабілітаційних установах. Зазначений діагноз та необхідність періодичного лікування в реабілітаційних установах також підтверджується консультаційними висновками спеціалістів (КНП «Дитяча міська лікарня Кропивницької міської ради» від 05.01.2024 року, від 02.02.2024 року), виписними епікризами медичних закладів - дитячої міської лікарні м.Кропивницький. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються з положеннями пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної Постанови зазначено, що передбачені статтею 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: - навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; - розвиток здібностей дитини, а саме: витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; - оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинку та оздоровлення саме там); - лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). В свою чергу, позивач [PERSON] в обґрунтування вже понесених нею додаткових витрат на дитину на загальну суму 21 129,00 грн. зазначила, що нею було придбано ліків на загальну суму 2 171,00 грн., сплачено кошти за крісло колісне в розмірі 6700,00 грн, сплачено кошти за проходження лікувального масажу у загальному розмірі 7 650,00 грн. та лікувальної фізкультури у розмірі 2 640,00 грн., придбано підгузки «Хаггіс Ультра Комфорт» на місяць лютий 2024 року на суму 619 грн., а також витрачено кошти за проведення лабораторних досліджень в розмірі 1 349,00 грн. При цьому, судом встановлено та підтверджується консультаційним висновком спеціаліста невролога КНП «Дитяча міська лікарня» КМР» Гой В.Ф від 02.02.2024 року, за яким [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я показано прийом препаратів: Тізалуд, Магне В6, Нообут, Німесіл, Нейроксон сироп. Також, показані заняття в басейні з інструктором та заняття з психологом, курси медичної терапії 2-3 рази на рік. Крім того, рекомендовано прийом [PERSON] та сиропу Джилла, що підтверджується консультативним висновком дитячого гастроентеролога від 25.03.2024 року та Цитофлавину, корінь солодки, Депакин-сиропу, Нурофену, Анаферону, Ангельмекс, Алерон, Баклофен, Цитофлавин, що підтверджується виписними епікризами Дитячої міської лікарні м. Кропивницький. На підтвердження придбання ліків позивачем [PERSON] надано копію чека від 25.03.2024 року, за яким придбано: Джилла сироп, Лактофор пор, Магне В6, Нейроксон, Німесил, на загальну суму 1401,10 грн.; копію чеку від 26.01.2024 року за яким придбано Анальгин, Атоксіл сироп, Гепаргін, Німесил, Нурофен на загальну суму 770,00 грн., а також копію чека від 24.04.2024 року за яким придбано Депакін сироп вартістю 182,00 грн., а всього придбано ліків на загальну суму 2 346,80 грн. Як вбачається з форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально - профілактичних закладів № 81 від 12.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зокрема, призначено фізична реабілітація: проходження лікувального масажу 4 рази на рік; лікувальної фізкультури 4 рази на рік; медична реабілітація, профілактичні заходи 4 рази на рік; відновлювальна терапія 4 рази на рік; санаторно-курортне лікування 1 раз на рік в санаторії; фізкультурно-спортивна реабілітація, пасивна ЛФК постійно, засоби пересування: багатофункціональне крісло колісне базове КК1, КК2, КК3 та ходунки; курси лікування у реабілітаційному центрі; противосудомні та противоспастичні препарати; нагляд у невролога, ортопеда, педіатра; вироби гігієнічного призначення (підгузки). Відповідно до договору № 10708/22 від 22 серпня 2022 року позивач [PERSON] придбала [PERSON] , [INFO] , багатофункціональне крісло колісне з можливістю зміним кута нахилу системи опори тіла (базове), модель GRIZZLY, з розміром доплати 6700,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.2696425161.1 від 05.10.2022 року. Крім того, на виконання індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда в частині проходження лікувального масажу та лікувальної фізкультури, [PERSON] , [INFO] , в лікувально-реабілітаційному центрі «Апріка» з 03.10.2022 року по 18.10.2022 року пройшов курс загального масажу № 10, киснево-хвойні ванни № 10; з 13.11.2023 року по 24.11.2023 року пройшов курс загального масажу № [NUMBER] , грязеві аплікації № 3, ЛФК № 1, з 17.01.2024 року по 01.02.2024 року -загальний масаж № [NUMBER] , за що позивачем [PERSON] на рахунок ТОВ «Апріка» сплачено кошти в розмірі 4000,00 грн., про що свідчить квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3406261473.1 від 11.01.2024 року. Окрім того, відповідно до довідки фітнес-клубу «ДРАЙВ» від 20.12.2023 року позивач [PERSON] 20.11.2023 року придбала абонемент в фітнес-клубі «Драйв» на оздоровчі послуги для [PERSON] , вартістю 2640,00 грн., а також позивачем [PERSON] сплачено 3650 грн. за 10 масажів у фітнес-клубі «ДРАЙВ» для [PERSON] , що підтверджується чеком від 22.04.2024 року. Також, згідно з фіскальним чеком № 1928235121 від 10.02.2024 року позивачем [PERSON] в магазині «EVA» придбано підгузки «ХагУлКом 5р.» вартістю 619,00 грн. Крім того, позивачем [PERSON] сплачено кошти за проведення лабораторних досліджень пацієнта [PERSON] у відділенні діагностичного центру ТОВ «Смартлаб» 26.03.2024 року в розмірі 1 349 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 0000014286 від 26.03.2024 року. Отже загальний розмір витрачених позивачем додаткових витрат на дитину складає 21 304,80 грн. (2 346, 80 (придбання ліків + 6700,00 грн. доплата за багатофункціональне крісло колісне) + 4000,00 грн. (загальний масаж та ЛФК) + 2640,00 грн. (оздоровчі послуги) + 3650,00 грн. (масаж) + 1349,00 грн. (лабораторні дослідження) + 619 грн. (підгузки), разом з тим, враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, приймає розрахунок позивача та вважає обгрунтованими додаткові витрати понесені позивачем [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 21 129,00 грн. В свою чергу, відповідач [PERSON] при визначенні питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, просив врахувати його матеріальний та сімейний стан, також інші обставини, які мають істотне значення, і, зокрема, що ним щомісяця сплачуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу; матері [PERSON] , в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку та доньок [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку. Також, захищаючи цілісність Батьківщини та отримавши поранення, ним втрачено 25% працездатності, та після отримання травми стан здоров`я погіршився, та він потребує обстеження, лікування та придбання медичних препаратів. Як вбачається з копії дублікату посвідчення серії [NUMBER] , виданого 09 червня 2017 року Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України [PERSON] , як пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасника бойових дій. Крім того, встановлено, що відповідач [PERSON] одружений та з 20.08.2021 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 514. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2023 року (справа № 390/810/23), зокрема, зменшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2018 року по справі № 390/272/18 (провадження 2/390/326/18), на користь [PERSON] із 1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили і довічно. Зменшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2020 року по справі № 390/1599/19 (провадження 2/390/126/20), на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , із 1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . Зменшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2020 року по справі № 390/1599/19 (провадження 2/390/126/20), на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , із 1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 05.02.2025 року № 5580/33.17-27/10, складеного державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому ПМУМЮ (м. Одеса) О.Коноплянко, заборгованість [PERSON] по аліментам, які стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з на 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07.08.2020 року і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , за період з 07.08.2020 року та станом на [INFO] , - відсутня. При цьому, судом враховано, що відповідачем [PERSON] на підтвердження стягнення з нього аліментів на утримання матері [PERSON] та доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не надано підтверджень факту їх сплати, зокрема, квитанцій про переказ коштів, виписки з банківського рахунку або довідки з виконавчої служби про надходження коштів на користь отримувачів аліментів, а так само, відповідачем не доведено і його матеріальний стан та розмір отриманого ним доходу за період 2024 року. Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної прецездатності у відсотках серії 12 ААА № 088298, виданою 23.10.2023 року міжрайонною МСЕК №2 м.Кропивницький, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках [PERSON] становить 25%. Крім того, відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини [NUMBER] від 27 липня 2023 року №398 у [PERSON] , 1986 року народження, встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Дискогенний правобічний попереково-крижовий радикуліт на фоні дегенеративно-дистрофічних змін з переважним ураженням L5, S1 корінців, міжхребцевий післятравматичний остеохондроз поперекового та грудного відділу хребта, ускладнений протрузіями МХД L4 - L5, І5-S1, ретролістезом L4 І ст. з больовим, м`язо-тонічним, корінцевим синдромом та помірним порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Стан після вибухової травми (24.04.2023), ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді розсіяної вогнищевої симптоматики, стійкого цефалгічного, вестибуло-атактичного та церебрастинічного синдромів, кісти правої скроневої долі з помірним порушенням функції. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби, та відповідно до зазначеного діагнозу відповідач [PERSON] періодично перебував на стаціонарному лікуванні в період з 10.05 по 31.05.2023 року; з 19.06 по 10.07.2023 року; з 19.07 по 27.07.2023 року; з 21.08 по 23.08.2023 року; з 26.01 по 07.02.2024 року; з 27.02 по 04.03.2024 року та з 30.07 по 06.08.2024 року. Вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, та які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 року в справі №756/4947/17-ц, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. З урахуванням наведенного вище, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що позивачем доведена наявність особливих обставин, які вимагали від неї понесення додаткових витрат на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що викликано хворобою дитини, доведений документально розмір яких становить 20 510, 00 грн., що складається з: 2 171 грн. за придбання ліків; 6 700 грн. доплати за багатофункціональне крісло колісне; 4 000 грн. за курс загального масажу та ЛФК; 2 640 грн. за оздорові послуги; 3 650 грн. за масаж; 1 349 грн. за лабораторні дослідження та приймаючи до уваги обов`язок батьків в рівній мірі брати участь у вихованні та в утриманні дитини до досягнення дитиною повноліття, враховуючи також наявні особливі обставини, якими є хвороба малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , якою обумовлені зазначені додаткові витрати, а також враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача [PERSON] , наявність у нього на утриманні інших дітей: неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліментні зобов`язання щодо них по сплаті аліментів в розмірі по 1/8 частині усіх видів заробітку (доходу) та матері [PERSON] у вигляді сплати аліментів в розмірі 1/8 частини усіх видів доходу, а так само, сплата відповідачем аліментів і на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття, суд приходить до висновку про часткову компенсацію відповідачем фактично понесених позивачем додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] , та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] одноразово фактично понесених додаткових витрат на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] в розмірі 8 500 грн. 00 коп. При цьому, придбання позивачем засобів гігієни (підгузників), згідно з квитанцією, наданої позивачем, на суму 619 грн., не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами та ці витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитиною. Тим самим, заявлені позивачем позовні вимоги в частині періодичного стягнення додаткових витрат на лікування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7 650 грн. раз на три місяці для проходження лікувального масажу та фізкультури до повноліття та в розмірі 619 грн. щомісячно на придбання підгузків до повноліття, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів щодо тривалого часу передбачуваних витрат, не доведено того, що протягом певного проміжку часу, а саме: до повноліття дитини, останньому необхідний буде лікувальний масаж, фізкультура, а також памперси (підгузки). Крім того, суд зауважує, що відповідач [PERSON] на підставі рішення суду за виконавчим документом, який перебуває на виконанні в Подільському ВДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)щомісячно сплачує на користь позивача [PERSON] аліменти не на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] . При цьому, аліменти - це кошти на утримання дитини, які необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін. Таким чином, суд вважає, що витрати на придбання предметів особистої гігієни, до яких, зокрема, належать і підгузки, які входять до групи засобів гігієни для дітей, а також для госпіталізованих пацієнтів чи дорослих з певними захворюваннями, та їх основна функція - поглинання вологи та відходів життєдіяльності, забезпечуючи чистоту, відносяться до тих матеріальних потреб дитини, які мають покриватися коштами на утримання дитини, а саме: аліментами, що мають винятково цільовий характер, спрямовані на утримання дитини, для забезпечення та створення належних умов для її виховання та розвитку які зобов`язані забезпечити дитині її батьки. При цьому, щодо інших доводів та заперечень сторін, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрун товувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд зауважує, що відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим, та враховуючи, що позов задоволено частково, судовий збір в розмірі 350 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України), та відповідно позивачем заявлено про стягнення з відповідача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп., з приводу чого суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Наведені вище положення Закону дають підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації, при цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial