Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

До Іваничівського районного суду Волинської області 05 лютого 2025 року надійшла цивільна справа №154/4738/24 за позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до ухвали Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 січня 2025 року про передачу цієї справи на розгляд за підсудністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.04.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №07.04.2023-100002497 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, однак [PERSON] належним чином звої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим, станом на 15.06.2023, утворилась заборгованість у розмірі 17264,05 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8000,00 грн., процентам у розмірі 8064,05 грн., комісії 1200,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 11.02.2025 дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, будучи повідомленою про розгляд справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою суду від 11.04.2025, суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача заочно. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 07.04.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №07.04.2023-100002497 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, та підтвердження укладення кредитного договору, згідно з яким ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 8000 грн; строком на 70 днів з дати його надання; з періодом користування кредитом - кожні наступні 14 днів з надання кредиту (черговий період); з датою повернення 15.06.2023; з фіксованою незмінною процентною ставкою «Економ» у розмірі 1,2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду (14 днів) та протягом періоду «Економ»; з фіксованою незмінною процентною ставкою «Стандарт» у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім першого чергового періоду (14 днів) та протягом періоду «Економ»; з комісією, пов`язаною з наданням кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 1200 грн. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти надаються [PERSON] шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 11 заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, визначено графік платежів: проценти сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти; сума кредиту сплачується 5 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового платежу у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 2808,68 грн, 2 платіж у розмірі 2808,68 грн, 3 платіж у розмірі 2808,68 грн, 4 платіж у розмірі 2808,68 грн, 5 платіж у розмірі 2808,67 грн. Комісія сплачується 1 платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у розмірі 1200 грн. [PERSON] 07 квітня 2023 року також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому також передбачено умови кредитування, реальну процентну ставку, порядок повернення кредиту, штрафні санкції. Підписання [PERSON] вказаного договору та паспорту споживчого кредиту електронним підписом свідчить про її обізнаність з умовами кредитування. Для підписання договору споживчого кредиту використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором P193, що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Відповідно до квитанції ІD платежу 2273223580, 07 квітня 2023 року на рахунок [PERSON] , який був вказаний у заявці на отримання кредиту, перераховано 8000 грн за договором №07.04.2023-100002497. Згідно з довідкою-розрахунком за кредитним договором №07.04.2023-100002497 від 07 квітня 2023 року станом на 15 червня 2023 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 17264,05 грн., з яких: 8000 грн - основний борг, 80641,05 грн. - проценти, 1200 грн. - комісія. Станом на час розгляду справи відповідач не надала суду доказів сплати зазначеної суми заборгованості за кредитним договором. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну\~комерцію» ). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Згідно з ч. 8 ст.\~11\~цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір між сторонами у справі був укладений в електронній формі. Згідно з ч.1 ст.1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст.612\~ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаними вище кредитним договором утворилась заборгованість, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористалась своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, не подала відзиву на позов, не надала будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не спростувала суми заборгованості, заявленої до стягнення, не надала контррозрахунку у разі незгоди з таким розрахунком. Таким чином, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved