Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди. У обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.09.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 2654/20-Т/К/06, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] . 06.09.2021 о 17 год. 05 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota Avensis», номерний знак [NUMBER] , в м. Києві по вул. О. Теліги, 8, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунку СТО №HK3437 від 21.09.2021, склав 22 770,68 грн. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста по справі №761/34314/21 від 11.10.2021 [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis», номерний знак [NUMBER] , визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до страхового акта №006.02035021-1 від 22.09.2021 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 22770,68 грн. Виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 22770,68 грн, що підтверджується платіжним дорученням №54664492 від 23.09.2021. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota Avensis», номерний знак [NUMBER] була застрахована в АТ"СК"ІНГО" згідно полісу №ЕР-203698790. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до АТ"СК"ІНГО" з заявою на виплату на суму сплаченого страхового відшкодування, на що АТ"СК"ІНГО" здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля -0,60 та з вирахуванням франшизи у розмірі 1300,00 грн у сумі 13289,68 грн. Позивач зазначає, що невідшкодованим залишилася частина виплаченого страхового відшкодування у сумі 9481,00 грн. із розрахунку 22770,68 грн. - 13289,68 грн., яка підлягає стягненню із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] , про відшкодування шкоди. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у засідання суду не з`явився, при цьому у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2654/20-Т/К/06, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , його окремих конструктивних елементів (складових частин) або додаткового обладнання. 06.09.2021 о 17 год. 05 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по вул. О.Теліги, 8, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на автомобіль марки «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.10.2021 у справі № 761/34314/21, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили (інформація отримана судом з відкритого джерела - Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/101611630). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інше, справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище постанова суду має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно винуватості [PERSON] у вказаному ДТП, відповідно до зазначених вище норм, не підлягають повторному доведенню. Пошкоджений у вказаній дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 07.09.2021 водій [PERSON] , яка керувала транспортним засобом марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , звернулася до позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до наданого ТОВ «БОГДАН АВТО» рахунку на оплату №НК3437 від 21.09.2021, вартість робіт та матеріалів для ремонту пошкодженого автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] ,становить 22 770,68 грн. Позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі рахунку № НК3437 від 21.09.2021, страхового акту №006.02035021-1 від 22.09.2021 було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 22 770,68 грн. Відповідно до копії платіжного доручення № 54664492 від 23.09.2021, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ТОВ «БОГДАН АВТО» за ремонт пошкодженого автомобіля грошові кошти в розмірі 22 770,68 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Toyota Avensis», номерний знак [NUMBER] , застрахована у АТ «СК «ІНГО», згідно Поліса № 203698790. Як вбачається з матеріалів справи, у порядку прямого врегулювання збитків, між страховими компаніями була врегульована сума в розмірі -13289,68 грн. страхового відшкодування відповідно до ліміту (ліміт за шкоду майну 130000,00 грн), передбаченого полісом № 203698790 за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,60 та франшизи у розмірі - 1300,00 грн. Отже, сума збитків, які не відшкодовані, становить 9481,00 грн, виходячи з розрахунку (22770,68 грн. (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» ) - 13289,68 грн. (сума страхового відшкодування АТ «СК «ІНГО»), яка підлягає відшкодуванню відповідачем, як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 22770,68 грн. Отже, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед страхувальником, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Суд вважає, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 489/1356/16-ц і від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18. На підставі викладеного, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доведеність ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 9481,00 грн, тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved