Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2025 року, у задоволенні позовної заяви [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кузнєцов Дмитро Олександрович до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних, було відмовлено. 27.03.2025 року представник відповідача Леліков С.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат пов`язаних з експертизою. Вказав, що під час розгляду справи було призначено та проведено судову експертизу, вартість якої складала 7163,10 грн. та була сплачена відповідачем. При постановленні рішення судом не вирішено питання розподілу вказаних витрат. Заяву призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час та місце судового засідання. 02.04.2025 року, представника позивача Кузнєцов Д.О., через систему «Електронний суд» подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив відмовити відповідачу у задоволенні заяви. Зазначив, що відповідач та її представник до постановлення рішення суду жодного разу не виклали перед судом прохання про стягнення на його користь судових витрат. Отже, відповідач не просив суд здійснити розподіл судових витрат та не просив суд стягнути судові витрати на його користь. Заявник [PERSON] та її представник Леліков С.Ю. у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, а саме повістку про виклик адвокату Лелікову С.Ю. було направлено в його електронний кабінет в системі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Позивач у справі [PERSON] та його представник Кузнєцов Д.О. в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, просили відмовити з підстав, які викладені в письмових запереченнях. Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2024 року, було призначено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних, почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. 03 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання судового експерта від 28.11.2024 року №СЕ-19/108-24/22904-ПЧ, зокрема про організацію оплати вартості експертизи. Згідно розрахунку вартості проведення експертизи, який був долучений до вказаного листа, вартість експертизи становить 7163,10 грн. Згідно копії платіжної інструкції 0.0.4111140010.1 від 06.01.2025 року, [PERSON] сплатила вартість проведення експертизи у сумі 7163,10 грн. (т.1 а.с. 199) Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2025 року, у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних, було відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду від 23.01.2024 року по справі № 334/516/24, а саме скасувати арешт, який був накладений на 1/4 частки житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 28267737, яке належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), із забороною її відчуження. Разом з тим, під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати, які були понесені відповідачем, а саме не вирішено питання про розподіл витрат пов`язаних з експертизою. При цьому суд звертає увагу, що докази понесення вказаних витрат наявні в матеріалах справи. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Згідно частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки [PERSON] за проведення судової почеркознавчої експертизи було сплачено 7163,10 грн., а відповідно до вимог статті 141 ЦПК України понесені витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи підлягають стягненню з [PERSON] на її користь. З урахуванням викладеного, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи.

Outcome: approved