Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

До Вінницького міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що 07.10.2017 сторони уклали шлюб, який 10.10.2024 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було розірвано. У шлюбі народився син: [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день дитина проживає разом з матір`ю та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач жодного фінансового утримання на дитину не надає, крім того аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах наразі з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає, тому позивачка звертається до суду з даною заявою та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки його заробітку а також судові витрати. Ухвалою суду від 27.02.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 18.03.2025 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що не погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві, вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими. Достатніх підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача позивачем не надано, а витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн не підтверджені. У зв`язку з чим відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки його доходів, а витрати на правничу допомогу просив прокласти на позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Бездітна Т.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Витрати на правничу допомогу просили залишити за ними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з зазначенням що позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі частки від його доходів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2024 (справа №127/25721/24) розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 07.10.2017. Сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] відвідує КЗ «ДНЗ №74 ВМР» старшу групу №9, з 08.09.2020, що підверджується довідкою №6 від 11.02.2025 завідувачем КЗ «ДНЗ №74 ВМР» [PERSON] . Згідно довідки №016 від 12.02.2025, виданої тренером Клубу «Фокс» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] систематично відвідує тренування Зендокай Карате-Дл в клубу «Фокс» (м. Вінниця) з листопада 2024 року по теперішній час. [PERSON] працює в ТОВ «СТВ Центр» за основним місцем роботи на посаді агента комерційної групи торгових команд [PERSON] з 03 січня 2024 року, що підтверджується довідкою №204 від 13.03.2025, виданою територіальним менеджером [PERSON] . Згідно довідки про доходи №205 від 14.03.2025 дохід [PERSON] ща період 01.06.2024 по 28.02.2025 склав 144 229,33 грн. Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України). Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня встановлено прожитковий мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення. Для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 2920,00 грн. для дітей віком від 6 до 18 років 3196,00 грн. Зважаючи на положення ст. ст. 141, 180-182 СК України, зокрема про солідарний обов`язок батьків на утримання неповнолітньої дитини, суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволеннюі з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням вимог ст. 191 СК України, стягнення аліментів слід починати з 18.02.2025 - з дня звернення позивача з даним позовом до суду. У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial