Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] 2600 грн. в якості відшкодування франшизи за страховим випадком, 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди внаслідок ДТП, 5000 грн. в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Посилається на те, що 29 червня 2023 року о 08.50 год. водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем SEAT IBIZA, державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Косарєва, б. 21 в м. Харкові, під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернулася за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль NISSAN Micra, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньої транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль NISSAN Micra, державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу. Оскільки на момент ДТП відповідачка мала діючий поліс ОСАГО ТДВ СК «Альфа-Гарант», позивач звернувся для отримання страхового відшкодування. Страхова компанія прийняла рішення про виплату відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9000 грн. з вирахуванням франшизи у розмірі 2600 грн. Таким чином, відповідачка зобов`язана відшкодувати суму франшизи у розмірі 2600 грн., передбаченої договором ОСАГО. Оскільки відповідачка ухиляється від добровільної сплати за заподіяну шкоду, позивач був вимушений звернутися за професійною правничою допомогою адвоката, вартість послуг якого склала 5000 грн., що підтверджується договором. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначив, що він є фізичною особою підприємцем та вимушений постійно їздити до різних віддалених куточків країни з метою виконання своїх обов`язків. Вказана обставина спричинила виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того це був перший і улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині позивача. Увесь час після ДТП позивачу та близьким родичам довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти, а від деяких довелося відмовитися. Розмір душевних страждань позивача і його родини він оцінює в 5000 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачу, а саме це порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я. Позивач та його представник в судове засідання не прибули, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовну заяву підтримують та просять задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. Приймаючи до уваги викладене, що позивач та його представник не надали заперечень проти заочного розгляду справи, що судом ухвалено про заочний розгляд справи, то в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 року було відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Судом встановлено, що відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2023 року [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 03.10.2023 року постанова набрала законної сили. \~Відповідно до частини 6\~статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови суду, судом було встановлено, що 29 червня 2023 року о 08.50 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем SEAT IBIZA, державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Косарєва, б. 21 в м. Харкові, під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернулася за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль NISSAN Micra, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньої транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль NISSAN Micra, державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу. У даній адміністративній справі [PERSON] визнаний потерпілим. Відтак суд доходить висновку про доведеність тієї обставини, що відповідачка своїми діями порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, чим спричинила позивачу матеріальну шкоду. Цивільно-правова відповідальність відповідачки [PERSON] застрахована в ТДВ СК\~«Альфа-Гарант відповідно до полісу №213031888, строк дії договору з 00:00 22.01.2023 року по 21.01.2024 року включно, страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на 1 потерпілого становить 320000 гривень, за шкоду заподіяну майну 160000 гривень. Розмір франшизи становить 2600 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписом ч.1 ст. 13\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 13\~та ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (чинному на час виникнення спірних правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинною на час виникнення спірних правовідносин), страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 вказаного вище Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Статтею 1194 ЦК України передбачено що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі поданої [PERSON] заяви про виплату страхового відшкодування, 23.11.2023 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено страхове відшкодування в сумі 9000 грн. без врахування франшизи в сумі 2600 грн. Беручи до уваги вищевикладене, що відповідачкою суму франшизи у добровільному порядку позивачу сплачено не було, за вимогами закону із відповідачки підлягає стягненню франшиза в розмірі 2600 грн. В частині відшкодування позивачу моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, при цьому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд враховує, що пригода сталась внаслідок порушення відповідачкою правил дорожнього руху. Було пошкоджено транспортний засіб, який використовувався позивачем, внаслідок чого було внесені корективи в його життя. Було порушено звичайний спосіб життя позивача та членів його родини. Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої [PERSON] , суд бере до уваги те, що тілесних ушкоджень чи будь-яких інших розладів здоров`я [PERSON] \~\~внаслідок ДТП не зазнав. Автомобіль, який належить позивачу, отримав незначні механічні ушкодження. Суд вважає, що розумним та справедливим буде визначення до відшкодування розміру завданої моральної шкоди в сумі 2600 гривень, що дорівнює розміру невідшкодованої франшизи, оскільки протягом часу з моменту пригоди та до розгляду справи в суді відповідачкою відповідна сума не була відшкодована. Тобто, вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] франшизи в розмірі 2600 грн. та моральної шкоди в розмірі 2600 грн. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 3\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Між [PERSON] та адвокатом Косінцевим К.В. було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги від 15.08.2024 року. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. позивач надав суду:\~\~договір про\~надання професійної\~правничої допомоги\~від 15.08.2024\~року;\~додатковий договір\~про надання\~правничої допомоги\~від 15.08.2024\~року;\~детальний опис\~робіт за\~правничу допомогу,\~в якому\~зроблено опис\~виконаних робіт,\~кількість витраченого\~часу та\~вартість послуг;\~акт про\~прийняття-передачі\~наданих послуг\~за договором\~про надання\~правничої допомоги\~від 16.09.2024\~року загальною\~вартістю 5000\~грн.\~Квитанцією від\~15.08.2024\~року адвокатом\~Косінцевим К.В.\~прийнято від\~ [PERSON] \~5000\~грн.за послуги про надання правничої допомоги за договором від 15.08.2024 року. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., суд дійшов до висновку про задоволення вказаних вимог. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому з відповідачки необхідно стягнути судові витрати на користь держави - судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial