Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

25.10.2024р. [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що в 2012 році між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб в якому у подружжя народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з чоловіком не склалося, а тому [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач перестав матеріально допомагати дітям та в добровільному порядку відмовляється виконувати свій обов`язок по утриманню доньки і сина. Позивач стверджує, що їй самостійно важко утримувати двох дітей та забезпечувати їхні навіть базові потреби. Оскільки [PERSON] витрачає свої кошти лише на власні потреби, а інтересами сім`ї не цікавиться, [PERSON] просила задовольнити її позов на зазначених в ньому підставах. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання\~\~позивач не з`явилася, 17.12.2024р. подала до суду письмове клопотання, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Справу просила розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~\~в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з відмітками «адресат відсутній (перебуває в ЗСУ)» та «за закінченням строку зберігання». З метою перевірки ймовірного перебування [PERSON] на військовій службі, судом двічі (09.01.2025р. та 11.02.2025р.) направлялись запити до [INFO] щодо підтвердження призиву відповідача. Проте, відповіді на запити суду отримано не було, а тому належних та допустимих доказів, які б доводили проходження [PERSON] військової служби, матеріали справи не містять. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати неявку відповідача в судове засідання поважною, а також для зупинення провадження у справі. Відповідно до ч.1, 3 ст. 131 ЦПК України, \~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своєму клопотанні не заперечувала. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.09.2012 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 8. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Витягами з реєстру Печеніжинської територіальної громади від 22.10.2024р. підтверджується, що [PERSON] та її малолітні діти [PERSON] і [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській області, [PERSON] зареєстрований в с. Зібранівка, Коломийського (Снятинського) району, Івано-Франківської області. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.\~ Після припинення шлюбних відносин, спосіб виконання обов`язку батька утримувати своїх дітей за домовленістю між сторонами визначено не було, а відтак кошти на утримання дітей (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною 2 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Згідно ч.1 ст. 183 СК України, \~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому в положенні ч.5 даної статті вказано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи надане позивачу право вибору способу стягнення аліментів, яке нею було обрано в частці від заробітку відповідача, суд, з урахуванням фактичних обставин справи та положень ч.5 ст. 183 СК України, вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 25.10.2024р. і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~статтею 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до ч.2, 3 ст.\~2. ст..\~137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн., що підтверджується укладеним між [PERSON] та адвокатом Юркевич Х.М. договором про надання правової допомоги від 22.10.2024р., додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №135-10/24 від 22.10.2024р., актом прийому передача наданих послуг та квитанцією про сплату, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved