Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Зміст заяви [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті матір проживала разом із заявницею та її чоловіком за адресою: [ADDRESS] . В лютому 2025 року, з метою оформлення права на спадщину, вона звернулася до приватного нотаріуса Гребіник О. Д., проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено. На підставі\~зазначеного вище,\~заявниця просить\~суд встановити\~факт,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] \~постійно проживала\~на час\~відкриття спадщини\~разом із\~спадкодавцем-\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] в\~ [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 03.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 21.03.2025 року У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Від заінтересованої особи Тростянецької міської ради надійшла заява в якій просить суд провести розгляд без участі їх представника. Заслухавши в судовому засіданні 08.04.2025 пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2018 року(а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на будинок, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 04.03.2025 за № 80330421, № 80330425, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник О.Д., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа 28.02.2019 року №41/2019. Одночасно повідомлено, що спадкова справа заведена на підставі поданої заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що від імені [PERSON] заповітів не посвідчено (а.с. 28-30). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. від 18.02.2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено (а.с.17). Заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті матері, оскільки її сестра [PERSON] , яка вступила у спадщину померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2024 року (а.с.12). Тростянецька міська рада із заявою про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON] до суду не зверталася, у цій справі подала заяву про розгляд справи без участі. Відповідно до довідки голови вуличного комітету від 26.02.2025 року указано, що [PERSON] дійсно останні 6 місяців фактично проживала разом із заявницею [PERSON] та її чоловіком за адресою: [ADDRESS] (а.с.15) Визнання факту постійного проживання із спадкодавцем необхідне заявниці для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Допитані у\~судовому засіданні\~свідки [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~пояснили,\~що [PERSON] постійно доглядала за матір`ю, а коли та стала потребувати постійного догляду забрала її до себе на постійне проживання з весни 2018 року за адресою [ADDRESS] , де остання прожила до листопада 2018 року і померла у віці [INFO] . Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~р.\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статей 1218, 1220, 1221, 1223, 1258\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 27\~ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом статті 1269, частини 1 статті 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268\~ЦК України для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи за заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Оскільки спадковим майном у даному випадку є будинок за адресою: [ADDRESS] , необхідно зазначити, що відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання спадкодавця до моменту смерті останньої не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною 3 статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 07 січня 2023 року у справі № 227/5018/21. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, по [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, у шестимісячний строк не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до частини 3 статті 1268\~ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до частини 7 статті 235\~ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved