Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У січні 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну прізвища малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона з 15.03.2013 по 12.06.2015 р перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні. Вказує, що 12.04.2021 року нею був зареєстрований шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивачка вказує, що у її доньки [PERSON] від першого шлюбу, з`явились рідні сестричка [PERSON] , 2021 р.н. та та братик [PERSON] , 2024 р.н., тому наразі виникла ситуація, коли в їх родині донька [PERSON] носить прізвище « [PERSON] », а інші члени родини носять прізвище « [PERSON] ». Вважає, що дана розбіжність між прізвищем дитини доньки [PERSON] , її сестричкою та братиком, її мамою, спричиняє дискомфорт у спілкуванні з однолітками, погіршення відносин дитини у колективі та ставлення до неї інших осіб із метою уникнення моральних травм дитини є доцільність заміни прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » і це не суперечить інтересам дитини. Крім того, різниця в прізвищах породжує непорозуміння з причин наявності відмінності прізвища доньки [PERSON] та решти членів родини, особливо під час виїзду закордон. Донька не спілкується зі своїм біологічним батьком та не хоче мати його прізвище, натомість бажає мати прізвище « [PERSON] ». Вітчим фактично замінив [PERSON] батька, піклується про неї, їхній сім`ї присвоєно статус багатодітної сім`ї . Позивач зазначає, що [PERSON] з 2014 року з їхньою спільною донькою не проживає, фактично не спілкується з нею, вихованням та утримання дитини не займається, за місцем проживання характеризується негативно, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря психіатра. Відповідач останні роки почав виїжджати за кордон та перебуває там і на даний час. Відповідач заперечує та не надає свою згоду на зміну прізвища доньки. Посилаючись на наведене, а також на те, що зміна прізвища дитини, буде відповідати її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку, просить змінити прізвище малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на « [PERSON] », зобов`язати Новоселицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження №18 від 26.05.2014 року, а саме змінити прізвище [PERSON] , [INFO] із « [PERSON] » на « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. Процесуальні дії по справі. Подані заяви (клопотання) сторін 23 січня 2025 року ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 18.02.2025 року представником відповідача адвокатом Якобишеною Т.Д. подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Відзив обгрунтовано тим, що [PERSON] з 22.06.2015 року є особою з інвалідністю ІІ групи, безтерміново, інвалід з дитинства. Зазначає, що дійсно з моменту припинення фактичних шлюбних стосунків, їхня донька проживає разом із позивачем, однак він постійно спілкувався із донькою, забирав доньку до себе додому, де вони проводили разом час та дозвілля, купував подарунки, тому посилання позивача у позові, що він самоусунувся від виховання доньки не відповідає дійсності. На початку 2022 року він дійсно виїхав за кордон, де проживає по теперішній час та до його від`їзду особисто надавав позивачці кошти на утримання доньки, а після виїзду за кордон його мати, [PERSON] (бабуся дитини) систематично надавала особисто позивачці або його доньці кошти на утримання дитини. Крім того він для того, щоб мати можливість спілкуватися із донькою, брати участь у її вихованні, купив для доньки телефон [PERSON] , який передав через свою матір (бабусю дитини). Остання передає від нього подарунки на день народження доньки та свята, він в добровільному порядку сплачує аліменти. Він дійсно недостатньо приділяє уваги своїй дитині через те що перебуває закордоном, а саме в США та через велику різницю в часі, однак недостатня участь батька у вихованні дитини не може бути підставою для зміни прізвища дитини. Він має бажання спілкуватися із донькою, але на його думку, через вплив позивачки на доньку, остання уникає телефонних розмов з ним. З приводу того, що він не спілкується з класним керівником вказує, що його мати на його прохання постійно цікавиться успіхами дитини, відвідує її в навчальному закладі і про все йому розповідає. Що стосується акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, згідно якого виявлено, що відповідач участі у вихованні доньки [PERSON] не приймає, ніякої допомоги не надає, то не зрозуміло на підставі яких документів встановлено дану інформацію. Щодо наданих до суду постанов та вироку суду відносно нього, то вважає, що надані документи не мають значення для справи, з моменту постановлення даних рішень суду сплинуло майже десять років та з того часу в нього не було жодних правопорушень та притягнень до адміністративної чи кримінальної відповідальності. З приводу посилань позивача на те, що він перебуває на обліку у лікаря психіатра, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу свого захворювання, то зазначає, що причиною хвороби епілепсії є нещасний випадок та отримана травма, який трапився в дитинстві, а не регулярне або тривале вживання наркотичних засобів, а також хронічна алкогольна залежність, як про це зазначила позивач у позові. Наголошує, що їхній спільній доньці десять років і рішення про зміну прізвища дитини продиктоване їй позивачкою, з якою у нього існує конфлікт, оскільки дитина в силу свого віку не може самостійно приймати подібні рішення. Разом з тим, коли дитині виповниться бодай 15 років і вона зможе самостійно розуміти чого сама бажає, він не заперечуватиме щодо зміни прізвища дитини. 18.02.2025 представником відповідача адвокатом Якобишеною Т.Д. подано клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду цивільної справи №724/689/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, яка перебуває на розгляді в Новоселицькому районному суді Чернівецької області. 20.02.2025 представником позивача подано клопотання про витребування доказів по справі. 23.02.2025 року представником позивача адвокатом Боднарюком В.І. подано відповідь на відзив, в обгрунтування якої зазначає, що фактично після розірвання шлюбних відносин, відповідач взагалі не цікавиться дитиною, жодного разу не проводив з нею дозвілля, не купував подарунків протягом багатьох років, став для Софії чужою людиною. Незважаючи на визнання факту перебування за кордоном, [PERSON] може змінити свої пояснення. Крім того, щодо посилань відповідача на те, що через вплив позивачки, донька уникає телефонних розмов з ним, то, як вбачається з відповіді на адвокатський запит, відповідач не звертався до служби у справах дітей Топорівської сільської ради із заявою щодо чинення йому перешкод у спілкуванні з його малолітньою донькою або встановлення днів, як батьку для спілкування з дитиною. Зазначає, що з даним позовом про зміну прізвища дитини позивач звернулася, так як цього бажає сама малолітня [PERSON] , дитина неодноразово звертається до матері та вітчима, який в ході тривалого спільного проживання та турботи став для неї справжнім батьком із проханням про зміну прізвища на « [PERSON] » та зміна прізвища дитини є її величезним бажанням та відповідає її інтересам. Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів та у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовільнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, на адресу суду від представника надійшло клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування в особі Топорівської сільської ради Чернівецької області, Служби у справах дітей Топорівської сільської ради Чернівецької області, Новоселицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце судового засідання повідомлялися завчасно в установленому законодавством порядку, що підтверджується довідками про доставлення судових повісток до електронного кабінету установ. Від представника органу опіки та піклування Топорівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі, орган опіки не заперечує проти будь-якого рішення по справі (а.с.107). Фактичні обставини встановлені судом Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши думку малолітньої [PERSON] , 2014 р.н., в присутності психолога, суд дійшов висновку до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2013 по 12.06.2015 року, який розірвано рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.06.2015 року (а.с.10-11). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження?дитини: серії [NUMBER] , виданим 26.05.2014 року виконавчим комітетом Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області (а.с.9). Прізвище дитини записано відповідно до статті 145 СК України. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір?ю. 12 квітня 2021 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , 1995 р.н., і змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.21). Згідно довідки Колінковецького старостинського округу Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №45 від 15.01.2025 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача від 29.02.2024, [PERSON] проживає і зареєстрована в [ADDRESS] разом з нею проживають члени сім`ї: чоловік [PERSON] та діти: [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 2021 р.н. та [PERSON] , 2024 р.н. (а.с.24-25). З довідки Закладу дошкільної освіти «Сонечко» Чернівецького району Чернівецької області від 18.03.2024 за №20-01/35, вбачається, що за період навчання малолітньої [PERSON] , 2014 р.н., в садочку з 2017 по 2020 рік батько [PERSON] контакту з садочком не підтримував, дитиною не цікавився, з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував, дитину до садочка відводила та забирала мати (а.с.26). Відповідно до характеристик, виданих «Опорним закладом освіти - Колінковецький ліцей Топорівської сільської ради» Чернівецького району Чернівецької області, на ученицю [PERSON] , остання навчається у закладі з 2020 року, мати дитини бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям [PERSON] , забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує високий рівень навчання дівчинки. Батько [PERSON] з дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся (а.с.27-28). Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №093288 від 22.06.2015 року (а.с.56). Відповідач у відзиві на позов зазначив, що він на початку 2022 року виїхав закордон де проживає по теперішній час. Факт перебування [PERSON] з 18.01.2022 року по теперішній час за кордоном, підтверджується відомостями з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.05.2024 року (а.с.39). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є чоловіком позивача. Почав зустрічатися з позивачкою, коли [PERSON] була маленькою. [PERSON] вихованням та утриманням дитини не займався, долею дитини не цікавився, лише бабуся (мати відповідача) приходила до онуки та передавала подарунки від тата. Він та його дружина будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною не чинили. Коли відповідач дізнався, що подано позов про позбавлення батьківських прав, тоді почав робити спроби, щоб налагодити відносини з донькою, передавати подарунки через бабусю на свята, перераховувати кошти на утримання дитини та подарував мобільний телефон. Дитина не бажає спілкуватися з біологічним батьком, вважає його батьком та бажає бути на одному прізвищі з всією родиною. Свідок [PERSON] в суді показала, що є тіткою позивача, дитина [PERSON] виросла на її очах. Батько з дитиною дуже рідко спілкувався, інколи возив її у парк, інколи вітав на день народження. Їй відомо, що бабуся [PERSON] (мати відповідача) приходила до школи на свято, щоб привітати та передати телефон і гроші, а також просила поспілкуватися з батьком по телефону, але дитина не захотіла. Свідок [PERSON] в суді показала, що є сестрою чоловіка позивачки. Її брат [PERSON] завжди добре ставиться до [PERSON] , як до рідної доньки, опікується нею, та не був проти, щоб рідний батько приходив до дитини. Проте [PERSON] вихованням дитини не займався, дитина згадувала його з «невеселою ноткою», чекала від нього подарунків. Бабуся (мати відповідача) приходила до школи, щоб зустрітися з онукою. Згідно відомостей наданих Відділом службою у справах дітей Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 28.03.2024, вбачається, що [PERSON] до служби у справах дітей з заявами щодо чинення йому перешкод у спілкуванні з його малолітньою донькою [PERSON] , 2014 р.н., або щодо встановлення йому днів, як батьку, для спілкування із дитиною не звертався (а.с.31). В судовому засіданні, в присутності психолога [PERSON] , була з`ясована думка малолітньої [PERSON] , 2014 р.н, яка висловила прихильне ставлення до матері та її чоловіка, якого дитина добре сприймає. Дитина знає, що у неї є рідний батько [PERSON] , але вона його не пам`ятає, спілкуватися з ним не бажає, бо він її покинув і не дзвонив. Подарував їй телефон, але вона його номер «заблокувала». Бажає змінити прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », щоб бути на одному прізвищі з усіма членами родини. Бабуся (татова мама) приходила до неї до школи, просила щоб вона поспілкувалася з татом та приходила до неї у гості, але вона не захотіла. Згідно висновку за результатами психологічної діагностики малолітньої [PERSON] , 2014 р.н., наданого 22.03.2024 практичним психологом ОЗО «Колінковецький ліцей» [PERSON] , встановлено, що дитина перебуває в стані підвищеної емоційної напруги, високий рівень тривожності, імпульсивності у зв`язку з суперечками між родичами щодо позбавлення батьківських прав. Дитина бачить своє майбутнє в сім`ї матері та її чоловіка, якого вважає батьком. Дівчинка прихильно ставиться до них і хоче бути з родиною на одному прізвищі. Щодо біологічного батька у дитини ставлення переважно нейтральне, через те, що батько не цікавиться її життям і не приймав у ньому участі, жодної характеристики своєму батькові вона дати не може, бо особисто вона його майже не знає, а всі спогади стосуються раннього дитинства і дуже не чіткі (а.с.32-33). Згідно висновку за результатами психологічної діагностики малолітньої [PERSON] , 2014 р.н., наданого 23.10.2024 практичним психологом ОЗО «Колінковецький ліцей» [PERSON] , встановлено, що психоемоційний стан дитини стабільний, рівень тривожності в межах норми, психологічний клімат в родині сприяє психосоціальному розвитку дитини. Дівчинка бачить своє майбутнє в сім`ї матері та її чоловіка, якого вважає батьком, вона прихильно ставиться до них і хоче бути з родиною на одному прізвищі (а.с.34). Предметом спору в цій справі є зміна прізвища дитини, у зв`язку із зміною прізвища одним із батьків. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Сімейні спори, які стосуються інтересів дітей та їх батьків, необхідно розглядати з урахуванням принципів правового статусу дитини, які закріплені у Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року) (далі - Конвенція ООН про права дитини), зокрема, при ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси мають першорядне значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися, держава має позитивні зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку (забезпечує у максимально можливій мірі безпечне життя і здоровий розвиток дитини). Кожна дитини відповідно до статті 7 Конвенції ООН про права дитини має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції ООН про права дитини визначено обов`язок держави поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності, Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до\~статті 145 СК України\~прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частинами третьою, п`ятою\~статті 148 СК України\~передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища\~дитини спір\~між ними\~щодо такої\~зміни може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом.\~При вирішенні\~спору беруться\~до уваги\~виконання батьками\~своїх обов`язків\~щодо дитини,\~а також\~інші обставини,\~які засвідчують\~відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тлумачення частини п`ятої\~статті 148 СК України, здійснене Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто, інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. Інтереси дитини у зміні прізвища можуть полягати у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів її сім`ї. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її вихованні, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною, зокрема, шляхом зміни прізвища. При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 13 квітня 2020 року у справі № 496/904/18 та від 01 квітня 2020 року у справі № 234/19213/17 зазначено, що при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також врахувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її виховані, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною шляхом зміни прізвища. Постанова Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 та постанова Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки, враховані судом першої інстанції, про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного не піклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19. У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та, залежно від обставин відповідної справи, вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька/матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у відзиві на позов зазначає, що він щоб мати можливість спілкуватися із донькою, брати участь у її вихованні, придбав та передав для доньки мобільний телефон, який передала доньці його мати (бабуся дитини), передає подарунки на день народження та свята та в добровільному порядку сплачує аліменти, даний факт в суді підтвердила сама позивач, свідки та малолітня дитина, а також підтверджується квитанціями доданими до відзиву про перерахування відповідачем коштів на ім`я позивача (а.с.57-60). Наведене, а також обставини справи вказують на небайдужість батька до своєї доньки, до її життя та інтересів, про намагання батька дитини налагодити з нею контакт та вчинення дій з метою недопущення втрати зв`язку з нею. Невідвідування відповідачем батьківських зборів, не прийняття участі в заходах, які проводяться навчальним закладом, не свідчать про умисне та свідоме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків і не є підставою для зміни прізвища дитини. Як вбачається з показів свідків, бабуся дитини (мати відповідача) відвідує онуку у школі, спілкується з нею, намагається налагодити контакт батька з донькою через телефон, про що також повідомила малолітня дитина. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції з прав дитини, яка зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. З висновку\~психолога встановлено,\~що дитина\~в ході\~бесіди повідомила\~про те,\~що бачить\~своє майбутнє\~в сім`ї\~матері та\~її чоловіка,\~якого вважає\~батьком,\~вона прихильно\~ставиться до\~них і\~хоче бути\~з родиною\~на одному\~прізвищі.\~Разом з\~тим,\~з висновку\~вбачається,\~що дитина почувається винною\~в тому,\~що зараз\~відбувається і\~в тому,\~що мама\~так багато\~переживає та\~на думку\~дитини саме\~через це\~почалася «юридична\~тяганина» (а.с.32-34). Оскільки між батьками дитини існує конфлікт і дитина після припинення спільного проживання батьків проживає разом з матір`ю, відносини з якою для неї є пріоритетними, з`ясована судом думка дитини не може вважатися визначальною, та бути переважними підставами при вирішенні питання про зміну її прізвища, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її справжнім інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх, емоційних факторів, яким дитина в силу свого віку та життєвого досвіду неспроможна надавати виважену та правильну оцінку. Суд погоджується, що думка дитини є важливою, проте вона не може бути вирішальною, як не може бути безумовним свідченням того, що зміна прізвища дитини призведе до забезпечення як найкращих інтересів дитини. Суд зазначає, що відповідне сприйняття дитиною свого прізвища значною мірою залежатиме саме від добросовісного виконання її матір`ю свого обов`язку, відсутності з її сторони негативних суджень щодо нього. На теперішній час немає підстав уважати, що батькове прізвище якимось чином суперечить інтересам дитини. Судом береться до уваги рівність прав обох батьків щодо прав та інтересів дитини, яка з досягненням більш зрілого віку зможе висловити свою думку стосовно вибору прізвища, тоді як на теперішній час, з огляду на юний вік доньки сторін, це є неможливим. Та обставина, що між відповідачем та дитиною відсутній будь-який зв`язок, пов`язана з тим, що на дитину певним чином впливає фактор постійного проживання і спілкування разом з мамою і вітчимом, відсутність належного та повноцінного спілкування із батьком через образу на нього. Суд враховує позицію [PERSON] , його категоричне заперечення щодо зміни прізвища спільної доньки, його поведінку відносно дитини, бажанням брати участь у її житті, вихованні, утриманні, неможливості у повному обсязі виконувати свої батьківські обов`язки у зв`язку з тривалим перебуванням за кордоном. Зміна прізвища доньки, може позбавити її коріння, спорідненості з батьком, що вважає неприпустимим. Доводи позивача про ймовірність майбутніх непорозумінь та труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми через те, що мати та дитина мають різні прізвища, є тільки припущеннями та суб`єктивними оціночними твердженнями позивачки, які не можуть бути підставою для зміни прізвища дитини. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довела необхідності зміни прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також того, що зміна прізвища буде відповідати інтересам дитини, сприятиме її психологічному та гармонійному розвитку. Розподіл судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed