Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

1.14 січня 2025 року Позивачка, від імені якої діє адвокат Довгань С.В., подала позов до Відповідача. Вона просила розірвати договір купівлі-продажу куртки від 03 грудня 2024 року, а також стягнути з Відповідача 1250,00 грн сплачених за товар, 330,00 грн сплачених за пересилку, 20 000 грн компенсації моральної шкоди. 2.У позові представник Позивачки вказував, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 20000,00 грн, докази чого будуть подані додатково. У прохальній частині позову заявлено вимогу про стягнення з Відповідача судових витрат. 3.10 березня 2025 року Суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу й ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково, стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 1250,00 грн, що сплачені за товар; 330,00 грн, сплачених за пересилку. У частині позовних вимог щодо стягнення 20 000,00 грн компенсації моральної шкоди було відмовлено. 4.11 березня 2025 року копія судового рішення була доставлена до електронного кабінету Позивача та його представника. 5.15 березня 2025 року, тобто в 5-ти денний строк після ухвалення рішення, представник Позивачки подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Заявник просить вирішити питання розподілу судових витрат у справі, стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн 6.02 квітня 2025 року Суд постановив ухвалу про прийняття заяви до розгляду, роз`яснив Відповідачу про право надати свої заперечення щодо цієї заяви та розміру витрат, які заявник намагається компенсувати, протягом 5 днів з дня отримання цієї ухвали. 7.03 квітня 2025 року ця ухвала була доставлена до електронного кабінету учасників судового процесу в підсистемі "Електронний Суд". 8.Відповідач свої заперечення щодо заяви та розміру судових витрат не подав, тому Суд розглядає заяву за наявними матеріалами справи. 9.Суд вирішив, що заяву слід задовольнити частково з таких підстав. 10.За змістом пункту 3 частини першої та частини п`ятої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, або відмовити у прийнятті додаткового рішення. 11.Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. 12.Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України); 2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3)розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). 13.Подібний висновок викладено у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21. Щодо попереднього визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу 14.Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 134 ЦПК України). 15.Представник Позивачки у позові зазначив, що орієнтований розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу становить 20 000,00 грн, докази яких будуть подані додатково. 16.Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частина третя статті 134 ЦПК України). 17.У заяві, поданій 11 березня 2024 року, Заявник повідомив, що загальна сума понесених судових витрат складає 22 000,00 грн. 18.З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, представник Позивачки просить стягнути 16 500,00 грн фактичної суми судових витрат (22000/4х3=16500). Розрахунок цієї суми базується на тому, що суд задовольнив три з чотирьох позовних вимог, а саме: розірвання договору, повернення вартості куртки та відшкодування витрат на пересилку товару). Щодо подання доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат 19.Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України). 20.Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України). 21.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). 22.Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19) зробила висновок, що "вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні". 23.Правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку, коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 620/2936/20). 24.У постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року в справі № 160/16902/20 зазначено, що за загальним правилом, питання про стягнення витрат на правову допомогу має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). 25.Верховний Суд також зробив висновок, що тлумачення частини першої статті 246 ЦПК України та частини восьмої статті 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Натомість наслідком закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, є залишення заяви без розгляду (постанова від 13 лютого 2024 року у справі № 757/33206/22-ц, провадження № 61-8292св24). 26.Верховний Суд, вирішуючи питання про застосування частини першої статті 246 ЦПК України, погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви в частині стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги, оскільки адвокат подав заяву протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення, яка не містить обґрунтування поважності причин неподання останнім доказів судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі (пункт 167 постанови від 19.02.2025 у справі № 757/38861/20-ц, провадження № 61-9296св24). 27.Верховний Суд також звертав увагу на те, що за змістом частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України, якщо сторона у справі до закінчення судових дебатів у справі не подала докази понесених нею судових витрат, то відповідні докази вона може подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у заяві про компенсацію судових витрат, поданій після закінчення судових дебатів, має бути обґрунтування поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір цих витрат, до закінчення судових дебатів (див. постанову від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, згідно з якою залишена в силі ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати). 28.У постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 752/3905/22 (провадження № 61-7008св23) Верховний Суд підтримав цей висновок, що докази найпізніше датовані майже за місяць до дати проведення судових дебатів у справі. Саме тому у заяві банку про компенсацію судових витрат і підтвердження їхнього розміру за змістом частини першої статті 246 ЦПК України мало бути обґрунтування поважності причин неподання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів. Проте такого обґрунтування немає. Тому у суду першої інстанції не було підстав для стягнення з позивача частини витрат банку на професійну правничу допомогу, а також для відмови у задоволенні заяви банку про стягнення іншої частини цих витрат (пункт 61). 29.У постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23) Верховний Суд зазначав, що: «у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат". Цей висновок був врахований і в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21 (провадження № 61-10543сво23). 30.У справі, що розглядається, Заявник на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до заяви надав Суду: 1)копію договору про надання правової допомоги від 16 грудня 2024 року, що підписаний між адвокатом Довгаль С.В. та [PERSON] . Відповідно до цього договору розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Клієнт також зобов`язується додатково виплатити адвокату "гонорар успіху" в розмірі 10% від присудженої на користь клієнта грошової суми та/або ринкової вартості рухомого чи нерухомого майна або іншого матеріального блага. 2)додаткову угоду до цього договору від 16 грудня 2024 року, відповідно до якої сторони визначили розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, а саме: ?вартість однієї години роботи адвоката становить 2000,00 грн; ?особиста участь адвоката в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції - 5000 грн; ?участь адвоката в судовому засіданні в режимі відео конференції - 3000,00 грн; ?підготовка адвокатом заяв по суті справи 10 000,00 грн; ?підготовка адвокатом заяв з процесуальних питань 5000,00 грн; ?надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань 2000 грн/година; ?підготовка адвокатом апеляційної/касаційної скарги - 10 000 грн/документ; ?транспортні видатки адвоката на прибуття в кожне судове засідання судів першої та апеляційної інстанції 2000 грн/засідання (м. Київ, Київська область), 5000-15000 грн/засідання (за межами Київської області в залежності від відстані: 400 км. - 15 000 грн/засідання). За цією додатковою угодою сторони погодили, що "факт надання правової допомоги підтверджується актом приймання-передачі правової допомоги та грошових коштів". 3)акт приймання-передачі правової допомоги та грошових коштів, який сторони підписали 13 березня 2025 року. За цим актом Позивачка та адвокат підтвердили факт отримання від адвоката таких послуг: надання адвокатом клієнту правової консультації - 2 000,00 грн; підготовка та подання до адвокатом до суду позовної заяви - 10 000,00 грн; підготовка та подання до адвокатом до суду відповіді на відзив - 10 000,00 грн, а також факт отримання адвокатом коштів в сумі 22 000,00 грн. 31.Суд бере до уваги, що Заявник у позовній заяві повідомляв про намір подати докази на підтвердження витрат додатково. Акт-приймання передачі правової допомоги та грошових коштів сторони до договору сторони підписали 13 березня 2025 року, тобто після ухвалення рішення. Такі обставини підтверджують поважність причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених витрат на правову допомогу, до ухвалення судового рішення у справі, 32.При визначенні розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, Суд не знайшов підстав для зменшення витрат, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності шляхом подання відповідно заяви. 33.Відповідач не доводив Суду неспівмірність судових витрат зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, тощо, і не заявляв відповідне клопотання про зменшення судових витрат за правилами частини шостої статті 137 ЦПК України. 34.Отже, відповідно до конкретних обставин справи та пасивної поведінки Відповідача щодо участі у вирішенні питання про розподіл судових витрат, Суд з метою визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, виходить з розміру витрат - 22 000,00 грн, які Позивачка сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, що встановлений судом на підставі поданих Позивачкою доказів (договору, додаткової угоди, акту приймання-передачі правової допомоги та грошових коштів, який сторони підписали 13 березня 2025 року). щодо розподілу витрат судом 35.Стаття 141 ЦПК України регламентує розподіл судових витрат (як судового збору, так і інших витрат), визначаючи загальне правило, згідно з яким інші (крім судового збору) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони справи (позивача та відповідача) залежно від результатів розгляду позовних вимог за вирішенням спору по суті (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2024 року у справі № 921/357/20, провадження № 12-48гс24). 36.Зокрема, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України). 37.Заявник, помилково тлумачить зміст терміну «розмір» задоволених позовних вимог як еквівалент кількості заявлених вимог. Зважаючи на загальноприйняте значення слова «розмір», як «величина грошової оплати або винагорода за що-небудь», в аспекті статті 141 ЦПК України у буквальному значенні цей термін слід розуміти як суму, присуджену судом до виплати згідно з рішенням. Іншими словами «розмір задоволених позовних вимог» перш за все стосується майнового спору, тобто грошового еквіваленту. 38.Окрім того, частина третя стаття 141 ЦПК України визначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, Суд звертає увагу на те, що наявність або відсутність клопотання іншої сторони про зменшення витрат, передбаченого частиною шостою статті 137 ЦПК України, не впливає на обов`язок Суду враховувати ці обставини при розподілі всіх судових витрат. Суд бере до уваги ці обставини незалежно від того, чи інша сторона подала клопотання про зменшення витрати на професійну правничу допомогу. 39.Звертаючись з позовом у цій справі, Позивач заявив одну немайнову вимогу (розірвання договору) та дві немайнові вимоги: 1580,00 грн (1250,00 грн сплачених за товар, 330,00 грн сплачених за пересилку), 20 000 грн компенсації моральної шкоди. 40.Суд задовольнив немайнову вимогу про розірвання договору купівлі-продажу куртки, а також майнову вимогу у розмірі 1580,00 грн та відмовив у стягненні моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. Отже, Суд задовольнив позов частково, а саме: 1580 гривень з 21580, що становить 7,32%, 41.При цьому Суд,

Outcome: partial