Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором № 4202785 від 03.11.2021 у розмірі 24760,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а також витрати, понесені на правову допомогу, в розмірі 9000,00 грн. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи просить проводити без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.11.2021 між ТзОВ "МІЛОАН" (далі Кредитодавець та/або ТОВ "МІЛОАН") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 4202785 (далі - Договір). Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов?язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (Фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов?язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов?язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідачка не виконує свої зобов?язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.01.2022 було укладено договір № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТзОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4202785. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4202785. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 4202785. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаним договором, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 24760,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 19600,00 грн. та заборгованість за комісіями - 1160,00 грн. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подала, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 35). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 17.03.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін Ухвалою суду від 01.04.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про розгляд даної справи, відзиву на позов не подала, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 03.11.2021 між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] на підставі анкети-заяви останньої було укладено Договір про споживчий кредит № 4202785 (далі - Договір) (а.с. 12-18). Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов?язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (Фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов?язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. Згідно з п. 1.3. договору кредит надається строком на 15 днів з 03.11.2021 (строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 6960,00 грн. (п. 1.5 Договору). Згідно з п. 1.5.2. Договору комісія за надання кредитом: 1160,00 грн., які нараховуються за ставкою 29,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно з п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. ТзОВ «Мілоан» перерахувало відповідачці на виконання умов договору № 4202785 кошти в розмірі 4000,00 грн., що підтверджується довідкою від 07.02.2025 (а.с. 19). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4202785 нарахування процентів, з урахування пролангації, здійснювалося за період з 04.11.2021 по 17.01.2022, та заборгованість за кредитним договором становить розмірі 18960,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 13800,00 грн. та заборгованість за комісіями - 1160,00 грн. (а.с. 20-21). 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4202785, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , на загальну суму 18960,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості відповідачки перед ТОВ «Вердикт Капітал» у неї станом на 10.01.2023 наявна заборгованість за кредитним договором № 4202785 у розмірі 24760,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13800,00 грн., нараховані відсотки зг.кр.дог. за період з 26.01.2022 по 23.02.2022 5800 грн., заборгованість з комісії - 1160,00 грн.(а.с. 22). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимог №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» та відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4202785, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , на загальну суму 24760,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідачки станом на 14.02.2025 наявна заборгованість за кредитним договором № 4202785 у розмірі 24760,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 19600,00 грн. та заборгованість за комісіями - 1160,00 грн. (а.с. 23). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог та відповідачкою у відзиві на позов, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.\~639\~ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 7 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12\~цього\~Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612\~ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст.\~1048\~цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.\~1050\~ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 03.11.2021 між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 4202785. Первісний кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти відповідно до умов договору, що не заперечується останньою. Разом з тим відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй позикодавцем кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Разом з тим, після отримання ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за спірним кредитним договором вказаним товариством безпідставно поза межами строку дії договору (з урахуванням пролонгацій) здійснило нарахування відсотків у розмірі 5800,00 грн., а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за кредитним договором № 4202785 у розмірі 13800,00\~грн. за період дії вказаного договору з врахуванням його пролонгації. А тому,\~оцінивши досліджені\~докази в\~їх сукупності,\~враховуючи,\~що відповідачка\~істотно порушила\~умови спірного\~кредитного договору,\~а,\~зокрема,\~у встановленому\~порядку та\~строки не\~погашала кредит,\~проценти за\~користування ним\~та комісію,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовна\~заява ТОВ\~«Коллект Центр»\~підлягає частковому\~задоволенню,\~а з\~відповідачки на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 4202785\~у розмір\~18960,00\~грн.,\~з яких:\~4000,00\~грн.\~заборгованості за\~тілом кредиту,\~13800,00\~грн.\~заборгованості за\~нарахованими процентами\~та 1160,00\~грн.\~заборгованості за\~комісіями, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог А тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 1854,96 грн. (2422,40 грн. х 18960,00 грн. / 24760,00 грн.) сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», заявку № 145 від 01.01.2025 про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «Коллект Центр» звертається до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] а саме: надання усної консультації з вивченням документів в розмірі 3000,00 грн. та складання позовної заяви до суду в розмірі 6000,00 грн., витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 на суму 9000,00 грн. Водночас, на думку суду, вимоги про стягнення витрат за надання усної консультації вартістю 3000,00 грн. необхідно залишити без задоволення, оскільки така послуга охоплюється єдиною метою надання правничої допомоги і окремого вартісного значення не має, оскільки виконання такої роботи є безумовним при наданні правничої допомоги. Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки пропорційно до задоволених позовних вимог 4594,51 грн. (6000,00 грн. х 18960,00 грн. / 24760,00 грн.), як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, ст.ст. 6, 204, 207, 512, 526, 536, 614, 625-628, 638, 639, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1078, 1079 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved