Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

До суду звернулася позивачка з позовом про стягнення заборгованості. Позовну заяву мотивувала тим, що 11 жовтня 2023 року відповідачі позичили у неї гроші, які зобов`язалися повернути протягом 10 місяців, про що написали 11.10.2023 розписку, де вказали що повернуть їй 170 тис. грн., тобто до 12.08.2024. Крім того, 17.10.2023 відповідачі позичили у позивачки гроші 100000 грн., які зобов`язалися повернути протягом 10 місяців, фіксованою сумою кожного місяця. Відповідачі повернули кошти у сумі 75 тис. грн., а решту не повернули, що підтверджується перепискою в месенджері «Телеграм». Просить суд стягнути з відповідачів борг у сумі 195 тис. грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили. Дослідивши докази, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії боргової розписки від 11 жовтня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] гроші в розмірі 150000,00 грн. на термін 10 місяців з можливістю повернути кошти раніше та зобов`язались повернути суму в розмірі 170000,00 грн. Відповідно до копії боргової розписки від 17 жовтня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] гроші в розмірі 100000,00 грн. на термін 10 місяців. Як вбачається з відміток на борговій розписці від 11.10.2023 року відповідачки 15.12.2023 року повернули 30000,00 грн., 28.01.2024 8000,00 грн., 100,00 євро, 18000,00 грн., що разом склало 30000,00 грн., 06.08.2024 року 100,00 доларів, 6000,00 грн., що разом склало 10000,00 грн., 08.08.2024 року 5000,00 грн., та 10.04.2024 1000,00 грн. А загалом за борговою розпискою від 11.10.2023 року відповідачками було повернуто суму в розмірі 76000,00 грн. Відміток про виконання зобов`язань по сплаті боргу за розпискою від 17.10.2023 року, дана розписка не містить. Відповідачки також не надали доказів часткового виконання зобов`язань за розпискою. Відносини, що склалися між сторонами регулюються нормами цивільного законодавства (Цивільного кодексу України далі ЦК України), які регулюють отримання позики. Так, ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1047 ЦК України визначено, що\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Право на отримання процентів позикодавцем від позичальника передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Суд не бере до уваги докази, які надані позивачкою у вигляді скріншотів переписки з соціальних мереж, оскільки згідно\~ст. 306 ЦК України\~фізична особа\~має право\~на таємницю\~листування,\~телеграм,\~телефонних розмов,\~телеграфних повідомлень\~та інших\~видів кореспонденції.\~Листи,\~телеграми та\~інші види\~кореспонденції можуть\~використовуватися,\~зокрема шляхом\~опублікування,\~лише за\~згодою особи,\~яка направила\~їх,\~та адресата.\~Якщо кореспонденція\~стосується особистого\~життя іншої\~фізичної особи,\~для її\~використання,\~зокрема шляхом\~опублікування,\~потрібна згода\~цієї особи.\~Кореспонденція,\~яка стосується\~фізичної особи,\~може бути\~долучена до\~судової справи\~лише у\~разі,\~якщо в\~ній містяться\~докази,\~що мають\~значення для\~вирішення справи.\~Інформація,\~яка міститься\~в такій\~кореспонденції,\~не підлягає\~розголошенню. Порушення таємниці кореспонденції може бути дозволено судом у випадках, встановлених законом, з метою запобігання кримінальному правопорушенню чи під час кримінального провадження, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо. Оскільки в матеріалах справи відсутня згода осіб, які направляли повідомлення та адресатів даної переписки, суд не бере такі докази до уваги. Таким чином відповідачки відповідно до умов укладених договорів між сторонами зобов`язані були повернути позивачці борг у сумі 170000,00 грн. за борговою розпискою від 11.10.2023 року до 11 серпня 2024 року, а за борговою розпискою від 17.10.2023 року борг в розмірі 100000,00 грн. до 17 серпня 2024 року. У строк вказаний у розписках кошти були повернуті частково, а саме в розмірі 76000,00 грн. Позивачем в позовній заяві зазначено, що відповідачі повернули 75000,00 грн., проте з відміток на борговій розписці від 11.10.2023 року вбачається, що повернута сума становить 76000,00 грн., а борг становить 94 тис. грн. Відтак, загальний борг відповідачок перед позивачкою становить 194000,00 грн., який і підлягає стягненню на користь позивачки з відповідачок солідарно. Понесені витрати сторін судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню пропорційно до задоволенню вимог відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дані витрати є обґрунтованими наданими суду документами та відповідають складності цивільної справи та ціні позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial