Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.10.2018 у розмірі 32220,88 гривень станом на 12.08.2024, що складається з: 27647,06 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4573,82 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету- заяву № б/н від 24.10.2018 та приєданалась до Умов та правил надання банківських послуг в такій редакції, що діяла на дату підписання. З моменту підписання відповідачем заяви, між ним та позивачем був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. На підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 41000,00 гривень. Далі у процесі користування рахунком 18.11.2022 відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підстав якої отримано додаткову кредитну карту та погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, тобто відповідач був обізнаний про умови нарахування відсотків. У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення військової агресії російської федерації позивач пішов на зустріч відповідачу та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року розмір 0 %, а в подальшому з 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Відповідач станом на 12.08.2024 має заборгованість 32220,88 гривень, яка складається з: 27647,06 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4573,82 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач продовжує порушувати умови договору та не виконувати свої зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою суду від 22.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 11.12.2024. У судове засідання 11.12.2024 сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Позивач у позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи без його представника та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його належне повідомлення про розгляд справи відкладено на 29.01.2025. У судове засідання 29.01.2025 сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 09.03.2025. У судове засідання 09.03.2025 сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`являвся, про причини неявки до суду не повідомляв, не подав відзив, враховуючи, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~та ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст.\~244\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі -\~ЦПК України) суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав проголошення судового рішення (з урахуванням перебування судді у відпустці з 24.03.2025 по 28.03.2025) до 02.04.2025. Станом на момент розгляду справи інші заяви по суті справи, окрім позовної заяви, у матеріалах відсутні. Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків. Згідно\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1\~ст. 5 ЦПК України). Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.1\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1\~ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами\~ст. 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст. 628 ЦК України). Положеннями\~ст. 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3\~ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055 ЦК України\~встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно доч.ч.1,2ст.205 ЦК Україниправочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк (надалі Анкета-заява), у якій зазначено, що підписуючи цю анкету-заяву вона згодна зі ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов і правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» (надалі Умови та правила). Таким чином 24.10.2018 сторони уклали договір договір банківського рахунку та генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка». Згідно заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, реальна річна процента ставка становить 42,0%. Банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених договором (п. 2.1.1.2.1. Умов та правил). Тип кредиту відновлювальна кредитна лінія. Відновлювальна кредитна лінія вид кредиту, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії (п. 2.1.1.2.2. Умов та правил). Мета кредиту споживчі цілі (п.2.1.1.2.3. Умов та правил). Згідно п. 2.1.1.2.4. Умов та правил строк кредиту -12 місяців. При цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше за 30 календарних днів до дати повернення кредит банк не повідомить клієнта про припинення кредитування (…). Загальний розмір кредиту сума коштів, які надані та/або можуть бути надані клієнту на умовах цього договору (п. 2.1.1.2.5. Умов та правил). Сторони узгодили, що в період строку користування кредитом клієнт має право змінювати вид кредитної карти. При цьому сторони узгодили, що в такому разі платність за користування кредитом може змінюватись в сторону збільшення, так і в сторону зменшення відповідно до діючих тарифів банку для відповідного типу карток на дату зміни типу картки. При цьому зміна ти пу картки не потребує додаткового погодження сторонами (п. 2.1.1.2.6. Умов та правил). За користування кредитом (за виключенням пільгового періоду) клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у тарифах банку та паспорті споживчого кредиту (п. 2.1.1.2.10 Умов та правил). Згідно п. 2.1.1.3.1. Умов та правил сторони на підставі ст.ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України визначили цим договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів. Погашення кредиту та процентів здійснюється клієнтом щомісяця в такому порядку: - клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором (здійснювати договірне списання). В разі, якщо у клієнт повністю використаний кредитний ліміт та/або в разі виникнення у клієнта прострочених зобов`язань за договором, доручення клієнта про договірне списання за рахунок кредитного ліміту не застосовується крім погашення процентів в порядку та на умовах, визначених абзацом другим п. 2.1.1.3.1., погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. В Умовах та правилах погоджено тарифи банку. У матеріалах справи наявна банківська виписки за період 21.09.2019-14.08.2024 по рахунку [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), згідно якої баланс на кінець періоду становить мінус 32200,88 гривень. Позивачем також надана копія паспорта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , отриманого 05.12.2022. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~(у редакції, чинній станом на момент укладення договору) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21) від 25.05.2021 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~(у редакції, чинній станом на момент укладення договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У постанові від 15.06.2023 у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначив, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Отже, виписки з особових рахунків є документом, які суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, позики або надання фінансової допомоги тощо. Суд вважає надану позивачем виписку по рахунку відповідача належним та допустимим доказом руху коштів по картці відповідача та доказом отримання відповідачем від позивача коштів у кредит. У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від позивача в межах поновлюваної кредитної лінії (ліміту). Отже, відповідачем порушено виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості. Докази оплати відповідачем заборгованості у матеріалах справи відсутні. Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи долучено платіжне доручення про сплату позивачем судового збору у розмірі 2422,40 гривень. При відкритті провадження у справі суд встановив надходження та зарахування коштів до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved