Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] та після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям. У зв`язку із цим, позивач просить визнати за ним право власності на 1/3 частку в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] та 1/3 частку в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Ухвалою судді від 06.01.2025 відкрито провадження у цивільній справі №607/26587/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 03.03.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові та просили суд їх задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечила, щодо задоволення позову. Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 03.03.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тернопільському району Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №14. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема з 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Як вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої на запит суду Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Смиковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №03. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, з 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] (1/6 частка належна йому, як члену колгоспного двору та 1/12 частка успадкована після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] ). 12.11.2003 за реєстровим № 59, секретарем виконкому Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області було посвідчено заповіт від імені [PERSON] , згідно якого, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] він заповів на ім`я [PERSON] . Як вбачається із копії спадкової справи №367/2015 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою [PERSON] про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 липня 2015 року за номером №896 та заяви № 897 на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Також 13 січня 2016 року за № 32 надійшла заява від [PERSON] на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем, про що свідчить довідка видана Смиковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26.06.2015 р. за № 264. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. №1999/02-31 від 11.10.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку (два) по [ADDRESS] , після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Згідно довідки виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 17.09.2024 за № 382, будинковолодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 рік належав колгоспному двору, який складався з шести членів, головою якого був [PERSON] та інші члени - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 14.06.2016 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 132,3 кв.м., житлова - 69,1 кв.м. Згідно інформаційних довідок про технічний стан нерухомого майна, виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14.03.2016 року за №№ 168, 169 за матеріалами бюро станом на 14.03.2016 будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: 1/6 [PERSON] , 1/6 [PERSON] , 1/6 [PERSON] , 1/6 [PERSON] , 1/6 [PERSON] , 1/6 [PERSON] . Станом на 20.09.1988 право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого Тернопільською районною радою 20.09.1988 р. на підставі рішення виконкому № 180 від 28.08.1988р. та зареєстровано за № 72. Вказаний вище правовстановлюючий документ втрачено. Державна реєстрація права власності житлового будинку [ADDRESS] в бюро не проведена. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994 року). Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1975 році, що стверджується копією технічного паспорта, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Зважаючи на те, що [PERSON] померла [INFO] , правовідносини щодо спадкування після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Враховуючи те, що [PERSON] заповіту щодо належного їй, як члену колгоспного двору, майна - 1/6 частини житлового будинку по [ADDRESS] не складала, мало місце спадкування за законом. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80418144 від 12.03.2025 року та інформаційної довідки виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області. Спадкоємцями є син померлої - [PERSON] та чоловік померлої - [PERSON] (помер [INFO] ). Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем, про що свідчить довідка, видана Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області № 418. Таким чином, належну [PERSON] , як члену колгоспного двору, майна - 1/6 частини житлового будинку, в рівних частках успадкували чоловік померлої - [PERSON] та син - [PERSON] , а саме по 1/12 частці кожен. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після його смерті застосуванню підлягають норми ЦК України 2003 року. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт, яким, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] він заповів [PERSON] , останній спадщину прийняв, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, а тому він успадкував належну померлому 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (1/6 частка належна йому, як члену колгоспного двору та 1/12 частка успадкована після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] ). Таким чином, загальна частка успадкованої [PERSON] частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті батьків складає: 1/12 частки після смерті матері [PERSON] та 1/4 частка після смерті батька [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення частково, шляхом визнання за [PERSON] права власності на: 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: partial