Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» ПрАТ «СК«АРКС») звернулось до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування за ремонт автомобіля, пошкодженого відповідачем внаслідок ДТП, у розмірі 35 522,42 грн., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 08 червня 2017 року між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 206443а7в, за умовами якого застраховано транспортний засіб «Нісан Сентра», державний номерний знак [NUMBER] . 19 квітня 2021 року приблизно о 16:40 год. у м. Києві по Брест-Литовському шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сузукі СХ4» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Нісан Сентра», державний номерний знак [NUMBER] . Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Нісан Сентра», державний номерний знак [NUMBER] заподіяні механічні пошкодження. За заявою страхувальника проведено ПАТ «СК«АРКС» виплату страхового відшкодування в сумі 117 684, 03 грн. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Сузукі СХ4» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в АТ «Просто-страхування», згідно полісу № 203563874. На підставі полісу ПАТ «СК«АРКС» звернулося до АТ «Просто-страхування» зі заявою про виплату страхового відшкодування. АТ «Просто-страхування» компенсувала ПАТ «СК «АРКС» суму виплаченого страхового відшкодування частково в розмірі 77 003, 30 грн. та 5 158, 31 грн., тобто разом виплачено 82 161, 61 грн. Позивач зазначає, що невідшкодованим залишилося виплачене страхове відшкодування в сумі 35 552, 42 грн., яке підлягає стягненню із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Провадження в справі відкрито 31.12.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень від нього щодо заочного розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не скористався правом безпосередньої участі, в судове засідання не з`явився. Правом на подачу відзиву не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 08 червня 2017 року між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 206443а7в, за умовами якого застраховано транспортний засіб «Нісан Сентра», державний номерний знак [NUMBER] терміном на 7 років (копія полісу наявна в матеріалах справи). 19 квітня 2021 року приблизно о 16:40 год. у м. Києві по Брест-Литовському шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сузукі СХ4» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Нісан Сентра», державний номерний знак [NUMBER] . Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Нісан Сентра», державний номерний знак [NUMBER] заподіяні механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] (копія постанови наявна в матеріалах справи). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником транспортного засобу «Нісан Сентра», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , який звернувся із заявою до ПрАТ «СК«АРКС» про виплату страхового відшкодування. [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «АРКС» із повідомленням про настання страхового випадку. За заявою страхувальника проведено ПрАТ «СК«АРКС» виплату страхового відшкодування на підставі: Акту огляду транспортного засобу від 25.04.2021; ремонтної калькуляції №1.003.21.0008800_MIS; рахуноку на оплату № Ф-00000718 від 28.04.2021, страхового акту № ARX2770318 від 07.05.2021, розрахуноку страхового відшкодування та платіжного доручення №777851 від 11.05.2021 в сумі 117 684, 03 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Сузукі СХ4» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в АТ «Просто-страхування», згідно полісу № 203563874 з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000, 00 грн. На підставі полісу ПАТ «СК«АРКС» звернулося до АТ «Просто-страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. АТ «Просто-страхування» виплатило позивачу 82 161, 61 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №15299 від 31.08.2021 та 6394 від 22.02.2024, копія яких наявна в матеріалах справи. Відповідно до постанови НБУ про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000, 00 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України). Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія «Сузукі СХ4» державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в АТ «Просто-страхування», поліс № 203563874 та останній був чинний на момент ДТП. Відповідно до даного полісу ліміт за шкоду майна становить 130 000,00 грн. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилався на те, що він виплатив страхове відшкодування в загальній сумі 117 684,03 грн., однак АТ «Просто-страхування» виплатила позивачу в порядку регресу 82 161, 61 грн., а тому різниця між вказаними сумами повинна бути відшкодована відповідачем. Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, від27.03.2019 р. у справі № 752/16797/14-ц). За приписами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження в справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Таким чином, враховуючи викладене, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія була застрахована, а матеріальна шкода завдана, внаслідок ДТП та виплачена позивачем не перевищує розмір ліміту за шкоду майна, встановленого в полісі відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позову, в зв`язку з тим, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed