Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

За позовом сторона позивача просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09.01.2025 та до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування таких вимог у позові зазначено, що 26 вересня 1998 року позивач та відповідач уклали шлюб. [INFO] у них народилася дитина [PERSON] . На момент пред`явлення позову в провадженні Семенівського районного суду Чернігівської області перебуває справа №744/9/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зараз дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її повному утриманні. 09.01.2025 позивач зверталася до Семенівського районного суду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на зазначену вище дитину в примусовому порядку. 10.01.2025 судовим наказом Семенівського районного суду Чернігівської області справі № 744/7/25 було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 09 січня 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття. 16.01.2025 ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області у справі №744/7/25 зазначений судовий наказ було скасовано, у зв`язку з тим, що між сторонами наявний спір щодо аліментів та підстав їх стягнення, адже за твердженнями батька дитини він щомісячно оплачував комунальні послуги за місцем проживання [PERSON] та дитини, а також при необхідності надсилав кошти на утримання дитини. 10.02.2025 представником позивача подавалася до Чернігівського апеляційного суду апеляційна скарга на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області у справі №744/7/25 від 16.01.2025. 26.02.2025 року ухвалою Чернігівського апеляційного суду у справі № 744/7/25 було повернуто зазначену вище апеляційну скаргу, оскільки її подано на ухвалу суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Зважаючи на таку ситуацію, позивач вважає, що аліменти підлягають стягненню з моменту подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, тобто з 09.01.2025. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила в суд своїх представників. Представник позивача, адвокат Чумаченко Святослав Олександрович у судове засідання не прибув, інтереси позивача в суді представляв інший представник, адвокат Кокарєв Андрій Павлович. У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача, адвокат Кокарєв Андрій Павлович, котрий перебував поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, позов підтримав повністю, пояснивши, що він по суті притримується доводів сторони позивача, наведених у позові. До викладеного у позові додав, що відповідач раніше наводив доводи про начебто сплату ним комунальних послуг, аде доказів стосовно таких тверджень суду не надав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, відзиву не подав, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої зауважив, що з вимогами позивача він не згоден в повному обсязі, проте аргументи своєї незгоди у заяві не виклав, дані щодо доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог за текстом заяви не навів (а. с. 28). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних з`ясованих судом обставин. У справі встановлено, що у позивача з відповідачем є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , утриманням якої займається позивач. Указані обставини доводяться відомостями: позовної заяви (а. с. 1 4); копії свідоцтва про народження [PERSON] , де її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9); копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, складених щодо позивача та дитини [PERSON] , зареєстровані місця проживання, фактичні місця проживання (перебування) яких збігаються (а. с. 12 13). У справі відсутні дані та докази про те, що відповідач не може надавати позивачеві матеріальну допомогу на дітей. Сторонами не надано суду доказів, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей. За таких обставин суд убачає за потрібне задовольнити позов повністю з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких умов, у контексті установлених судом обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей у справі є обґрунтованими, а запропонований до стягнення їх розмір є відповідним, оскільки він не виходить за межі розумності та справедливості. Також суд вважає необхідним за правилами ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України присудити до стягнення аліменти з моменту подання відповідачем заяви про видачу судового наказу, що передувала пред`явленню позову, тобто з 09 січня 2025 року, адже стороною позивача надано суду докази того, що нею вжито заходів щодо одержання аліментів з відповідача (копія ухвали суду про скасування судового наказу з даними про звернення позивача на а. с. 15 16), але позивач не могла їх одержати у зв`язку з небажанням відповідача сплатити аліменти в запропонованому раніше відповідному розмірі в добровільному порядку. Ухвалюючи дане рішення, суд відхиляє наведені вище заперечення відповідача щодо не визнання ним позову, позаяк такі заперечення аніякими доказами не підтверджені. Натомість згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд переконаний у необхідності стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України у справі слід також допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved