Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром5,9 умовних кадастрових гектар без визначення меж в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСП «Перемога» Бурківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката серії ЧН № 0298263, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 263, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що після смерті батька [PERSON] спадщину він прийняв, подавши до державної нотаріальної контори відповідну заяву, на підставі якої державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 317/2024. До складу спадщини, зокрема входить право на земельну частку (пай) розміром 5,9 в умовних кадастрових гектарах колишнього КСП «Перемога» Бурківської сільської ради Ніжинського району, що належало померлому на підставі сертифіката серії ЧН № 0298263, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 263. Вказує на те, що вищевказаний сертифікат втрачено та на звернення до державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 11.02.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов просив задовольнити. Представник відповідача - Крутівської сільської ради надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бурківською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області від 19.11.1985. Із інформації Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області вбачається, що [PERSON] отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0298263 по КСП «Перемога» Бурківської сільської ради Ніжинського району про що зроблений запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 263 від 26.12.2000. Розмір земельної частки (паю) 5,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності на земельну ділянку на заміну вище зазначеного сертифіката [PERSON] не виготовлявся. Вищезазначене підтверджує, що на ім`я [PERSON] дійсно в установленому законом порядку було оформлено сертифікат на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бурківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. Згідно з довідкою №7 Бурківського старостинського округу Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 17 січня 2025 року [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . Разом із ним на день смерті та протягом шести місяців із дня смерті за вищевказаною адресою інших зареєстрованих осіб не було. 16 грудня 2024 року Другою чернігівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 317/2024 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину, яку зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 958. Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину ще не видавалися. Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 16 грудня 2024 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця). У зв`язку з тим, що вказаний сертифікат загублений, позивачем було подано оголошення про визнання сертифіката на право на земельну частку (пай) втраченим, просив вважати його недійсним, яке опубліковане в газеті «Ніжинський Вісник» 24.01.2025. Норми права, які були застосовані судом Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як зазначалося вище, спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] , відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР 1963 року, подавши державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із вимогами статей 1269 та 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відтак, позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування. Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно зі ст. 3 ЦК України, зі змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Мотивована оцінка і висновки суду Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов до висновку що спадкодавець за життя мав право на земельну частку (пай), а позивач є єдиними спадкоємцями за законом, який прийняв спадщину, спору щодо спадкового майна немає, однак оформити право на земельну частку (пай) у нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з чим його право підлягає захисту у судовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved