Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визначення способів участі батька у вихованні дитини. В обґрунтування позову посилається , що З 19.09.2017р. перебувають в шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Посилається на те що не дійшли згоди щодо спілкування відповідача з донькою. Просить визначити спосіб участі відповідачу у вихованні доньки у вигляді зустрічей першої та третьої суботи кожного місяця з 10.00 год. До 14.00 год. У присутності матері. Представник позивача просила позов задовольнити, в задоволенні зустрічного відмовити. Просила розглянути справу в відсутність. Відповідач подав відзив, пред`явив зустрічний позов , просив усунути перешкоди в спілкуванні та вихованні доньки та встановити порядок побачень. В судове засідання повторно не з`явився, судом визнано можливим розгляд справи в відсутність за наявними матеріалами справи. 3-тя особа орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві надав висновок до суду, в судове засідання представник не з`явився. Ухвалою суду від 5.03.2024р. відкрито провадження в порядку загального. Ухвалою суду від 24.04.2024р. роз`єднані позовні вимоги. Ухвалою суду від 30.05.2024р. прийнято зустрічний позов. Ухвалою суду від 5.02.2025р. закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено. З 19.09.2017р. перебувають в шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Судом безспірно встановлено, що сторони проживають окремо , не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод статтею 8 визначено, що держава Україна має позитивний обов`язок вжити всіх можливих заходів для сприяння контактам дитини і того з батьків, хто проживає окремо, а непорозуміння між батьками не позбавляють державу від її обов`язків. Відповідно до Конвенції про контакт з дітьми (ратифікована Верховною Радою України 20 вересня 2006 року і набула чинності для нашої держави 1 квітня 2007 року) ч.І ст.4 встановлює право дитини та її батьків на встановлення та підтримку регулярного контакту одне з одним. Також п. с) ст.7 Конвенції про контакт з дітьми визначено, що: «Під час вирішення спорів стосовно контакту органи вживають усіх належних заходів для: забезпечення перед прийняттям рішення наявності достатньої інформації, зокрема від носіїв батьківської відповідальності, для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і, коли необхідно, одержання додаткової інформації від інших відповідних органів чи осіб.» Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві (протокол засіданні Комісії від 11.12.2024р. №17) вважає за можливим визначити участь батька у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у формі спілкування першої та третьої суботи кожного місяця з 10.00 год. До 14.00 год. У присутності матері. Оцінивши зазначений висновок органу опіки та піклування та беручи його до уваги при вирішенні спору по суті, як те передбаченест.158 СК України, суд приходить до наступного. Позов підлягає частковому задоволенню, оскільки запропонований батьком спосіб участі у вихованні дитини порушує права відповідачки в спілкуванні з дитиною. Таким чином, враховуючи вік дитини , висновок органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] та встановити спосіб участі батька в спілкуванні з дитиною запропонований органом опіки та піклування. Зазначене рішення не позбавляє права сторін звернутись в подальшому до суду про зміну способу участі батьків у вихованні дитини. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню , в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: approved