Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Христинівської міської територіальної громади Уманського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач покликався на такі обставини. 17 червня 2000 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який рішенням Христинівського районного суду від 10.06.2011 розірваний. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірваний через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, що призвело до остаточного припинення сімейних відносин, внаслідок чого їх шлюб розпався. Відповідач проживає за межами України, в Польщі, а він із сином на території Україні за його зареєстрованим місцем проживання. Конфлікт, що виник у сторін пов`язаний із позицією відповідача, яка прийняла для себе рішення проживати за кордоном. Він з першого дня з цим не погодився, та робив всі можливі спроби вплинути на її рішення. Однак остання не змінила своє рішення і не планує повертатись до України, принаймні найближчим часом. Для нього це є недопустимим, так як за таких обставин шлюб не може зберегтись. Після припинення подружніх відносин, відповідач припинила свою участь у вихованні спільного сина, не приймає участі в матеріальному забезпеченні та вихованні, духовному розвитку. Крім того, згідно з інформацією від 19.11.2024 №356/01-03-11 Опорного закладу освіти «Христинівський ліцей» Христинівської міської ради Черкаської області зазначається, що за час відвідування навчального закладу [PERSON] , мати [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає: не спілкується, не відвідує батьківські збори, не забирає дитину зі школи. Отже виїзд відповідача на постійне місце проживання до Польщі було здійснено за власною волею і не є об`єктивною перешкодою для виконання відповідачем її батьківських обов`язків. Сама обставина виїзду до іншої країни на постійне проживання свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків і слід враховувати, що відповідачем, свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дитини є мінімальною та недостатньою. При цьому, такі життєві умови були обрані відповідачем саме після народження сина, а тому, оскільки перебуваючи на значній відстані, на території іншої держави, відповідач мала усвідомлювати, що не зможе піклуватись про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Крім того, відповідач мала усвідомлювати, що не зможе надавати допомогу у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що згодом негативно вплине на його фізичний розвиток як складову виховання; не зможе спілкуватися з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не зможе надавати дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не зможе сприяти засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не зможе виявляти інтересу до внутрішнього світу свого сина та створювати умови для отримання ним освіти. 15.01.2025 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.04.2025 підготовче провадження закрите і справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, проте від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі, позов підтримують повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, нею не поданий відзив. Суд вважає, що відповідачка не з`явилась у судове засідання без поважних причин. Представник третьої особи на стороні позивача: органу опіки та піклування Христинівської міської ради у судове засідання не з`явився, проте від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників. Дослідивши письмові докази: копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , рішення Христинівського районного суду від 10.06.2021 за № 2-429-2011 про розірвання шлюбу між сторонами, довідки Опорного закладу освіти «Христинівський ліцей» Христинівської міської ради №356/01-03-11 від 19.11.2024, висновку органу опіки та піклування Христинівської міської ради від 12.02.2025 за № 163-03-12 про доцільність позбавлення батьківських прав, інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Христинівського районного суду від 10.06.2021 за № 2-429-2011 шлюб між сторонами було розірвано. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, не приділяє належної уваги догляду та розвитку дитини, не турбується про її життя та здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не створює необхідних умов для життя та розвитку, не забезпечує продуктами харчування, одягом та взуттям відповідно до сезону, не надає коштів на утримання дитини, практично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків за відсутності будь-яких перешкод для їх виконання. Така поведінка відповідача є свідомою та спрямованою на ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з довідкою Опорного закладу освіти «Христинівський ліцей» Христинівської міської ради №356/01-03-11 від 19.11.2024, батько [PERSON] сам виховує сина [PERSON] , мати [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає: не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, не забирає дитину зі школи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Христинівської міської ради від 12.02.2025 за № 163-03-12 визнано за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому її необхідно позбавити батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved