Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 18.06.2024 о 12:29 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , по проспекту Голосіївському в м. Києві, порушив вимоги п. 2.3 б), 13.1. Правил дорожнього руху, не був уважний, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Газ, д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Автомобіль Газ, д.н.з. [NUMBER] , належить Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама». Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.09.2024 по справі №752/14075/24 [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Саламандра». 23.09.2024 позивач звернувся до ПрАТ «Саламандра» з заявою про здійснення страхового відшкодування, однак відповіді так і не отримав. 30.10.2024 позивачем було здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу Газ, д.н.з. [NUMBER] , вартість якого становить 51441,60 грн. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму матеріального збитку 51441,60 грн. та судовий збір. 09.12.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. За останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 18.06.2024 о 12:29 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , по проспекту Голосіївському в м. Києві, порушим вимоги п. 2.3 б), 13.1. Правил дорожнього руху, не був уважний, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Газ, д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Згідно з постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.09.2024 у справі №752/14075/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником транспортного засобу Газ, д.н.з. [NUMBER] , є Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» відповідно до полісу №218133063. 23.09.2024 позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» з заявою про виплату страхового відшкодування, яку останнє отримало 30.09.2024. Відповідно до акту виконаних робіт до наряду-замовлення №ТД00000890, підписаного ТД ЗАС» та КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», транспортний засіб Газ №330232-388, д.н.з. [NUMBER] , був відремонтований, сума з ПДВ становить 51441,60 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 59 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15 (провадження №14-176цс18) зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №147/66/17 зазначено, що внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди (настання страхового випадку) винуватець дорожньо-транспортної пригоди не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). При цьому суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №147/66/17, яка зазначила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності Судом встановлено, що 18.06.2024 з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортної пригода, на момент скоєння якої цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно з полісом №218133063 в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», забезпеченим транспортним засобом є Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] . Таким чином, позивач, як потерпілий, набув право отримати відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проте обов`язок виплатити відповідне відшкодування виник у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] . При цьому відповдіач не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, проте у випадку, якщо розмір завданої ним шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Отже, позивач неправомірно вимагає відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, з [PERSON] , який є неналежним відповідачем за цими вимогами. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Відтак, за встановлених у цій справі обставин належним відповідачем за вимогою про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», а [PERSON] може відповідати за вимогами про відшкодування цієї шкоди лише у випадку перевищення ліміту відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» в розмірі різниці між розміром матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються, оскільки у задоволенні позивних вимог відмовлено.

Outcome: dismissed