Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

25.03.2025 представник позивача [PERSON] адвокат Хорошун Оксана Володимирівна звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 55000 грн.. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Хорошун О.В. Представник позивача адвокат Хорошун О.В. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до якої заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Заперечень на адресу суду, щодо стягнення з неї витрат на правову допомогу не надсилала. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши доводи заяви та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Бобрицької сільської ради Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , приватний нотаріус Канівського районного нотаріального округу Стеблина Є.В. про визнання заповіту недійсним та визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним задоволено та визнано заповіт, складений 23.05.2017 [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідчений Чернишівською сільською радою Канівського району Черкаської області недійсним; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом в спадковому реєстрі, посвідченого 23.09.2018 приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблиною Є.В., яке зареєстроване в реєстрі №1217, ННК №169223; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом в спадковому реєстрі, посвідченого 23.09.2018 приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблиною Є.В., яке зареєстроване в реєстрі №1219, ННК №169224; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 1473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) грн. 20 коп. та надано представнику позивача адвокату Хорошун Оксані Володимирівні термін протягом п`яти днів для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат на правову допомогу (а.с.62-78, т.4). 25.03.2025 представник позивача адвокат Хорошун О.В. через систему «Електронний суд» направила заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про витрати на правничу допомогу. В обґрунтування заяви посилається на п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України та на те, що в судових дебатах нею було заявлено клопотання про намір надання доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Частинами 1, 2\~ст. 246 ЦПК України\~визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За правилами частини 2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 зазначила наступне. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Конституційний Суд зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 по справі №922/1163/18 дійшов наступних висновків: 1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); 2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; 3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5. адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6.відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Повноваження представника позивача підтверджуються довіреністю виданою 17.12.2018 (а.с.84, т.1), ордером серії ЧК №111151 від 14.01.2019 (а.с.108, т.1); копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001042 від 03.12.2018 (а.с.109, т.1); договором №8 про надання правової допомоги від 14.01.2019 (а.с. 95, т.4); додатковими угодами №1, №2, №3, №4, №5, №6 до договору про надання правової допомоги від №8 від 14.01.2019 (а.с.97-102, т.4) Згідно довідки від 24.03.2025, вбачається, що позивач [PERSON] здійснив оплату за надані послуги за договором №8 про надання правової допомоги від 14.01.2019 та додатковими угодами №1, №2, №3, №4, №5, №6 до договору про надання правової допомоги від №8 від 14.01.2019 за правничу допомогу в сумі 55000 грн. (а.с.103). Відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 14.01.2019, вбачається, що адвокатом було витрачено 1140 хв. які вартують 14082,80 грн. з розрахунку вартості години роботи 741,20 грн., а саме: -Зустріч і консультація клієнта, узгодження правової позиції /60хв./ 741,20 грн; -Підготовка та подання запиту про надання інформації до Чернишівської сільської ради /30 хв./ 370,60 грн.; -Підготовка та подання позову в Канівський міськрайонний суд Черкаської області про визнання заповіту нікчемним /360хв./ 4447,20 грн.; -Підготовка та подання клопотання про витребування доказів (спадкової справи) від приватного нотаріуса Канівського районного нотаріального округу /30 хв. / 370,60 грн.; -Підготовка та подання заяви до Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2018 про ознайомлення з матеріалами цивільної справи №697/2446/18 /30 хв./ 370,60 грн.; -Ознайомлення з матеріалами цивільної справи №697/2446/18 /30 хв./ 370,60 грн.; -Підготовка та подання клопотання про відкладення підготовчого засідання в зв`язку з не направленням позивачу відзиву на позов та надання часу для ознайомлення з ним /30 хв./ 370,60 грн.; -Підготовка клопотання про виклик свідків /30 хв./ 370,60 грн.; -Підготовка та подання клопотання про призначення в справі посмертної судово-психіатричної експертизи / 90 хв./ 1111,80 грн.; -Правовий аналіз відзиву на позов /60 хв./ 741,20 грн.; -Підготовка та подання позовної заяви з уточненнями та доповненнями до Канівського міськрайонного суду про визнання правочину недійсним та скасування свідоцтв про спадщину / 360 хв. / 4447,20 грн. (а.с.93-94, т.4). Відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 24.03.2025, вбачається, що адвокатом було витрачено 1933 хв. які вартують 40649,26 грн., а саме: -Заперечення на відзив [PERSON] / 60 хв./ 741,20*2/ 1482,40 грн.; -Участь у судовому засіданні 20.12.2018 /64 хв./ 741,20*1,04 / 770,85 грн.; -Участь у судовому засідання 15.05.2019 / 7 хв./ 741,20/60*7 / 86,47 грн.; -Участь у судовому засіданні 19.06.2019 /38 хв. / 741,20/60*38 / 469,42 грн.; -Участь у судовому засіданні 31.07.2019 /52 хв./ 741,20/60*52 / 642,20 грн.; -Участь у судовому засіданні 17.10.2019 / 50 хв./ 741,20/60*50 / 617,50 грн.; -Участь у судовому засіданні 18.11.2019 / 30 хв./ 741,20/2 / 370,60 грн.; -Ознайомлення з матеріалами справи 08.07.2020 / 30 зв. / 1013/2 /506,50 грн.; -Підготовка клопотання про відмову у зупиненні провадження у справі (22.10.2020) /60 хв./ 1013 / 1013 грн.; -Клопотання про відновлення провадження у справі (16.11.2021) /60 хв./ 1135 / 1135 грн.; -Клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (21.12.2021) /60хв./ 1135/1135 грн.; -Участь у судовому засіданні 21.12.2021 / 7 хв. / 1135/60*7 / 1132,42 грн.; -Клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (13.01.2022) /30 хв./ 1342/2 / 671 грн.; -Участь у судовому засіданні 13.01.2022 /148 хв./ 1342/60*148 / 3310,27 грн.; -Участь у судовому засіданні 09.02.2022 /118 хв. / 1342/60*118 / 2639,27 грн.; -Участь у судовому засіданні 11.05.2022 /207 хв./ 1342/60*207 / 4629,99 грн.; -Заперечення на клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи (23.05.2022) /60хв./ 1342 / 1342 грн.; -Участь у судовому засіданні 07.06.2022 /10хв./ 1342/60*10 / 223,67 грн.; -Участь у судовому засіданні 21.06.2022 /74хв./ 1342/60*74 / 1655,13 грн.; -Складання заяви про відсутність підстав для призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи /30хв./ 1342/2 / 671 грн.; -Участь у судовому засіданні 10.08.2022 /56 хв./ 1342/60/56 / 1252,53 грн.; -Заперечення на клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи /30хв./ 1342/2 / 671 грн.; -Заява про розгляд клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи без участі представника позивача (22.10.2022) /30хв./ 1342/2 /671 грн.; -Участь у судовому засіданні 08.11.2022 /105 хв./ 1342/60*105 / 2348,50 грн.; -Заява про розгляд клопотання експерта про надання додаткових матеріалів за відсутності представника позивача /30 хв./ 1342/2 / 671 грн.; -Заява про повторний авторозподіл справи 08.07.2024 / 30хв./ 1514/2/ 757 грн.; -Участь у судовому засіданні 16.01.2025 /129хв./ 1514/60*129 / 3255,10 грн.; -Участь у судовому засіданні 31.01.2025 /153 хв./ 1514/60*153/ 3860,70 грн.; -Участь у судовому засіданні 21.02.2025 /60 хв./ 1514 / 1514 грн.; -Участь у судовому засіданні 21.03.2025 85 хв./ 1514/60*85/ 2144,83 грн. (а.с.90-92, т.4). Як вбачається з досліджених судом матеріалів, складання заяв про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи, клопотання про призначення експертизи, заяви про витребування доказів за своїм змістом та обсягом не потребують витрат зазначеного представником часу, оскільки є лаконічними з посиланням на вимоги законодавства та не мають об`ємних та ґрунтовних посилань на підстави таких вимог, правового аналізу позиції тощо. Крім того, суд звертає увагу та як вбачається з досліджених судом матеріалів справи представник позивача адвокат Хорошун О.В., була уповноважена представляти позивача з 17.12.2018, а позовна заява була подана до суду 13.11.2018, тому процесуальні дії, які були проведені представником позивача до моменту видачі доручення не підлягають до стягнення з відповідача. Разом з тим суд враховує тривалість розгляду справи, її складність та активну участь представника позивача в судових засіданнях під час розгляду справи. Тобто, об`єктивно об`єм виконаних робіт адвокатом і затрачений ним час не відповідають заявленим до стягнення витратам на правову допомогу. Суд також, враховує, що справа розглядалася за правилами загального позовного провадження. При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У даному випадку, у зв`язку із тим що позивач [PERSON] уклав договір про надання правової (правничої) допомоги, з метою захисту своїх прав, зважаючи на предмет позовних вимог, розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також тривалий час розгляду справи, а також враховуючи співмірність зазначеного представником позивача розміру його послуг зі складністю справи та виконаним обсягом робіт, ціною позову та значенням справи для позивача, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним, а тому вважає, що достатнім розміром, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є 48699,80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial