Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У грудні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до ТОВ «Амадео Право», у якому просить: визнати юридичні послуги, обумовлені договором від 05.07.2024 року № 0507202401 такими, що не надані; зобов`язати відповідача повернути їй кошти, сплачені за не надані юридичні послуги у розмірі 10 200,00 грн; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.07.2024 року уклала з ТОВ «Амадео Право» договір про надання юридичних послуг № 05070202401. 13.07.2024 року ТОВ «Амадео Право» надало їй пакет документів: запит до Пенсійного фонду України, заяву до Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії, позовну заяву до суду. Позивач вказує, що подальший аналіз документів показав, що вони не стосуються її справи, яка полягала в правильному врахуванні понаднормового стажу, а надані відповідачем документи відносилися до перерахунку пенсії на підставі збільшення коефіцієнта середньої заробітної плати по Україні. Вказуючи на те, що виправити помилку в наданих відповідачем документах в робочому порядку не вдалося, юрист ТОВ «Амадео Право» не відповідав на дзвінки та уникав зв`язку, при цьому, вважає себе жертвою шахрайських дій зі сторони працівника відповідача, адже її заманили до співпраці наполегливими неочікуваними дзвінками та обіцянками надати одну консультацію безкоштовно, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 20.12.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 43-44). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 06.02.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що послуги позивачу надано в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі за Договором № 0507202401 на суму 10 200,00 грн, який підписано власноруч [PERSON] 13.07.2024 року. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 05.07.2024 року між ТОВ «Амадео Право» та [PERSON] укладено Договір про надання юридичних послуг № 0507202401 (а.с. 5-5 зворот). Згідно п. п. 1.1., 1.2. п. 1 Договору виконавець зобов`язується за дорученням замовника надати юридичні послуги, зазначені у п. 1.2. цього договору, для чого зобов`язується вчинити юридичні та інші пов`язані з ними дії в обсязі, обумовленому у цьому договорі. Замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику наступні юридичні послуги: підготовка процесуальних документів, а саме: запит до ПФУ; заява до ПФУ щодо перерахунку пенсії; позовна заява до суду. Сторони обумовили, що виконавець зобов`язаний підготувати проекти документів, зазначених у п. 1.2. Договору протягом 10 днів з моменту надання замовником необхідних відомостей та документів (п. п. 2.1.3 п. 2 Договору). Послуги вважаються наданими з моменту підписання сторонами акта про надання юридичних послуг (п. п.3.1. п. 3 Договору). Умовами п. п. 4.1. п. 4 Договору сторони встановили, що вартість послуг, вказаних у п.1.2. цього договору, становить 10 200,00 грн. Відповідно до п. 5.2. Договору виконавець не гарантує розгляд справи (звернення) державними, судовими та іншими органами свідомо на користь замовника, оскільки це не входить до компетенції виконавця, у тому числі, в частині строків розгляду справи (звернення). Згідно з квитанцією від 05.07.2024 року позивачем сплачено ТОВ «Амадео Право» 10 200,00 грн (а.с. 6). Звертаючись до суду із вказаним позовом, [PERSON] вказує на неналежне надання ТОВ «Амадео Право» юридичних послуг за договором, посилаюсь на те, що надані відповідачем документи стосувалися перерахунку пенсії на підставі збільшення коефіцієнта середньої заробітної плати по Україні, при цьому ПФУ кожні 2 роки здійснює перерахунок її пенсії, а питання полягало в у правильному врахуванні понаднормового стажу. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями глави 63 ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави (глава 63. Послуги. Загальні положення) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто; у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Нормою ч. 1 ст. 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 614, 615 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що предметом укладеного між сторонами Договору про надання юридичних послуг № 0507202401 від 05.07.2024 року є підготовка процесуальних документів, а саме: запиту та заяви щодо перерахунку пенсії до Пенсійного фонду України та позовної заяви до суду. 13.07.2024 року ТОВ «Амадео Право» та [PERSON] складено та підписано Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг за Договором № 0507202401 від 05.07.2024 року, а саме відповідач передав, а позивач прийняв наступне: запит до ПФУ; заява до ПФУ щодо перерахунку пенсії; позовна заява до суду. Загальна вартість послуг становить 10 200,00 грн. Послуги надані замовнику у повному обсязі, замовник претензій щодо наданих послуг немає. Умови договору № 0507202401 від 05.07.2024 року виконано повністю та фактично. Вказаний Акт містить підписи виконавця та замовника (а.с. 7). Наведене свідчить про належне виконання ТОВ «Амадео Право» своїх зобов`язань, що обумовлені сторонами Договору про надання юридичних послуг, виконано відповідачем свої обов`язки з надання замовнику юридичних послуг з підготовки процесуальних документів, а саме: запит до ПФУ; заяви до ПФУ щодо перерахунку та переведення та перерахунку пенсії; позовна заява до суду. Копії вказаних документів, в тому числі їх проектів також додано самою [PERSON] в якості додатків до позовної заяви (а.с. 8-11, 12-19, 20-25, 26-34). Посилання позивача на те, що надані відповідачем документи не стосуються її справи, які зводяться до необхідності правильного вирахування понаднормового стажу, є безпідставними, адже Договором про надання юридичних послуг № 0507202401 від 05.07.2024 року сторони не обумовили чіткого формулювання питання позбавлення позивача права на пенсію або звуження обсягу цього права. Отже, саме по собі посилання позивача на те, що ТОВ «Амадео Право» надано документи, що не стосуються її справи, не свідчать про неналежне виконання відповідачем умов договору, оскільки в Договорі не міститься опису суті правової проблеми, для вирішення якої надається допомога. При цьому, з викладених [PERSON] обставин у інформаційній записці до Договору про надання юридичних послуг № 0507202401 від 05.07.2024 року також неможливо достовірно з`ясувати, в чому полягає незабезпечення достатнього розміру пенсійних виплат, та її зміст зводиться до того, що позивач є працюючим пенсіонером, і їй призначено пенсію згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», яку змінено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та вона ніколи не перераховувала пенсію цілком, тільки з урахуванням додаткового стажу, а її метою є - перерахунок пенсії та проведення компенсації. Разом з тим, підготовлені відповідачем: запит про пенсійну справу до ГУ ПФУ у м. Києві містить вимогу, в тому числі, й про розрахунок стажу для призначення пенсії; в заяві про перерахунок пенсії порушено питання про перерахунок пенсії на підставі збільшення коефіцієнтів середньої заробітної плати по Україні; в заяві про переведення та перерахунок пенсії вказано про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»; позовна заява містить вимоги про визнання бездіяльності ГУ ПФУ України в м. Києві, яка виражається у не проведенні належного перерахунку пенсії, протиправною та зобов`язання ГУ ПФУ України в м. Києві здійснити індексацію та перерахунок пенсії за віком на підставі збільшення коефіцієнта середньої заробітної плати. Отже, відповідач повністю виконав предмет Договору № 0507202401 від 05.07.2024 року, про що також свідчить підпис позивача в акті-приймання передачі від 13.07.2024 року. Докази того, що позивачу надавались юридичні послуги, не передбачені договором, та, що інші конкретні юридичні послуги були погоджені сторонами, [PERSON] не надано. Укладаючи договір, сторони обумовили у п. п. 5.2. п. 5 Договору, що виконавець не гарантує розгляд справи державними, судовими та іншими органами свідомо на користь замовника, оскільки це не входить до компетенції виконавця. Таким чином, враховуючи відсутність встановлення судом неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про надання юридичних послуг щодо повного та належного виконання обумовлених договором послуг, внаслідок чого [PERSON] була позбавлена того, на що розраховувала під час укладення договору з відповідачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання юридичних послуг, обумовлених Договором від 05.07.2024 року № 0507202401 такими, що не надані та зобов`язання відповідача повернути позивачу сплачені на виконання умов цього Договору кошти у розмірі 10 200,00 грн. Посилання позивача на вчинення відносно неї зі сторони відповідача шахрайських дій є необґрунтованими та безпідставними, адже вимог про визнання недійсним Договору про надання юридичних послуг № 0507202401 від 05.07.2024 року, як такого, що вчинений під впливом обману [PERSON] не заявляла та доказів про здійснення будь-яких дій для звернення до правоохоронних органів щодо ознак шахрайства позивач також не надала. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме: особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди і серед інших, наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фактично підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Оскільки судом не встановлено неналежного виконання відповідачем договору про надання юридичних послуг, то правові підстави для відшкодування моральної шкоди також відсутні, як похідних від вимог про відшкодування майнової шкоди, у задоволенні яких судом відмовлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не надано доказів, які б стали підставою для задоволення позову, а тому в позові необхідно відмовити з наведених вище підстав. У порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, то судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн, суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed