Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 18.09.2021 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 09.12.1985 року укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1657. Разом з тим, останнім часом відносини між сторонами зіпсувалися на ґрунті різних життєвих поглядів і різниці в характерах, та поступово призвели до повного руйнування сімейних зав`язків і припиненню шлюбних відносин, ведення спільного господарства. Маємо велику різницю в ментальності. Відповідач не заперечує про розірвання шлюбу. Спільне господарство не ведеться з листопада 2023 року, також з зазначеної дати припинені фактичні шлюбні відносини. Втрачено всі фізичні та духовні зв`язки між сторонами. Збереження сім`ї неможливе, суперечить інтересам. Від даного шлюбу подружжя не має спільних дітей. Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 104, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивач звернулась до суду з указаним позовом. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.11.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 року відкладено розгляд справи на 14.02.2025 року. Судове засідання призначене на 14.02.2025 року було знято з розгляду зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Дата наступного судового засідання 14.04.2025 року. Позивач в судове засідання не з`явилася; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; просив розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; до суду подав заяву, в якій просить позов задовольнити, а шлюб укладений з позивачем розірвати. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 18.09.2021 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 09.12.1985 року укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено актовий запис № 1657 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (повторно). Прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . За положеннями ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved