Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 червня 2010 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у позивача не склалось, протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На думку позивача подальший сенс підтримувати сімейні відносини, а також подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, у позивача та відповідача відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що спільний з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Кравченко В.В. надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, розгляд справи просила провести без її участі та задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №749 від 23 червня 2010 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина не змінювала дошлюбне прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06 жовтня 2010 року серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2353, та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 грудня 2013 року серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2891. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач просить не стягувати з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по справі, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved