Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

03.01.2025 року АТ "ОТП\~Банк"\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~ про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 20.01.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.04.2023 року між АТ "ОТП Банк" та відповідачкою було укладено кредитний договір № 3000008502.Відповідно до розділу І Кредитного договору АТ "ОТП Банк" надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 51\~850,00 грн. п.1.1.Кредитного договору передбачає,що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставка у розмірі: 20,00 % річних. Заборгованість за кредитним договором № 3000008502 від 12.04.2023 року становить: по тілу кредиту - 44 285,02 грн., заборгованість по відсотках 3 424,25 грн. Відповідачка взяла на себе зобов`язання за кредитним договором, однак належним чином не виконує його, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 47709,27 грн. Просить стягнути з відповідачки на користь банку вказану загальну суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмірі 3028 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у\~судове засідання\~повторно не\~з`явилася,\~про дату,\~час і\~місце судових\~засідань повідомлялася\~у встановленому\~законом порядку,\~на підтвердження\~чого в\~матеріалах справи\~наявна поштова\~кореспонденція,\~яка повернута\~оператором поштового\~зв`язку\~з відсутністю\~адресата за\~вказаною адресою.\~ Беручи до уваги ч.1ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4ст.223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 12 квітня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3000008502. Шляхом підписання договору відповідачка приєдналась до Договору про дистаційне обслуговування та електронну взаємодію (публічний) і прийняла його умови, розуміючи значення своїх дій та діючих добровільно, попередньо ознайомившись з вимогами чинного законодавства України щодо недійсності правочинів а також у відповідності до ст.643 ЦПК України. Відповідно до розділу І кредитного договору АТ «ОТП Банк» надав відповідачці кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 51\~850,00 грн. Згідно п.1.1. кредитного договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися річна процентна ставка у розмірі 20,00 % річних. Відповідно до кредитного договору, повернення кредиту, сплата процентів та інших, передбачених договором платежів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів, що підтверджується додатком № 1 до кредитного договору № 3000008502 від 12.04.2023 року. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентами у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взятті на себе договорні зобов`язання. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором № 3000008502 від 12.04.2023 року становить: 44\~285,02 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3\~424,25 грн. заборгованість по відсотках; Загальна заборгованість 47\~709,27 грн. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Ч.1\~ст.1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої\~статті 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи норми закону, те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку в повному обсязі не погасила, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками підлягає задоволенню. Відповідач не надала суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved