Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що 07.10.2010 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 08.07.2014 шлюб розірвано. З того часу відповідач більше ніколи не з`являвся, з дитиною не спілкувався навіть віддалено, здоров`ям не цікавився, у вихованні дитини будь-яку участь не брав, тобто з травня 2014 року не цікавиться сином, матеріального його не забезпечує, у вихованні не допомагає. Через рік після розлучення, вона подала заяву до суду за стягненням з відповідача аліментів на дитину, бо він зовсім нічим не допомагав. 20.04.2018 вона одружилася та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач станом на 2023 рік сином не цікавиться, не спілкується, до школи ніколи не приходив. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивачка Мєдвєдєв С.С. позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування по суті спору про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку. Відзив від відповідача до суду не надходив. Заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляду у його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до Принципів 2, 4, 6 Декларації прав дитини, проголошенню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1105/14-ц від 08.07.2014 (а.с.10) шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки, виданої Ліцеєм "Перша Білоцерківська гімназія" №290 від 24.07.2023 (а.с.12) батько учня [PERSON] не цікавиться навчальними досягненнями своєї дитини, не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником. Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №399 від 14.05.2024 (а.с.56), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не цікавиться умовами його проживання, самоусунувся від участі в його утриманні, суд приходить до висновку про те, що у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, його слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачка [PERSON] була звільнена від сплати судового збору суд стягує судовий збір з відповідача. На підставі ст.ст.150, 157, 164 СК України,

Outcome: approved