Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 29.10.2024 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про\~стягнення грошових\~коштів за\~розпискоюу розмірі 72\~100 доларів США. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.03.2021 [PERSON] склав розписку на підтвердження правовідносин з надання позики у розмірі 70\~000 доларів США. Кошти відповідач отримав на умовах виплати процентів за користування коштами у розмірі 1,5% щомісячно. Позика була надана на 1 рік, до 18.03.2022. Відповідач сплачував проценти протягом 10 місяців, до 19.01.2022. З лютого 2022 року відповідач не здійснював жодних оплат процентів за користування коштами. Після настання строку повернення позики, відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, а з часом взагалі перестав виходити на зв`язок, що стало підставою звернення до суду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2024 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10.12.2024. У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання 10.12.2024 розгляд справи було відкладено на 04.02.2025. Розгляд справи у підготовчому засіданні 04.02.2025 відкладено на 04.03.2025, у зв`язку з отриманням повідомлення про замінування будівлі суду та терміновою евакуаціє працівників та відвідувачів суду. У підготовчому засіданні 04.03.2025 проведеному за участі [PERSON] та її представника [PERSON] судом було оглянуто оригінал розписки, в результаті проведеного засідання було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 08.04.2025. У судове засідання 08.04.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чино. Представник позивача Стадник П.О. звернувся до суду 08.04.2025 з заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19 березня 2021 року [PERSON] склав розписку, якою підтвердив отримання від [PERSON] грошову суму у розмірі 70\~000 доларів США на умовах щомісячної сплати 1,5% від суми позики строком на 1 рік. Зобов`язався зі спливом річного строку повернути кошти в розмірі 70\~000 доларів США. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору, позику отримано в доларах США. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги факт повного не виконання боржником своїх боргових зобов`язань за договором позики, суд вважає, що до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором позики від 19.03.2021 в розмірі 70\~000 доларів США. Позивач стверджує, що відповідач сплатив відсотки за 10 місяців користування позики, тому просить стягнути відсотки за 2 місяці користування грошовими коштами у розмірі 2\~100 доларів США. Такі вимоги відповідають умовам договору позики, тому також підлягають задоволенню. 1,5% від 70\~000 доларів США становить 1\~050 доларів США, тому за два місяці відсотки складають 2\~100 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду оплатив судовий збір у розмірі 12 112 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.10.2024. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved