Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що з 02.11.2007 року по 06.10.2011 рік він перебував у шлюбі з відповідачем. В даному шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу та по теперішній час син мешкає разом з ним та перебуває на повному його утриманні і вихованні. Внаслідок повномасштабного вторгнення рф та окупації м.Маріуполя він з сином вимушений був евакуюватися до с.Княжа Криниця Уманського району. Мати сина на той час відмовилась евакуюватись та з того часу перестала зовсім підтримувати зв`язки з дитиною, повністю самоусунулась від виконання своїх обов`язків. Мати ніде офіційно не працює, турботи щодо матеріального забезпечення дитини повністю переклала на позивача. З урахуванням викладених обставин, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю на розгляд Ленінському районному суду м.Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.08.2024 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі, визначено розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.12.2024 року витребувано від Служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалою суду від 04.02.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу у його відсутності за наявними у справі доказами. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибула, відзиву не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Бабій І. надала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, не заперечує щодо його задоволення. Враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, не здійснював фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.2022 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) [PERSON] , народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). У характеристиці ліцею «Ерудит» Монастирищенської міської ради Черкаської області на дитину [PERSON] , [INFO] , зазначено, що останній навчається у закладі з кінця восьмого класу. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його успіхами та відвідує батьківські збори (а.с.13). Довідкою №125-14/6 від 17.06.2024 року, виданою Княжекриницьким старостинським округом виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , мати у вихованні сина участі не приймає (а.с.12). Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Монастирищенської міської ради №24 від 29.01.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах неповнолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У даному висновку зазначено, що відповідно до довідки від 23.12.2024 про проведення бесіди з неповнолітнім [PERSON] , 2008 року народження, складеної начальником Служби, відомо, що [PERSON] проживає з батьком та бабусею [PERSON] , почуває себе у родині комфортно. Мати хлопчика проживає окремо, за межами України, у Канаді, рідко спілкується з сином у телефонному режимі. [PERSON] в останнє бачив матір у березні 2022 року, ображений на неї та не заперечує щодо позбавлення матері батьківських прав. (а.с.60-62). Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76- 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Проаналізувавши вищевикладені матеріали справи, суд встановив, що відповідачка не цікавиться життям та розвитком неповнолітнього сина, не виконує обов`язки по утриманню дитини, його матеріальному забезпеченню, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження здійснення їй перешкод у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо неповнолітнього сина та не надано будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача щодо невиконання нею батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини. Зважаючи на обставини, які встановлені в ході розгляду справи, враховуючи, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилилися від їх виконання відносно свого сина, доказів протилежного суду не надала, тому з метою захисту прав та інтересів дитини має бути позбавлена батьківських прав відносно нього, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого суд задовольняє позовні вимоги. При зміні свого ставлення по відношенню до сина, відповідач не позбавлена можливості поновити свої батьківські права. Суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 гривень

Outcome: approved