Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

ТОВ «Львівенергозбут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, у якому просить суд стягнути із відповідача на користь позивача 2381 грн. 52 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що ТОВ «Львівенергозбут» є юридичною особою приватного права та виконує функцію постачальника універсальних послуг на території Львівської області (спеціальний обов`язок) на підставі\~статті 62 Закону України «Про ринок електричної енергії». Позивач здійснює постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач та відкритий особовий рахунок № [NUMBER] (ЕІС-код точки обліку №62z8288411164182). Із даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №405297189) вбачається, що власником житлового приміщення за вищевказаною адресою є [PERSON] , який є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону. Відповідно до даних оператора системи розподілу (Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго»), переданих у відповідності до чинного законодавства ТОВ «Львівенергозбут», та відображених у програмному забезпеченні позивача, за період з 01 серпня 2022 року по 01 листопада 2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] спожито 1313 кВт/год. Постачання електроенергії здійснювалося позивачем за тарифами, встановленими законодавством, а саме,\~постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №483. Свої зобов`язання в частині вчасної оплати спожитих послуг споживач належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2381 грн. 52 коп. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року відмовлено ТОВ «Львівенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості, з тих підстав, що суду не вдалося встановити зареєстроване місце проживання боржника. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 20 березня 2025 року. Ухвалою суду від 20 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 02 квітня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просить про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти винисення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання шляхом скерування повістки на адресу зареєстрованого місця проживання та адресу зазначену у позові, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Львівенергозбут» є юридичною особою приватного права та виконує функцію постачальника універсальних послуг (спеціальний обов`язок) на території Львівської області - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам. Позивач здійснює постачання електричної енергії на адресу [ADDRESS] , на умовах публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За цією адресою зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (ЕІС-код точки обліку №62z8288411164182). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №405297189) власником жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 01 серпня 2022 року по 01 листопада 2024 року за адресою: [ADDRESS] , утворилася заборгованість за електричну енергію в розмірі 2381 грн. 52 коп. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Взаємовідносини між громадянами/фізичними особами-споживачами електричної енергії/ з енергопостачальниками регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року. Відповідно до п.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно з п.3.1.5 Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Даний договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. У відповідності до п.4.10 Правил побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. За з містом п.4.12, 4.19 Правил плата за спожиту електроенергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані також Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст.2 Закону предметом регулювання цього Закону, в тому числі, є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. За змістом п.5 ч.2 ст.7 Закону споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги що місяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач є споживачами послуг постачання електричної енергії та повинен здійснювати оплату за їх користуванням, однак, вчасно та регулярно платежі на оплату послуг не вносив, що призвело до утворення заборгованості, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2381 грн. 52 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved