Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків в порядку регресу у розмірі 85149, 78 гривень, а також сплаченого судового збору в розмірі 3028 гривень. Позов мотивує тим, що 19 травня 2024 року приблизно о 14 годині 20 хвилин в м. Львові на вул. Чорновола мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Renault» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault» д.н.з. [NUMBER] завдано механічних ушкоджень, а його власнику матеріальних збитків. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача. На час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник автомобіля «Renault» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 4 червня 2024 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся з заявою про отримання відшкодування шкоди. МТСБУ здійснила виплату на загальну суму 85149,78 гривень, з яких 83349,78 гривень регламентна виплата та 1800 гривень додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди. Позивач звертався до відповідача з претензією про відшкодування збитків, однак ніяких дій зі сторони відповідача про погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 11, 16, 1166, 1187, ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року позов прийнято до розгляду відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 9 грудня 2024 року в судове засідання не з`явився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 7 березня 2025 року та 8 квітня 2025 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст.\~223,\~ ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. \~ В судовому засіданні встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Львова визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З постанови вбачається, що [PERSON] 19 травня 2024 року о 14 годині 20 хвилин у м. Львові на просп. В.Чорновола, 59, керуючи транспортним засобом «Volkswagen LT28» д.н.з. [NUMBER] , не врахувавши бокового інтервалу, здійснив зіткнення із т/з «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Такими діями, [PERSON] порушив вимоги\~п.13.1 ПДР\~України. Відповідальність за такі дії передбачена\~ст. 124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили 19 червня 2024 року, на час розгляду судом даної справи не оскаржена та не скасована, а тому є чинною (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119885883). Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ Власник автомобіля «Renault» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 4 червня 2024 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся з заявою від 5 червня 2024 року про отримання відшкодування шкоди. Зі звіту №1881/24 про оцінку автомобіля «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] складає 89927,01 гривень. З платіжних інструкцій №926198 від 9 вересня 2024 року та №913882 3 липня 2024 року, що позивачем сплачено 83349,78 гривень відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] та 1800 гривень за додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди. Позивач звертався до відповідача з претензією від 9 вересня 2024 року про відшкодування збитків в порядку регресу. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пункт 22.1 ст. 22 вказаного Закону регламентує, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати. Враховуючи наведене вище з відповідача слід стягнути в користь позивача 85149,78 гривень. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 3028 гривень судового збору.

Outcome: approved