Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Відповідно до п. 2, 9, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про: визнання права власності на майно вартістю майна; про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Згідно із ч.ч. 1-3, 8, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. За змістом ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для\~цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)\~часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)\~обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас вказані положення ст. 137 ЦПК України не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Надалі суд враховує положення постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 щодо розподілу судового збору між сторонами та перевірки повноти сплати судового збору кожною із сторін (п. 78, 91). [PERSON] і [PERSON] визнали взаємні позовні вимоги про припинення їх права спільної власності на домоволодіння і про визнання за кожним із них права власності на 1/2 частку домоволодіння. Висновок експерта № 64 від 25.09.2023 вказав ринкову вартість частки домоволодіння [PERSON] у сумі 239600,00 грн, інвентаризаційна вартість 1613907,00 грн; ринкову вартість частки домоволодіння [PERSON] не визначав, але визначив інвентаризаційну вартість у сумі 1627571,00 грн. Загальна інвентаризаційна вартість домоволодінь позивачів визначена у сумі 3241478,00 грн. Суд відмовив у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення судової експертизи вартості його частки у домоволодінні оскільки сторони взаємно визнали позовні вимоги щодо поділу їх спільного будинку із прибудинковими будівлями і спорудами та не заперечували проти коректності відображеного у висновку експерта №\~64 складу майна кожного із них. Відтак, з урахуванням принципу пропорційності, ринкова вартість домоволодіння [PERSON] складає 241628,55 грн (239600,00 1627571,00 ? 1613907,00). З огляду на відмінність між ринковими вартостями на 2028,55 грн (241628,55 239600,00) і відсутністю експертного висновку щодо ринкової вартості частки домоволодіння [PERSON] , суд за правилами ч. 2 ст. 176 ЦПК України встановлює ціну позову (вартість частки) [PERSON] також у сумі 239600,00 грн. Усього загальна вартість їх домоволодінь складає 479200,00 грн (239600,00 + 239600,00). Кожна позовна вимога про встановлення порядку користування майном (земельною ділянкою, горищем) є немайновою. Щодо судового збору Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за\~подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4\~розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної\~заяви фізичною особою майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позов [PERSON] , що поданий у 2023 році, містить такі вимоги: 1.1) [PERSON] виділити в натурі 1/2 частину домоволодіння, вартість 239600,00 грн; [PERSON] виділити в натурі 1/2 частину домоволодіння, вартість 239600,00 грн; 1.2) припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння, ринкова вартість 479200,00 грн; 1.3) визнати право власності за [PERSON] на окремий об`єкт нерухомого майна, ринкова вартість 239600,00 грн; 1.4) встановити порядок користування земельною ділянкою щодо [PERSON] площею 2538 кв.м., а щодо [PERSON] площею 3713 кв.м. Позов [PERSON] , що поданий у 2024 році, містить такі вимоги: 2.1) поділити в натурі між співвласниками домоволодіння, визнавши за [PERSON] право власності на частку домоволодіння, вартість 239600,00 грн; 2.2) встановити порядок користування горищем будинку. Сторони-фізичні особи взаємно визнали позовні вимоги про визнання за кожним із них права власності на відповідну частку домогосподарства, а тому суд виключає із розрахунку судового збору для кожного ціну позову 239600,00 грн, та, як наслідок 1 % судового збору від цієї суми, який складає 2396,00 грн. Суд стягує з [PERSON] на користь держави недоплачений ним судовий збір 1184,80 грн (2396,00 1211,20) із позовної вимоги 2.1. Всього належна\~до сплати\~сума судового\~збору із\~позовних вимог\~ [PERSON] \~складає 11731,20 грн ((239600,00 + 239600,00 + 479200,00 + 239600,00 239600,00) 1,0 % ? 2684,00 0,4 / ? 2684,00 5) + 2684,00 0,4 + 2684,00 0,4). Суд стягує з [PERSON] недоплачений ним судовий збір 11731,20 грн на користь держави. У зв`язку з задоволенням позовної вимоги немайнового характеру [PERSON] до [PERSON] і не оплату цієї вимоги [PERSON] судовим збором 1211,20\~грн (3028,00 0,4), суд стягує з [PERSON] судовий збір 1211,20 грн на користь держави. Усього суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір 12942,40\~грн (11731,20 + 1211,20). У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд стягує з першого на користь другого судовий збір 90,84 грн за виготовлення копії технічного запису судового засідання. Щодо витрат на складення експертного висновку та плану землекористування [PERSON] сплатив за складення експертного висновку № 64 від 25.09.2023 щодо оцінки домоволодіння і його часток, а також визначення параметрів кімнат і прибудинкових будівель (споруд). Суд розділяє ці витрати порівну між [PERSON] і [PERSON] , оскільки висновок експерта повністю використано судом на користь обох сторін-фізичних осіб, а тому суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 5000,00 грн витрат на залучення експерта (10000,00 ? 2). [PERSON] сплатив за складення плану фактичного землекористування 2500,00 грн. Суд відмовив у задоволенні позову за планом фактичного користування земельною ділянкою, тому витрати на виготовлення вказаного плану у сумі 2500,00 грн покладаються повністю на [PERSON] . Він не має права на їх компенсацію [PERSON] та/або Семенівською селищною радою. Щодо витрат на правничу допомогу [PERSON] сплатив за отримання правничої допомоги 40000,00 грн. [PERSON] сплатив за отримання правничої допомоги також 40000,00 грн. Представники [PERSON] зробили заяву про не співмірність витрат [PERSON] на оплату правничої допомоги. Посилаються при цьому на не співмірність витрат зі складністю справи, завищення тривалості витраченого адвокатом часу на ознайомлення з позовною завою, аналіз фактичних обставин справи, пошук та аналіз судової практики, узгодження правової позиції, складення зустрічної позовної заяви, складення клопотання про призначення експертизи, консультації, представництво у судових засіданнях; невідповідністю назви сторони у договорі і акті виконаних робіт до договору; зустрічна позовна заява багато у чому дублює первісну позовну заяву. Як\~наслідок просять повністю відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу через недоведеність і необґрунтованість. Суд частково погоджується із вказаним запереченням, оскільки, зокрема, зустрічний позов фактично посилається на первісний позов у частині правових підстав до поділу домоволодіння і складу нерухомого майна із висновку експерта, який надав позивач за первісним позовом, первинно зустрічний позов було залишено без руху через відсутність чітко визначених позовних вимог про поділ в натурі домоволодіння, клопотання про призначення експертизи складено як 4 абзаци зустрічної позовної заяви, аналіз судової практики про поділ спільного майна не може потребувати 4 години, а так само 4 години на формування і узгодження позиції та 4 години на складення зустрічної позовної заяви тощо. Також суд враховує, що вимоги первісних і зустрічних позовних вимог щодо часток у праві власності на домоволодіння є взаємними та визначалися сторонами-фізичними особами як за фактичним складом відповідного майна, так із використанням [PERSON] наданого [PERSON] експертного висновку № 64. Іншими словами [PERSON] скористався доказом, який надав [PERSON] за первісним позовом. За змістом ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді випливає, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (§ 268). Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved