Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

У травні 2024 року до суду звернулося ТОВ «Дебт Форс» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за порушення зобов`язання. На обґрунтування позову позивач вказував, що 03 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Бванк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-D05/012/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредиту у розмірі 46\~158 доларів США. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.08.2010 року стягнуто з [PERSON] 46\~789,50 доларів США та 30\~230,95 грн. заборгованості за кредитним договором та 1700,00 грн. судового збору. Станом на день звернення до суду рішення суду не виконане. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.04.2019 року замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Вердикт Капітал». 26 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Лігал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 26-01/23, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з [PERSON] 25 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 25-05/23, відповідно до якого ТОВ ТОВ «Кампсіс Лігал» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з відповідачем. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду від 03.05.2008 року, позивачем нараховані 3% річних на інфляційні втрати у розмірі 1149,86 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату подачі позову складає 45\~613,57 грн. та 3180,30 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір та 9\~000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді від 29 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху. 12 вересня 2024 року до суду від позивача, на виконання вимог суду, надійшла заява про усунення недоліків та клопотання про витребування доказів. Ухвалою судді від 20 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, третіх осіб, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року витребувано від Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію. У судове засідання представник позивача не прибув з невідомих суду причин. Були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки свого представника суд не повідомили. Заяв, клопотань до суду не подавали. Відповідач [PERSON] у судове зсідання повторно не прибув з невідомих суду причин. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань до суду не подавав. Не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи - від Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не прибув. Просили справу розглядати без участі свого представника. При розгляді справи покладалися на розсуд суду. Представники третіх осіб АТ «ОПТ Банк», ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не прибули з невідомих суду причин. Були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки своїх представників суд не повідомили. Заяв, клопотань до суду не подавали. Свого відношення до позову не висловили. Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступне. 03 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № № CL-D05/012/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредиту у розмірі 46 158 доларів США на купівлю автомобіля Mazda CX 7, строком користування кредитом до 03.04.2014 року під 12,49% річних. Додатковою угодою № 1 від 03.06.2009 року сторони визначити проценту ставку у розмір 13,20% річних до 03.11.2009 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.08.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ОПТ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 46\~789,50 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 373\~511,21 грн. та 30\~230,92 грн., а разом 411\~742,16 грн. Однак, із мотивувальної частини рішення суду вбачається, що станом на 14.12.2009 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту склала 45\~157,89 доларів США, що в еквіваленті у гривнях України становить 360\~486,40 грн., заборгованість по процентам склала 1634,55 доларів США, що в еквіваленті у гривнях України становить 13\~024,81 грн., а загалом 373\~511,21 (360\~486,40 + 13\~024,81). З урахуванням стягнутих судом штрафів, розмір боргу склав 411\~742,16 грн., про які заявив банк до стягнення та які і були стягнуті судом. Зазначена у резолютивній частині рішення суду сума у 30\~230,95 грн. є вочевидь опискою суду. Таким чином, судом була стягнута з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 411\~742,16 грн. Частинами 4, 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання рішенні суду, 25 жовтня 2010 року був виданий виконавчий лист. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 квітня 2010 року замінено стягувача, як сторону, у виконавчому провадженні № 51981130, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-2068/2010, з ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». 26 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 26-01/23, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з [PERSON] . У Реєстрі прав вимоги договір, укладений з [PERSON] вказано за порядковим номером 922. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору № 26-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26.01.2023 року, розмір заборгованості [PERSON] складає 373\~511,21 грн., з яких: 360\~486,40 грн. заборгованість за тілом кредиту та 13\~024,40 грн. заборгованість за процентами (а.с. 19). 25 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 25-05/23, відповідно до якого ТОВ ТОВ «Кампсіс Лігал» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з відповідачем. У Реєстрі прав вимоги договір, укладений з [PERSON] вказано за порядковим номером 388. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору № 25-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 25.05.2023 року, розмір заборгованості [PERSON] складає 373 511,21 грн., з яких: 360 486,40 грн. заборгованість за тілом кредиту та 13 024,40 грн. заборгованість за процентами (а.с. 26). Із листа Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 36509 від 03.03.2025 року постає, що у відділі на примусовому виконанні перебував виконавчий лист про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «ОТП Факторинг» боргу у розмірі 416\~562,06 грн. 19.06.2019 року виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ на виконання не надходив. Позивач вказав, що рішення суду не виконано до теперішнього часу, тому позивачем було нараховано на зазначений борг у розмірі 46\~789,50 доларів США 3% річних та на борг 30\~230,95 грн. 3% та інфляційні втрати, відповідно до ст. 625 ЦК України. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивачем доведено перехід права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № CL-D05/012/2008 від 03.04.2008 року до ТОВ «Дебт Форс», тому відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Позивач заявив вимоги до відповідача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач нарахував на борг у розмірі 46\~789,50 доларів США - 3% річних у розмірі 1149,86 доларів США, за період з 01.05.2021 року по 23.02.2022 року включно, на борг у розмірі 30\~230,95 грн. - 3% річних у розмірі 742,93 грн., за період з 01.05.2021 року по 23.02.2022 року включно та інфляційні втрати у розмірі 2437,37 грн., за період з 01.05.2021 року по 23.02.2022 року включно. Суд не погоджується з розрахунком позивача. Так, судовим рішенням від 10.08.2010 року стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в гривневому еквіваленті. 26.09.2018 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло у ТОВ «ОТП Факторинг» право вимоги до відповідача. Далі, ТОВ «Кампсіс Фінанс» 26.01.2023 року набуло у ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача у загальному розмірі 373\~511,21 грн. Потім, ТОВ «Дебт Форс» 25.05.2023 року набуло у ТОВ «Кампсіс Фінанс» право вимоги до відповідача у такому ж розмірі 373 511,21 грн. Таким чином, 3% річних та інфляційні втрати мають нараховуватися на суму 373\~511,21 грн. у зазначений позивачем період з 01.05.2021 року по 23.02.2022 року включно. Суд здійснив в програмі «Ліга:Закон» за адресою - https://ips.ligazakon.net/calculator/ff (Розділ Калькулятор підрахунок заборгованості та штрафних санкцій), який виглядає наступним чином. Інфляційні втрати: розрахунок здійснюється за формулою: ІІС = (ІІ1 : 100) x (ІІ2 : 100) x (ІІ3 : 100) x ... (ІІZ : 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період: IIc = (101.30 : 100) x (101.30 : 100) x (101.30 : 100) x (101.30 : 100) x (101.30 : 100) x (101.30 : 100) x (101.30 : 100) x (101.30 : 100) x (101.30 : 100) x (101.30 : 100) = 1.08062530. Інфляційне збільшення: 373 511.21 x 1.08062530 - 373511.21 = 30\~114, 45 грн. Таким чином, інфляційні втрати складають 30\~114,44 грн. 3% річних: розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання: з 01.05.2021 року до 23.02.2022 року включно, кількість днів 299, 373 511.21 x 3 x 299 : 365 : 100 = 9\~179,17 грн. Таким чином, розмір 3% річних складають 9\~179,17 грн. Відповідач власного контррозрахунку суду не надав. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Слід стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних, за період з 01.05.2021 року до 23.02.2022 року включно, у розмірі 30\~114,45 грн. та інфляційні втрати, нараховані за цей же період, у розмірі 9\~179,17 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Судом позов задоволено у розмірі 39\~293,62 грн., що складає 80,53% від заявленого 48\~793,87 грн. Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог у розмірі 80,53%, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2438,45 грн. (80,53% від 3028,00 грн.). При цьому позивачу необхідно відмовити у поверненні сплаченого судового збору у розмірі 589,46 грн. (3028,00 2438,54). Вирішуючи питання щодо витрат професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано копію договору № 25/04-23 від 25.04.2023 року про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Дебт Форс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 7 від 01.05.2025 року на суму 9 000,00 грн., копію платіжної інструкції від 15.05.2024 року на 36 000,00 грн., призначення платежу: надання правової допомоги згідно договору № 25/04-23 від 25.04.2023 року, Акт № 4 про надання юридичної допомоги від 08.05.2024 року, відповідно до якого надано наступні правові послуги: надання усної консультації з вивченням документів - 1500,00 грн. (1 год.), консультація письмова по судовому рішенню 1500,00 (1год.), підготовка позовної заяви 3000,00 грн. (1 год.), формування додатків, зібрання та передача справи 3000,00 грн. (1год.). Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатським об`єднанням робіт. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. Переважна більшість тексту позову із 2 аркушів містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Підготовка такої позовної заяви для професійного адвоката не може займати багато часу. Крім того, до позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача, будь-яких розрахунків Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» не здійснювало. Враховуючи складність справи, яка є типовою для позивача та не є складною, надані адвокатським об`єднанням послуги у такій типовій для позивача справі, значення справи для сторін, враховуючи поведінку сторін у справі - позивача, який надає фінансові послуги та відповідача, який є споживачем послуг з кредитування, тривалість розгляду справи, «шаблонний» характер позовної заяви, масовість таких позовних заяв, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, не відповідає принципам справедливості та верховенства права. Вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем в розмірі 2 000 грн., що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог. Сторони у справі не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Outcome: partial