Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

У жовтні 2024 позивачка, в інтересах якої діє адвокат Лесик С.І., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2013 року по 26 липня 2016 року. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніяким чином не турбується та не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості у її подальшій долі, не цікавиться станом її здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.03.2023 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, які, відповідач не сплачує. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Згідно довідки Коростенського ВДВС Житомирської області, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 13.08.2024 року становить 58131,30 грн. Вважає, що розмір аліментів є недостатнім для витрат на утримання неповнолітньої доньки, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача з твердої грошової суми, а саме з 3000 грн. на частку від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також відповідач не забезпечує відповідного харчування дитині, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей. Отже, створилися умови, які шкодять інтересам дитини. Таким чином, батько не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Факт невиконання батьківських обов`язків відповідачем доводиться тим, що він є особою, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності, і на даний час відбуває чергове покарання за вчинення злочинів у ДУ «Коростенська виправна колонія № 71» з 06.09.2022 року. Кінець строку відбування покарання 01.02.2027 року. На думку позивачки, даний факт не може позитивно впливати на фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. На підставі викладеного, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.03.2023 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 3000 грн. щомісячно на частку від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 10.10.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.12.2024 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача Лесик С.І. у судовому засіданні позов підтримав частково на підставі обставин викладених у позові. Просив позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , поданий Служба у справах дітей Зимнівської сільської ради висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримав повністю. Від позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів відмовився та просив закрити провадження в цій частині. Відповідач, який утримується у ДУ «Коростенська виправна колонія №71», просив забезпечити його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, разом з тим відмовився приймати участь в судовому засіданні та надати пояснень з приводу позову, про що адміністрацією колонії складено відповідний акт. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Зимнівської сільської ради Володимирського району, - Гулюк С.М. у судовому засіданні висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] підтримала, зазначивши, що позбавлення батьківських прав відповідача буде виключно в інтересах дитини, яка під час спілкування на комісії визначила, що не ідентифікує відповідача як свого батька, не хоче про нього нічого чути та стидається. Суд, заслухавши доводи сторони позивача щодо заявлених вимог, представника Служби у справах дітей, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1,2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України). Судом встановлено наступні обставини. Відповідач по справі - [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис 128. Рішенням виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Волинської області від 27.03.2025 за № 49 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За характеристикою ліцею с.Зимне Володимирського району, учениця [PERSON] навчається в ліцеї з першого класу. Забезпечена усім приладдям та одягом повністю, завжди має хороший зовнішній вигляд. Домашні завдання виконує систематично. Не порушує норм поведінки, має позитивне відношення до праці. Мама дитини підтримує постійний зв`язок з класоводом та іншими працівниками ліцею, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. За час навчання в ліцеї батько учениці [PERSON] жодного разу не телефонував та не приходив до навчального закладу, не цікавився успіхами дитини. Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданого Коростенським ВДВС у Коростенському районі Житомирської області, доведено що у боржника [PERSON] станом на 13.08.2024 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 58131,30 грн. Довідкою ДУ «Коростенська виправна колонія № 71» від 25.07.2023 року № 356, підтверджено що [PERSON] відбуває покарання у даній установі з 06.09.2022 року на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2022 року за ст. ст. 187 ч.2, 70 ч.4 КК України. Кінець строку за вироком 01.02.2027 року. Виконавчий комітет Зимнівської сільської ради, враховуючи діагностичне обстеження з залученням психолога ліцею с. Зимне, беручи до уваги емоційне, особистісне відношення та психологічне ставлення дитини [PERSON] до батька [PERSON] , прийшов до висновку, що є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] . Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням неповнолітньої дитини не займається, її життям та здоров`ям не цікавиться, відсутня будь-яка турбота про доньку, про її розвиток. Зазначені факти не спростовані самим відповідачем та підтверджені наданими письмовими доказами та встановленими в ході судового слідства обставинами. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка відповідача щодо неприйняття участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо неповнолітньої [PERSON] , а тому вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки. Щодо вимоги сторони позивачки про зміну способу стягнення аліментів, оскільки наявна відмова від даної позовної вимоги у судовому засіданні, то суд закриває провадження у цій частині згідно п.4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Outcome: approved