Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 02.02.2015. Відповідачем отримані грошові кошти, але своєчасно не повернуті, тому позивач просить стягнути заборгованість на загальну суму у розмірі 85189,72 грн. (вісімдесят п`ять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень 72 копійки), що складається з: 37582,17 грн.\~тіло кредиту; 14214,26 грн.\~нараховано відсотків за користування кредитом; 28860,45 грн.\~нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина); 4032,84 грн.\~штраф (процентна складова) та суму сплаченого судового збору.\~ Відповідачем подано Відзив на позов, відповідно до якого відповідач не заперечує укладання з позивачем кредитного договору. Заперечував, щодо нарахування неустойки в фіксованій сумі, а також щодо відсотків. Зазначає, що кредитна картка не була пролонгована і тому позивачем пропущена позовна давність звернення до суду (а.с.81-93) В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилалась на обставини викладені у позовній заяві, додатково зазначила, що строк позовної давності пропущений не був, кредитний договір позивача пролонгується автоматично згідно умов договору, крім того звертала увагу суду, що в 2018 році відповідач також вносив кошти на погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у позові, застосувати строк позовної давності. Ухвалою суду від 12.08.2024р. року справу прийнято до свого провадження. Ухвалою від 16.10.2024р. вирішено перейти до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 02.02.2015 (а.с. 10), відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в подальшому кредитний ліміт було збільшено.\~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 10-32).\~Однак в порядку, передбаченому кредитним договором, кредитні кошти не були повернуті, таким чином, відповідач порушив умови названого кредитного договору, станом на 20.01.2019 заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.02.2015 складає на загальну суму у розмірі 85189,72 грн. (вісімдесят п`ять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень 72 копійки), що складається з: 37582,17 грн.\~тіло кредиту; 14214,26 грн.\~нараховано відсотків за користування кредитом; 28860,45 грн.\~нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина); 4032,84 грн.\~штраф (процентна складова) (а.с. 6-9). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань рішенням Єдиного акціонера Банк від 21.05.2018 № 519 змінено тип банку з Публічного на Приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк».\~ Враховуючи досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для звернення позивача з даним позовом не пропущено. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором.\~Згідно зі ст. ст.\~526,\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.\~Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~ Згідно із ст. ст.\~611,\~625 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання.\~ Суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 37582,17 грн.\~(тіло кредиту) та 14214,26 грн.\~ відсотків за користування кредитом. Тлумачення частини третьої\~статті 551 ЦК України\~свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правилочастини третьої\~статті 551 ЦК Українипро те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша\~статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах. На думку суду, стягнення з відповідача 28860,45 грн.\~нараховано пені, а також штрафів в розмірі 500,00 грн.\~та 4032,84 грн.,\~ не відповідає засадам справедливості, розумності та добросовісності, про що також вказував відповідач у відзиві та поданих заявах, не погоджуючись з вказаними сумами. Таким чином, суд вважає справедливим та пропорційним і таким, що відповідає обставинам справи, обмежити розмір суми санкції за невиконання відповідачем своїх зобов`язань за всіма зазначеними вище договорами позики сумою 10000 гривень, що на думку суду буде достатньою компенсацією позивачу понесених майнових втрат за рахунок відповідача, який порушив зобов`язання. В іншій частині вимог слід відмовити. Така позиція суду ґрунтується на правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, у постанові від 18 березня у справі№ 902/417/18, яким запроваджено механізм обмеження свободи договору з огляду на загальні засади справедливості, добросовісності, розумності. Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: partial