Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

08 квітня 2025 року Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» в особі генерального директора Лебедєва С.О. звернулося до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без її усвідомленої згоди на строк до 6 місяців. Заява обґрунтована тим, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , зі слів проживає за адресою: [ADDRESS] . Доставлена 07 квітня 2025 року о 23 годині 35 хвилин на лікування бригадою швидкої допомоги у супроводі працівників поліції за направленням районного лікаря психіатра Менської ЦРЛ [PERSON] , у зв`язку з погіршенням психічного стану та неадекватною поведінкою. Так, 04 квітня 2025 року в Менській лікарні [PERSON] вкрала ключі від приймального відділення, замкнула медперсонал у роздягальні, поводилась неадекватно, говорила нісенітниці, 07 квітня 2025 року [PERSON] зверталася до служби 102 з проханням направити наряд поліції та написала заяву, що з 2003 року бореться з корупцією, також, що її хоче отруїти хазяйка [PERSON] . Крім того, 07 квітня 2025 року до служби 102 надійшла заява від [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] , її квартирантка [PERSON] разом з якоюсь жінкою вживає алкоголь, і вона не може їх вигнати зі свого будинку. Того ж дня, надійшло повідомлення від [PERSON] , що її квартирантка [PERSON] кричить, стукає у двері, заявниця боїться, бо [PERSON] психічно хвора. Після вказаних подій у вечірній час 07 квітня 2025 на консультацію до лікаря-психіатра [PERSON] нарядом поліції була доставлена [PERSON] з відділу соціального забезпечення, де вона вибивала ногами двері. У зв`язку з таким станом до Менської лікарні була викликана бригада швидкої допомоги, якою пацієнтка доставлена на лікування до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ЧОР. У відділенні громадянка [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів у складі завідуючої відділенням № 16 [PERSON] , лікаря-психіатра [PERSON] . У заяві зазначено про те, що комісія підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації громадянки [PERSON] . Причиною висновку про необхідність госпіталізації є результати огляду громадянки [PERSON] , дані огляду в приймальному відділенні ЧОПНЛ, інформація отримана з направлення на госпіталізацію, рапортів працівників поліції, заяви громадянки [PERSON] , а також із супровідного листка ШД. Крім того, вказано про наявність у [PERSON] психічного розладу та перебування її під наглядом у лікаря-психіатра з 2007 року, а також про її перебування на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» 28 разів. У зв`язку із наявністю тяжкого психічного розладу, на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», [PERSON] потребує госпіталізації у стаціонар внаслідок того, що вона своєю неадекватною поведінкою становить безпосередню небезпеку для оточуючих. У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр [PERSON] підтримала заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] . Додатково пояснила, що [PERSON] неодноразово проходила лікування у психіатричному закладі, проте раніше вона не проявляла агресії до оточуючих і лікарів. На теперішній час прояви агресії від [PERSON] несуть загрозу для оточуючих людей. Особа, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, [PERSON] у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви про її лікування. Адвокат Савицький І.О. підтримав позицію особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, при прийнятті рішення просив врахувати всіх обставини справи. Прокурор Абдужабарова І.П. вважала заяву медичного закладу про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без її згоди обґрунтованою та просила її задовольнити. Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний заклад підлягає задоволенню, з таких підстав. Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, у тому числі законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг (пп. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції) Згідно з положеннями ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів (ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу»). Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 08 квітня 2025 року № 01/2-09/П/144 за наслідками огляду [PERSON] , у зв`язку з наявністю тяжкого психічного розладу остання виявляє безпосередню небезпеку для життя оточуючих. Згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» [PERSON] підлягає лікуванню в умовах психіатричного стаціонару. Зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів у поєднанні з іншими документами про психічний стан [PERSON] , а також підтвердженими письмовими доказами фактами поведінки останньої, що становить небезпеку для оточуючих, є достатніми для висновку, що [PERSON] , [INFO] , потребує лікування лише в умовах психіатричного стаціонару, а тому суд вважає, що заяву КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» слід задовольнити та примусово госпіталізувати [PERSON] у психіатричний заклад без її усвідомленої згоди. Відповідно до положень ч. 2 ст. 342 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved