Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Заявник [PERSON] через свого представника адвоката Шевченко Д.М. звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Заявлені вимоги мотивує тим, що проживала разом з [PERSON] з 22 лютого 2021 року як жінка та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в державній реєстрації відносин не було нагальної потреби. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , однак у зв`язку з тим, що на момент народження дитини (з 3 травня 2022 року) батько дитини - [PERSON] тримався під вартою в процесі досудового розслідування кримінального провадження відомості про батька дитини у свідоцтві про народження дитини було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( за вказівкою матері). Під час відбування покарання [PERSON] мобілізовано до лав ЗСУ для надання збройної відсічі збройній агресії рф, проходив службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до сповіщення сім`ї № 94, надісланого родичам [PERSON] [INFO] в липні 2024 року, сповіщалося, що солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 10.07.2024 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини поблизу населеного пункту Новоселівка Перша Покровського району Донецької області. [PERSON] , як законний представник дитини, [PERSON] , [INFO] , бажає реалізувати соціальні права дитини, зокрема, звернутися до військової частини з питань виплати грошового забезпечення, що належить його батьку солдату [PERSON] , який вважається зниклим безвісти, а оскільки для призначення відповідних виплат необхідно надати документ, що підтверджує родинні стосунки дитини та зниклого безвісти, [PERSON] змушена попередньо звернутися до суду для встановлення факту батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Крім цього, дитина має право на отримання пенсії по втраті годувальника та інші права, встановлені чинним законодавством для членів сімей військовослужбовців, зниклих безвісти. У зв`язку із вказаними обставинами заявник змушений звернутися до суду для вирішення вказаного питання. Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник заявника надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно повідомлений про дату час та місце розгляду справу, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення заяви. Від представника військової частини [NUMBER] Огородника М.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Від Теплицького відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи без їх представника. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. [PERSON] у своїй заяві зазначає, що проживала разом з [PERSON] з 22 лютого 2021 року як жінка та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 27.05.2022, виданого Теплицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області, Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Оскільки на момент народження дитини (з 3 травня 2022 року) батько дитини - [PERSON] тримався під вартою в процесі досудового розслідування кримінального провадження, відомості про батька дитини у свідоцтві про народження дитини було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Під час відбування покарання [PERSON] мобілізовано до лав ЗСУ для надання збройної відсічі збройній агресії рф, проходив службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до сповіщення сім`ї № 94, надісланого родичам [PERSON] [INFO] в липні 2024 року, сповіщалося, що солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 10.07.2024 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини поблизу населеного пункту Новоселівка Перша Покровського району Донецької області. Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Враховуючи обставини зникнення безвісти особи та відсутності правового регулювання встановлення батьківства за таких обставин, суд вважає за можливе відповідно до статті 10 Сімейного кодексу України застосувати положення ст. 130 Сімейного кодексу України, яка регулює подібні відносини, - встановлення батьківства за рішенням суду у разі смерті чоловіка (аналогія закону). Згідно відповіді № 116/11/76095 від 19.12.2024, на адвокатський запит, медичне управління [INFO] повідомило, що у зв`язку з відсутністю тест - систем для відбору біологічного матеріалу для проведення державної реєстрації геномної інформації, біологічний матеріал у солдата [PERSON] не відбирався. Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14 - ц зазначив, що Сімейний кодекс України не визначає будь яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово - генетичної або судово - імунологічної експертизи. Європейський суд з прав людини зазначає, що «на сьогодні ДНК - тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь - який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення від 7 травня 2009 року у справі « Калачова проти Російської федерації, заява № 3451/05, §34) . Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15 - ц та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово - медична, молекулярно - генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь - який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] - [PERSON] та дитиною, 20.12.2024 року звернулися до медико - генетичного центру «Мама Папа» щодо проведення молекулярно - генетичного експертного дослідження, на вирішення якого поставлено наступні питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічною бабусею, а саме матір`ю біологічного батька дитини [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] ? Відповідно до висновку молекулярно - генетичного експертного від 21.01. 2025 року № 46106 ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,6 %. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово- психіатричних експертиз. Отже, Законом встановлена альтернативність визначення експертних установ для проведення судових експертиз і лише компетенція проведення проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз віднесена до державних спеціалізованих установ. Відповідно до положень п. 25, пп. 25.2 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, молекулярно-генетична експертиза відноситься до видів біологічних експертиз, основними завданнями яких є встановлення спорідненості (родинних зв`язків). Таким чином, молекулярно-генетична експертиза може бути проведена не лише державними спеціалізованими установами, а іншими експертами з відповідних галузей знань, оскільки відноситься до видів біологічних експертиз та не потребує обов`язкового її проведення в державних спеціалізованих установах. Згідно з загальнодоступною інформацією про ТОВ «МАМА ПАПА», товариство має основний вид діяльності «86.22 Спеціалізована медична практика». Інші види діяльності зазначені: «діяльність у сфері права, інша діяльність у сфері охорони здоров`я». З огляду на викладене, висновок молекулярно генетичного експертного дослідження для подання до суду від 21.01. 2025 року № 46106 є належним та допустим доказом на підтвердження факту батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . На підтвердження відносин заявника із [PERSON] суду надано також інші докази, зокрема особисту переписку між сторонами (скріни із листування у додатку Viber), особисті фото , які розміщувалися [PERSON] у соціальних мережах та наявні у вільному доступі (скріни сторінки [PERSON] із додатку Facebook додаються). Відповідно до відповіді № 19931 від 24.12.2024, наданої на адвокатський запит, командуванням військової частини [NUMBER] , згідно картки соціально - демографічних даних [PERSON] в розділі «Близькі родичі» зазначено [PERSON] в якості цивільної дружини. Ім`я та по батькові зазначеної особи співпадають з ім`ям та по батькові заявника. З огляду на наведені вище докази, вважаю, що обставини, на які посилається заявник знайшли своє підтвердження, а тому наявні підстави для задоволення заяви про встановлення факту батьківства [PERSON] , який зник безвісти щодо дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для отримання пенсії по втраті годувальника для сина [PERSON] . При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved