Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У листопаді 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23\~783,73 грн. Позов обгрунтовано\~тим, що 04 вересня 2013 року між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] був укладений договір № 010/0617/82/0051964, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 400,00 грн, строком на 48 місяців до 04 вересня 2017 року, зі сплатою 36,0% річних. 20 вересня 2019 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» відступило на\~користь ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~права грошової\~вимоги до\~боржників за\~кредними \~договорами,\~у тому\~ числі\~ за\~договором № 010/0617/82/0051964 від 04 вересня 2013 року, що укладений між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] . Згідно договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в тому числі за договором № 010/0617/82/0051964 від 04 вересня 2013 року, що укладений між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] . Зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до розрахунку заборгованості становить 23\~783,73 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11\~354,10 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 12 429,63 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищезазначену заборгованість за договором, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Відповідач [PERSON] не подав відзив на позов. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Рогатинського\~ районного\~суду Івано-Франківської\~ області\~від \~04\~грудня 2024\~ року\~визнано \~потрібним,\~ щоб\~ представник\~ \~ ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» дав особисті пояснення. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року задоволено заяву представника ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» Ткаченко\~М.М.\~ про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2025 року задоволено заяву представника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» адвоката Морозової В.В. про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та адвокат Морозова В.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві. Адвокат Морозова В.В. у доповнення до обставин зазначених в позовній заяві суду пояснила, що у відповідності до п.9.3 Договору, без укладення додаткових угод до Договору, Банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що останній робочий день строку користування кредитом Банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після продовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на продовження строку користування кредитом. Окрім того із розрахунку боргу первісного кредитора вбачається, що 05 вересня 2017 року відбулася пролонгація Договору на підставі п.9.3 Договору, а тому відсотки за користування кредитними коштами нараховувались ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до 09 січня 2023 року. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.223,280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини справи \~ \~ \~ \~04 вересня 2013 року між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК\~АВАЛЬ» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0617/82/0051964 ( далі - Договір). Ліміт кредиту, доступний [PERSON] на момент укладення Договору становив 7 400,00 грн ( п. 1.1. Договору ). Строк користування кредитом - 48 місяців, до 04 вересня 2017 року ( п.1.2 .Договору ). Максимальний розмір кредиту складає 200\~000,00 грн (п. 10.1. Договору). Відсоткова ставка за користування коштами 36,00 % річних ( п.1.3. Договору). Кредит надано шляхом зарахування грошових коштів на кредитну карту (п.9.2. Договору). Без укладення додаткових угод до Договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа від клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом ( п.9.3. Договору). Також сторонами погоджено строк позовної давності у 70 років ( п.18.6 Договору). 20 вересня 2019 року між \~ АТ\~«РАЙФФАЙЗЕН БАНК\~АВАЛЬ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №114/2-19-F, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0617/82/0051964, боржником в якому виступає [PERSON] . 10\~ січня\~2023\~ року\~між ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~ та\~ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір\~ №10-01/2023\~про відступлення\~(купівлю-продаж)\~прав вимоги,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0617/82/0051964, боржником в якому виступає [PERSON] . Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість\~\~ [PERSON] \~за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0617/82/0051964становить\~\~ 23\~783,73\~ грн,\~\~з\~яких:\~заборгованість за\~кредитом (за\~тілом кредиту)\~-\~ \~11\~354,10\~ грн,\~заборгованість за\~відсотками на\~дату відступлення\~права вимоги\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» - 12\~429,63 грн. Як вбачається із виписки по рахунку за період з 04 вересня 2013 року по 16 січня 2020 року та детального розрахунку боргу за Договором за період 04 вересня 2013 року по 03 жовтня 2024 року , відповідач [PERSON] використовував надані кредитні кошти за користування кредитом та сплачував відсотки за користування кредитом по 16 жовтня 2019 року. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). За вказаних обставин, суд вважає доведеним той факт, що 04 вересня 2013 року між між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК\~АВАЛЬ» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0617/82/0051964. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Оскільки між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК\~АВАЛЬ» та\~ [PERSON] \~ виникли кредитні зобов`язання, тому суд застосовує до них положення ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України. Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частина 1 статті 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з описаних вище доказів, у тому числі виписки по рахунку, де відповідач і після 04 вересня 2017 року (закінчення строку дії Договору) продовжував користуватися кредитом, заяви про припинення договору у вказаний період не подавав, що відповідно до п. 9.3. Договору підставно розцінено АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК\~АВАЛЬ»,\~ як згода на продовження строку кредитування. Таким чином, під час розгляду справи представником позивача доведено факт продовження строку дії договору про\~надання банківських\~послуг та\~послуг у\~сфері страхування\~№010/0617/82/0051964 від 04 вересня 2013 року ще на 48 місяців, тобто з 04 вересня 2017 року по 04 вересня 2021 року. Однак представником позивача не доведено, що вказаний Договір був пролонгований після 04 вересня 2021 року і новий кредитор ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» правомірно нараховував відсотки за користування кредитом в період з 05 вересня 2021 року по 09 січня 2023 року, оскільки кредитними коштами відповідач в цей період не користувався . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зазначено, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Як зазначив Верховний Суд України у своїх постановах від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) зазначено, що оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже відповідно до вищевказаних договорів до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0617/82/0051964, боржником в якому виступає [PERSON] . Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Щодо нарахованих відсотків за користування кредитом, то суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. \~ \~ \~ \~Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. \~ \~ \~ \~Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. \~ \~ \~ \~Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. \~ \~ \~ \~Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. \~ \~ \~ \~При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. \~ \~ \~ \~Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. \~ \~ \~ \~У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). \~ \~ \~ \~Отже з врахуванням викладеного, враховуючи, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, строку дії договору з врахуванням пролонгації до 04 вересня 2021 року, суд дійшов висновку, що за вказаним договором, відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише до 04 вересня 2021 року, та нарахування відсотків має проводитися на рівні фіксованої відсоткової ставки. \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, за період з 05 вересня 2013 року по 16 січня 2020 року заборгованість [PERSON] за відсотками складає 223,20 грн. ( а.с.36 зворот. ст.). Із наданого розрахунку заборгованості судом встановлено, що за один день користування кредитними коштами, відповідач зобов`язаний був сплачувати 11,20 грн в рахунок погашення відсотків ( а.с. 37). Відповідно за період з 17 січня 2020 року по 04 вересня 2021 року заборгованість [PERSON] за відсотками складає 6 686,40 грн ( 597 днів х 11,20 грн). \~ \~ \~ \~Таким чином\~ розмір\~заборгованості по\~відсотках за\~користування кредитними\~коштами \~ за\~ період\~з \~05\~ вересня\~2013\~року по\~ 04\~ вересня\~2021\~року \~складає \~6\~909,60\~ \~грн (223,20 грн + 6 686,40 грн ). \~ \~ \~ \~Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0617/82/0051964від 04 вересня 2013 року, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту в розмірі 11\~354,10 грн та за відсотками в розмірі 6 909,60 грн, всього - 18\~263,70 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесло судові витрати, що складаються з 2 422,40 грн сплаченого судового збору. Позовні вимоги позивача задоволено на 76,79 % ( 18\~263,70 грн х 100% / 23\~783,73 грн). \~ \~ \~ \~ Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 860,16 грн судового збору ( 2 422,40 грн х 76,79 % / 100 %) . Водночас відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1-5\~ст. 137 ЦПК України\~ витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження\~судових витрат,\~пов`язаних з\~правничою допомогою\~адвоката,\~суду надано договір про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, заявку на надання юридичної допомоги №424 від 14 серпня 2024 року та витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02 жовтня 2024 року, згідно яких загальна вартість наданої позивачу правової допомоги адвоката складає 9 000,00 грн. Враховуючи складність\~цієї справи,\~яка \~ з\~врахуванням п.1\~ч.6\~ ст.19\~ЦПК України\~є малозначною\~справою,\~обсяг виконаних адвокатом робіт,

Outcome: partial