Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 09.08.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду 26.08.2022 року. Від шлюбу вони мають дві неповнолітні доньки: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які після розірвання шлюбу знаходяться повністю на її утриманні та з 2013 року проживають з нею за адресою [ADDRESS] , яка належить її батькові на праві приватної власності. Вона звернулася до ЦНАП з заявою про реєстрацію місця проживання дітей за адресою [ADDRESS] , проте 23.10.2024 року отримала відмову, оскільки потрібна письмова згода батька. У зв`язку з тим, що вона з ним не спілкуємося, не є можливим отримати таку згоду у позасудовому порядку, що і стало підставою звернення до суду з цією позовною заявою. З врахуванням наведеного позивач просить: визначити місце проживання неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради замість Служби у справах дітей Хмельницької міської ради. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2024 року зобов`язано орган опіки і піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради надати Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області письмовий висновок щодо розв`язання спору між [PERSON] та [PERSON] про визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Продовжено строк підготовчого провадження по цивільній справі №686/28941/24 на тридцять днів. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, суду пояснила, що спору щодо місця проживання дітей у неї з відповідачем не має, але вона не може зареєструвати дітей за своїм місцем проживання без згоди їх батька. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, надав згоду щоб діти постійно проживали з колишньою жінкою, ніяких претензій немає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, подала до суду лист, в якому просить справу розглядати без представника органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, при ухваленні рішення підтримує висновок органу опіки та піклування. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.08.2022 року в справі № 686/13765/22 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту від 07.07.2022р., свідоцтва про право особистої власності від 14.11.2002р. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] фактично проживають без реєстрації в кв. [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] з 13.12.2013р. по теперішній час. За вказаною адресою зареєстрована і [PERSON] , що підтверджується її паспортом серія [NUMBER] . 23.10.2024 року [PERSON] звернулась до відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Проте, у реєстрації місця проживання дітей було відмовлено згідно з п.п.3 п.87, п.32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, ст.5 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні"від 5 листопада 2021 року № 1871-IX. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.02.2025 року, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] . При цьому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , досягла віку, коли самостійно може вирішувати, з ким із батьків бажає проживати. Висновок органу опіки та піклування щодо визначення її місця проживання з одним із батьків не готувався. Згідно з частинами 2, 8, 9 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна (ч.ч.2,3 ст.29 ЦК України). Згідно п.п. 14-17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них. У разі декларування місця проживання у гуртожитку на період здобуття освіти така згода не надається. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Згідно ст.19 ч.ч.5,6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] відсутній спір щодо місця проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка досягла 14 років і має право самостійно визначити з ким з батьків проживати. Оскільки вони обоє, як батьки, погоджуються на проживання дітей з матір`ю. Відповідачем подана до суду заява про визнання позову, в якій він також зазначив, що дає згоду щоб діти постійно проживали з позивачкою. Отже, ні позивач, ні відповідачка не заперечують проти того, щоб їх діти і надалі залишалися проживати з матір`ю. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності спору між сторонами, порушення чи оспорювання її прав відповідачем щодо визначення місця проживання їх спільних дітей. За встановлених обставин у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення позивача до суду з позовом існував спір про визначення місця проживання дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що діти фактично проживали і проживають разом з нею, при цьому батько дітей не вимагає від матері дітей змінити їх місце проживання та не заперечує щодо подальшого такого проживання дітей з матір`ю. Отже, з наведеного вбачається, що між сторонами фактично виник спір не щодо визначення місця проживання дітей, а з приводу реєстрації їх місця проживання. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визнання місця проживання дітей,задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed