Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

14 березня 2025 року, через систему "Електронний суд", надійшла позовна заява від представника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Сапіги Миколи Миколайовича, в якій він просить стягнути з громадянина України [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» (код за ЄДРПОУ 14305909) достроково заборгованість за Договором про надання послуг та послуг у сфері страхування № 010/0548/82/0077094 від 23.01.2017 року у сумі 272 914,06 гривень, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом 243 000 гривень та заборгованості за недозволеним овердрафтом 29 914,06 гривень та судовий збір. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 23.01.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», повним правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та громадянином України [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0548/82/0077094 від 23.01.2017 року, згідно умов якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту на дату початку кредитування 28 800,00 гривень строком до 23.01.2021 року (48 місяців) під 42,0 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні Кредитним договором. Позивач стверджує, що всупереч вимогам Кредитного договору [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 21.01.2025 року у останнього перед Банком виникла заборгованість у розмірі 272914,06 гривень, що і стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді від 17.03.2025 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15.04.2025 року на 11.00 год. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином; 10.04.2025 року звернувся через систему «Електронний суд» з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач -\~ [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, судова повістка разом з ухвалою про відкриття провадження по справі була доставлена йому до електронного кабінету в системі «Електронний суд» 18.03.2025 року. Уся судова\~кореспонденція,\~скерована на\~ім`я\~ [PERSON] повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Частиною 8\~ст. 128 ЦПК України\~передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у Постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило, Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 23.01.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», повним правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та громадянином України [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0548/82/0077094 від 23.01.2017 року, згідно умов якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту на дату початку кредитування 28 800,00 гривень строком до 23.01.2021 року (48 місяців) під 42,0% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні Кредитним договором. Відповідно до п. 1.13 Кредитного договору Банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом Банк не отримав листа Клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Кредитний договір було пролонговано Банком 11.01.2021 року до 11.01.2025 року, що відображено у розрахунку заборгованості за Кредитним договором за відповідну дату. Кредит надається у відповідності до п. 1.1. Кредитного договору шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних операцій за КР. Згідно умов ст. ст.1-2 Кредитного договору, з дати початку кредитування, Банк надав Клієнту кредитні кошти у сумі: 243 000 гривень (кредит). Кредит надавався, шляхом зарахування коштів Кредиту на КР (№) 1202065000 (26204134077) одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР та/або шляхом Договірного списання Банком коштів Кредиту КР у випадках, визначених Договором. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Розмір поточного ліміту за Кредитним договором встановлюється у порядку встановленому 1.11-1.12 Кредитного договору, зміна поточного кредитного ліміту у процесі кредитування детально відображена у Розрахунку заборгованості із коментарем «Зміна кредитного ліміту». Відповідно до умов ст. 3 Кредитного договору сторони погодили, що проценти нараховуються щомісяця за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості за кредитом, зменшений на суму операцій до яких застосовується пільговий період, погашення процентів здійснюється щомісяця. Згідно умов п. 3.5. Кредитного договору клієнт зобов`язаний до 20-го числа кожного місяця сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 (п`ять) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Отже, з укладенням Кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки у строки та в розмірах чітке встановлених Кредитним договором, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Відповідно до ст.2 Кредитного договору Банк має право достроково стягувати заборгованість за Кредитом, нараховані відсотки за користуванню кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Проте,\~всупереч вимогам\~ст.\~3\~Кредитного договору\~позичальник не\~виконав взяті\~на себе\~договірні зобов`язання,\~а саме:\~не здійснював\~щомісячно погашення\~кредитної заборгованості кредиту та відсотків за кредитом. АТ «Райффайзен Банк» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором позичальнику, надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість. Вимога була направлена 23.01.2025 року, однак, у визначені Кредитором строки не виконана. Станом на\~21.01.2025\~року заборгованість\~позичальника перед\~Банком за\~Кредитним договором\~складає 272\~914,06\~гривень,\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~дозволеним овердрафтом\~-\~243\~000,00\~гривень; заборгованості за недозволеним овердрафтом 29 914,06 гривень; в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 72 305,37 гривень (п. 3.5 Кредитного договору). Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 1 ст. 1054 ЦК України), і Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно і до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Суд звертає увагу на те, що позивачем АТ «Райффайзен Банк» було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідача для досудового врегулювання проблеми, однак, це не призвело до погашення боргу. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості у сумі 272 914,06 гривень. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3274,97 грн. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved