Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. Позовні вимоги мотивував тим, що власниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є: [PERSON] 13/25 частин та він - [PERSON] 12/25 частин. Житловий будинок є будівлею капітального типу, споруджений з дотриманням вимог, встановлених законом і призначений для постійного проживання у ньому. Просить виділити в натурі 12/25 частин житлового будинку, визнати за ним право власності та припинити право спільної часткової власності. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, у відповідності до ст.128 ЦПК України, належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~за відсутності заперечень до того позивача. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. За положеннями ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Виходячи зі\~змісту загальних\~засад регулювання\~права власності,\~що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.355\~ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч.1 ст.364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119\~ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364\~ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181\~ЦК Українита п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Так,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] належить на праві власності 12/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] на підставі Договору дарування частки житлового будинку серії ВАВ № 667141 від 17.10.2002 року. Інші частини спірного об`єкту нерухомості на праві власності 13/25 належать відповідачу [PERSON] , що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 419980887 від 27.03.2025 року. Згідно висновку № 59/50-2020 від 02.08.2020 року за результатами експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження та заяви судового експерта Цуркана В.І. від 19.07.2022 року щодо виправлення описки, належні [PERSON] 12/25 часток житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , з технічної точки зору можуть бути виділені в окремий об`єкт нерухомого майна у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною веранди літ. «а», ганком і з приміщеннями, позначеними у плані: №№ 1 коридор, площею 3,1 кв.м., 5 житлова кімната, площею 18,0 кв.м., 6 житлова кімната, площею 7,4 кв.м., 7 коридор, площею 5,4 кв.м., 11 коридор, площею 5,3 кв.м., всього площею приміщень 39,2 кв.м., у тому числі житлової 25,4 кв.м.; господарських будівель: літня кухня літ. «Е», гараж літ. «Ж»; господарських споруд: № 1 ворота/хвіртка, № 2 огорожа, № 6 замощення, № 7 яма зливна, № 9 трубопровід, що розташований на земельній ділянці орієнтованою площею 0,0135 га з існуючим виходом (виїздом) на вулицю Кафедральна та наданням окремої поштової адреси. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved