Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

24.10.2024 до Балаклійського районного суду Харківської області за підсудністю з Покровського районного суду Дніпропетровської області за ухвалою від 27.09.2024 надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, поданий до суду 26.09.2024. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що відповідач участі в утриманні дітей не бере, хоча має таку можливість. Просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просила стягнути витрат на професійну правничу допомогу. Позивач просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 49). Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим (а.с.\~30) та фактичним місцем проживання (перебування), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами і в судове засідання не з`явився (а.с.\~34-35, 43-44, 47-48, 56-57), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Про його виклик у судове засідання на 03.04.2025 також свідчить розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» від 18.03.2025 (а.с.\~53). Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.\~9, 12), які проживають з матір`ю (а.с. 7, 11, 14). Відповідно до ст.\~180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч.\~3 ст.\~181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.\~183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.\~184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас відповідно до ч.\~2 ст.\~182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тягар доказування виконання обов`язку з утримання дітей покладений на відповідача. Діти мають таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Доказів добровільного виконання відповідачем обов`язку утримувати дітей ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов`язку утримувати дітей, у т.ч. у визначеному розмірі. Позивачем разом з позовною заявою до суду було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи - витрати на правову допомогу щодо складання позовної заяви у розмірі 2000 грн, які вона просила стягнути з відповідача. У відповідності до ст.\~133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.\~137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст.\~141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Однак понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу не підтверджено належними та допустимими доказами у вигляді договору про надання правової допомоги (договору доручення, договору про надання юридичних послуг та інше), документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документа, касового чеку, посвідчення про відрядження) тощо, тому стягненню з відповідача не підлягають. Внаслідок задоволення позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved