Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

МТСБУ через свого представника звернулося до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що 22 січня 2024 року сталася ДТП з вини відповідача. Оскільки цивільно-правова відповідальність останнього не була застрахована, позивачем потерпілій особі було виплачене страхове відшкодування у розмірі 35858,47 грн. Витрати МТСБУ на збір документів та визначення розміру шкоди склав 1450 грн. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму завданих збитків з порядку регресу у вказаному розмірі та суму судового збору. Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у письмовій заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавав, правом подачі відзиву на позов не скористався. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22 січня 2024 року о 07:11 год., водій [PERSON] , в місті Луцьку по вул. Ранкова 2, куруючи ТЗ Mercedes-Benz 190, н.з. [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Peugeot 206, д.н.з. [NUMBER] , залишивши місце ДТП до приїзду поліції. Внаслідок ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказані обставини встановлені постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2024 року у справі №161/2385/24, що набрала законної сили та якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП (а.с.10). На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власником З матеріалів справи вбачається, що власником Peugeot 206, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 8-9, 15-20). На підставі заяви потерпілої сторони водія автомобіля Peugeot 206, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 35\~858,47 грн. (а.с. 11-14, 21-42). Крім того, позивач поніс витрати за експертне дослідження у розмірі 1450 грн. (а.с.43). Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі ст.1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Це право вимоги перейшло до Моторно (транспортного) страхового бюро України через дію ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування»: «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пп. а п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За правилами ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28,35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Стаття 76 ЦПК України, визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України, визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу суму сплаченого страхового відшкодування. З огляду на вказане, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3\~028,00 грн.\~

Outcome: approved