Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач навчається на першому курсі у Краматорському вищому професійному училищі за спеціальністю «Прикладна механіка», період навчання з 01.09.2024 року до 30.06.2026 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. При цьому відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Відповідач засобами електронного зв`язку надіслав на адресу суду відзив, в якому просив зменшити розмір аліментів, посилаючись на те, що через відсутність роботи не має можливості сплачувати аліменти у розмірі частки. Також відповідач зазначив, що на його утриманні перебуває ще малолітній син [PERSON] , [INFO] . У судове засідання сторони не зв`явилися, просили розглянути справу без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області від 18.08.2016 року, [PERSON] народився [INFO] , про що 24.03.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №332. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . 3 01.09.2024 року [PERSON] навчається на першому курсі у Краматорському вищому професійному училищі у групі 3В 24-1 за спеціальністю «Прикладна механіка» на денній формі навчання до 30.06.2026 року, що підтверджується довідкою про навчання №472 від 25.11.2024 року. 07.01.2025 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ №175/151/25 про стягнення з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , дата народження [INFO] ), на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , дата народження [INFO] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, щодо [PERSON] , до 14 січня 2034 року включно. Наказом генерального директора ПАТ «шахтоуправління «Покровське» №572 кз від 24.01.2025 року, [PERSON] звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України, а саме за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання. Згідно заяви про надання статусу безробітного №25-04-0000676171-01, з 01.04.2025 року [PERSON] перебуває на обліку у Краматорському міському центрі зайнятості як безробітний. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу\~(надалі\~СК України), вбачається якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено матеріалами справи, позивач навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не працює, що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, при цьому матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки мати, а й батько. Як вбачається з положень п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши надані відповідачем докази щодо неможливості сплачувати аліменти у розмірі частки від заробітку (доходу), суд бере до уваги факт зміни сімейного стану відповідача, перебування на його утриманні малолітнього сина та довідки про надання статусу безробітного. З урахуванням наведеного вище, суд доходить висновку, про наявність підстав для зменшення визначеного позивачем розміру аліментів та вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) є достатнім розміром для забезпечення потреб та витрат повнолітнього сина, пов`язаних з навчанням. Частиною 1\~ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial