Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 17 червня 2024 року, о 03 годині, в [ADDRESS] неповнолітні діти відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вчинили спільно хуліганські дії, а саме кидали горіхи з балкону 9 поверху будинку, що призвело до пошкодження автомобілів, в тому числі автомобіля позивачки марки Nissan, модель Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить їй на праві власності. Неповнолітні діти вчинили дрібне хуліганство, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП, однак діти, які не досягли шістнадцятирічного віку не підлягають адміністративній відповідальності за вказаною нормою. Тому їх батьків (відповідачів по справі) судом було визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме - вони не виконували належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей і до них застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до рахунку №х90911 від 24 червня 2024 року для відновлення попереднього стану транспортного засобу позивачки необхідно виконати роботи, закупити запасні частини та матеріали на загальну суму 113 639,76 гривень. Тобто, хуліганській дії неповнолітніх дітей відповідачів призвели до матеріальних збитків позивача в розмірі 113 639,76 гривень, які їй необхідно витратити на відновлення її пошкодженого транспортного засобу. Матеріальна шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах; у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Діти відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є учнями 9 класу Немішаївського ліцею №1 і не мають можливості самостійно відшкодувати шкоду у вигляді пошкодженого транспортного засобу, яка завдана ними позивачу, тому шкода в повному обсязі має бути відшкодована їх батьками (відповідачами у справі). Крім матеріальної шкоди позивачці заподіяна і моральна шкода, оскільки вона використовувала свій автомобіль для власного пересування та членів своєї родини, через пошкодження її транспортного засобу вона постійно відчувала хвилювання, була вимушена займатися збором документів та підготовкою заяв для звернення до поліції, а в подальшому до суду, що вплинуло на її звичний спосіб життя. Позивачка оцінює завдану їй моральну шкоду в 15 000,00 грн. Тому, оскільки відповідачі відмовилися відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку, просила стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 113 639,76 грн., в рівних частках з кожного, по 37 879,92 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, в рівних частках по 5 000,00 грн. з кожної, та понесені судові витрати в рівних частках з кожної. 10 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. 14 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , адвокат Башинська О.П. зазначила, що відповідачі не заперечують той факт, що їх неповнолітні діти дійсно кидали горіхи з балкону 9 поверху будинку [ADDRESS] , але не погоджуються з тим, що діями їх дітей позивачці завдано шкоду на суму 113 639,76 грн. У постановах Бородянського районного суду Київської області №939/1756/24, №939/1693/24, №939/1681/24 зазначено, що автомобілі позивачки та ще двох осіб згідно їх заяви пошкоджені, проте які саме пошкодження є на її автомобілі та за яких обставин вони виникли судом не встановлено, тому застосувати ч. 4 ст. 82 ЦПК України при вирішенні даного спору неможливо. В рахунку №х90911 від 24 червня 2024 року зазначені роботи, які необхідно виконати для ремонту автомобіля, які запасні частини необхідні, але відомості про пошкодження та з яких причин вони виникли вказаний рахунок теж не містить. Вартість робіт і запасних частин в рахунку нічим не обґрунтована. Доповідна записка ст. інспектора СЮП ВП Бучанського РУП ГУНП в Київській області Денисенко Ю. про розгляд заяв [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також не містить відомостей про пошкодження автомобіля та які причини їх виникнення. Отже, позивачкою не надано жодного доказу, який би підтверджував, що внаслідок дій [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позивачці завдана шкода в розмірі 113 639,76 грн. внаслідок пошкодження її автомобіля. Також відповідачі вважають недоведеним заподіяння позивачці моральної шкоди в сумі 15 000 грн. Тому з урахуванням вказаних обставин просили в позові відмовити повністю та стягнути з позивачки на їх користь понесені судові витрати. 22 жовтня 2024 року надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивачки адвокат Карасьова Л.А. зазначила, що описання заподіяних автомобілю позивачки пошкоджень міститься у відмовному матеріалі №4362 від 17 червня 2024 року, в поясненнях [PERSON] . Рахунок №х90911 від 24 червня 2024 року надавався до поліції для визначення матеріальних збитків позивачки та відповідачам для ознайомлення, які надавали свої пояснення з даного приводу, про що свідчить доповідна записка інспектора СЮП від 30 червня 2024 року. З даного рахунку вбачається, що в автомобілі позивачки пошкоджений панорамний дах, який підлягає заміні. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення в суді, відповідачі не заперечували про наявні пошкодження в автомобілі позивачки про що свідчать постанови суду додані до позову. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки відповідачами заперечувалося нанесення шкоди позивачці і дані обставини потребували з`ясування в судовому засіданні, то ухвалою суду від 23 грудня 2024 року справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Карасьова Л.А. позов підтримали, викладене в своїх заявах підтвердили. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Башинська О.П. в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючи на обставини, викладені у відзиві на позов. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачів та їх представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення №939/1693/24 відносно [PERSON] за ч. 3 ст. 184 КУпАП, №939/1691/24 відносно [PERSON] за ч. 3 ст. 184 КУпАП, №939/1756/24 відносно [PERSON] за ч. 3 ст. 184 КУпАП, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 17 червня 2024 року, о 03 годині, в [ADDRESS] неповнолітні діти відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вчинили спільно хуліганські дії, а саме кидали горіхи з балкону 9 поверху будинку, що призвело до пошкодження автомобілів, в тому числі автомобіля позивачки марки Nissan, модель Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить їй на праві власності, що підтверджується копіями постанов Бородянського районного суду Київської області від 05 липня та 08 серпня 2024 року (а.с.9,16-18), матеріалами оглянутих в судовому засіданні справ про адміністративні правопорушення №939/1693/24, №939/1691/24, №939/1756/24. Неповнолітні діти відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вчинили дрібне хуліганство, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП, однак вони не досягли шістнадцятирічного віку і не підлягають адміністративній відповідальності за вказаною нормою. Постановами Бородянського районного суду Київської області від 05 липня 2024 року у справі №939/1693/24, №939/1691/24 [PERSON] та [PERSON] визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей і до них застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 16-17). Постановою Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2024 року у справі №939/1756/24 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина і до неї застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 18-19). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] засвідчила, що як інспектор СЮП ВП Бучанського РУП ГУНП в Київській області проводила перевірку за зверненням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з приводу пошкодження їх транспортних засобів, вчиненого неповнолітніми дітьми відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В автомібілі [PERSON] марки «Ніссан» білого кольору були дві вм`ятини на даху авто, скол на склі панорамного даху, були вм`ятини на дверях автомобіля. Біля авто було багато горіхів. При з`ясуванні обставин діти відповідачів визнали, що кидали горіхи. Запропонував [PERSON] , а [PERSON] і [PERSON] до нього приєдналися. Коли [PERSON] зробила їм зауваження, після того як почула звук сигналізації авто, то вони припинили кидати горіхи. [PERSON] пояснювала, що придбала авто незадовго до вказаної події і він був цілий. Батьки неповнолітніх були біля авто, але чи оглядали вони його їй невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що влітку 2024 року вночі його розбудила дружина, бо спрацювала сигналізація в авто. Взявши ліхтарик вони пішли до авто, де побачили багато горіхів. Візуально машина була ціла, але вранці коли вони оглядали транспортні засоби побачили на автівці позивачки 2 вм`ятини на даху, на задніх дверях, скол скла на даху автівки. Ці пошкодження виникли від дій дітей. До цього випадку бачив автівку позивачки, але ніяких пошкоджень на ній не було. Коли проводилася перевірка по заподіяних пошкодженнях, то він чув як діти говорили, що кидали горіхи. Батьки дітей автівки не оглядали, а він зробив фото пошкоджень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що в липні 2024 року коли він вночі був на роботі йому телефонувала голова ОСББ і повідомила, що у нього вдома щось трапилося. Вранці він з дочкою був запрошений працівником поліції для з`ясування обставин пошкодження автомобілів. Коли були біля автівок, то бачив біля них декілька горіхів. До машин не придивлявся, тому чи були на них пошкодження він не знає. Мабуть то були його горіхи. Вони зберігалися в пластиковій бочці, було кілограми два, після тієї події залишилося трохи. Відповідно до рахунку №х90911 від 24 червня 2024 року, для відновлення попереднього стану транспортного засобу позивачки [PERSON] , автомобіля Nissan Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER] , необхідно виконати роботи, закупити запасні частини та матеріали на загальну суму 113 639,76 гривень (а.с. 10). З копії доповідної записки про результати розгляду звернення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , складеної інспектором СЮП ВП Бучанського РУП ГУНП в Київській області 30 червня 2024 року вбачається, що діти відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є учнями 9 класу Немішаївського ліцею №1 (а.с.12-15). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Згідно ст. 1182 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої кількома неповнолітніми, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оскільки внаслідок хуліганських дій неповнолітніх дітей відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був пошкоджений транспортний засіб позивачки, чим їй завдана шкода у розмірі 113 639,76 грн., яка їй не відшкодована, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках з кожного по 37 879,92 грн. (113 639,76 грн. : 3). Щодо позовних вимог про відшкодування завданої позивачці моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки доказів того, що позивачці заподіяна моральна шкода саме у розмірі 15000,00 гривень суду не надано, то суд, частково задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках з кожного по 1 000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, що, на думку суду, відповідає характеру правопорушення, глибині душевних страждань, що понесла позивачка внаслідок пошкодження її майна. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути звідповідачів на користь позивачки в рівних частках з кожного витрати по наданню правничої допомоги по 3 333,33 грн. (10000 грн. : 3) та на відшкодування витрат по сплаті судового збору по 388,80 грн. (37879,92 грн. + 1000 грн. = 38879,92 грн. х 1%) з кожної.

Outcome: partial