Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Тарковська Т.В. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 січня 18.01.1996 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна в буд. [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0, 125 га та який був зареєстрований 18.01.1996 року на Павлоградській товарній біржі за №01/5-НДТ. При укладанні договору купівлі-продажу нерухомого майна сторонами було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, вказаний договір був повністю виконаний сторонами. На момент укладення договору купівлі-продажу нерухомості на біржі він не підлягав нотаріальному посвідченню. 17.10.2024 року позивач по справі, маючи на меті зареєструвати будинок в Реєстрі прав нерухомості звернулася прав на нерухоме майно виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. 23.10.2024 року державним реєстратором було прийнято рішення за № 75693589, яким позивач відмовлено в проведення реєстрації з підстав відсутності нотаріального посвідчення вказаного договору. Визнання договору купівлі-продажу дійним йому потрібно для оформлення спадкових прав після смерті матері. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна будинку [ADDRESS] , укладений 18 січня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на Павлоградській товарній біржі за реєстровим № 01/5-НДТ. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але в позовній заяві просять розглядати справу без участі сторонни позивача, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся своєчасно\~та належним\~ чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 18.01.1996 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна в буд. [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0, 125 га., та який був зареєстрований 18.01.1996 року на Павлоградській товарній біржі за №01/5-НДТ. Також, позивач зазначає, що 23.10.2024 року державним реєстратором було прийнято рішення за № 75693589, яким позивачу відмовлено в проведення реєстрації з підстав відсутності нотаріального посвідчення вказаного договору. Згідно ч. 1 .nsf/link1/an_7396/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#7396" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.20ст. 4 ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~vo=1#7467" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих\~учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак сторонами при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею 18.01.1996 року №01/5-НДТ, вказана вимога щодо нотаріального посвідчення не була дотримана. Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Отже, відповідно до Закону України «Про товарну біржу» позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що сторони договору на час укладання та реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна на Павлоградській товарній біржі, були членами Павлоградської товарної біржі. Натомість, в судовому засіданні знайшов факт щодо домовленості та виконання продавцем та покупцями всіх істотних умов договору, покупці фактично володіють об`єктом нерухомості, договір купівлі-продажу нерухомого майна не визнавався недійсним. Отже, суд вважає за необхідне позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.01.1996 року, зареєстрованого Павлоградською товарною біржею за №01/5-НДТ, задовольнити. У зв`язку\~з тим,\~що позивач\~не наполягає\~на стягненні\~з відповідачів\~судового збору,\~що є\~його правом,\~суд при\~ухваленні рішення\~зазначене питання\~не розглядає.

Outcome: approved