Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 2016 року перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року. У них є спільна дитина\~ [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач належним чином не забезпечує сина матеріально. У зв`язку з наведеним, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 18 лютого 2025 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримала 25.02.2025, 13.03.2025 представник відповідача адвокат Прядко О.О. через підсистему «Електронний суд» подав відзив, у якому зазначив, що з обставинами викладеними у позовній заяві його довірителька погоджується не в повному обсязі, оскільки вона регулярно надсилає грошові кошти на рахунок позивача на утримання спільного сина. Також, вона надсилає грошові кошти безпосередньо для їх сина [PERSON] на рахунок [PERSON] , який вона відкрила для сина, надавши всі відомості та пароль сину [PERSON] та позивачу. За таких умов, відповідачка утримує їх спільну дитину та регулярно надсилає грошові кошти задля утримання сина. Водночас, оскільки їх син [PERSON] проживає наразі з батьком, то він безпосередньо зобов`язаний здійснювати свої батьківські обов`язки та забезпечувати їх спільного сина всім необхідним, в тому числі в побутовому аспекті. Однак, відомо, що батько насправді здійснює свої обов`язки по утриманню не належним чином, оскільки не купляє їх сину [PERSON] необхідний сезонний одяг та не слідкує за його зовнішнім виглядом. Всі необхідні речі сину купляє відповідачка, що підтверджується відповідними чеками та підтвердиться показаннями свідків, яких вона має намір допитати в судовому засіданні. Отже, відповідачка регулярно сплачує аліменти на рахунок позивача, щомісячно поповнює дитячу картку спільного сина на його особисті витрати, а також додатково надсилає позивачу кошти на певні потреби сина та самостійно купляє йому необхідні речі, надсилає речі поштою, купляє меблі всупереч тому, що вона сплачує аліменти, та такий характер додаткових витрат не є для неї обов`язковим. Крім того, зазначає, що на її утриманні перебуває бабуся [PERSON] , яка має ряд захворювань та перенесений інфаркт міокарда. Наразі ніде не працює та є пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію в розмірі 2360 гривень. Мати відповідачка також не працює, має хронічний панкреатит, гіпертонічну хворобу ІІ ступеня. Отже родичі відповідачки потребують грошей на безпосереднє утримання: сплата комунальних послуг, купівля продуктів, одягу, тощо. Наразі відповідачка проходить військову службу. У зв`язку з тим, що вона має окрім заробітної плати різні винагороди за службу, обрахування доходу зумовить додаткові обстяження вирахування аліментів у зв`язку із тим, що визначити які доходи з усіх нарахувань будуть постійними потребує індивідуального підходу щодо кожного виду нарахування щомісячно. За таких умов, враховуючи також додаткові витрати відповідачки на утримання сина, додаткові витрати на утримання членів сім`ї та регулярну сплату аліментів [PERSON] , відповідачка вважає доцільне стягувати з неї аліменти в сумі, що еквівалентні двом прожитковим мінімумам для дитини відповідного віку, враховуючи індексацію, за умови також, що вона постійно додатково сплачує грошові кошти безпосередньо сину та позивачу, окрім аліментів. Позивач відповіді на відзив не подав. Ухвалою від 13 березня 2025 вирішено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 01 квітня 2025 року. Позивач в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті змінив позовні вимоги, з урахуванням відзиву відповідачки просив стягнути з неї аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 6392 гривні щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Представник відповідача змінені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення, від допиту свідків відмовився. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони з 20 жовтня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області №139/39/24 від 19 лютого 2024, що набрало законної сили 21.03.2024 (а.с.5,6). У сторін є спільний син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до довідки №532 Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 13.02.2025 року та витягу з реєстру територіальної громади від 11.02.2025 неповнолітній син сторін зареєстрований та проживає разом з позивачем за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.8,9). Згідно довідки №6 від 12.02.2025 року, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТОР», позивач з 29.10.2024 року працює у цьому товаристві на посаді Намотувальника кот.трансф. Його дохід за період з 29.10.2024 по 31.01.2025 становить 24\~465, 00 грн (а.с.10). Відповідачка проживає окремо, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). На даний час відповідачка є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до ч.1\~ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2\~ст. 51 Конституції України,\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка, відповідно до Закону, повинна надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Відповідно до положень ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2025 рік,\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить -\~3196 гривень. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачки аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, а саме 6\~392 гривні щомісячно. Враховуючи, що заявлений позивачем розмір відповідає вимогам законодавства та є обґрунтованим, а також з урахуванням того, що відповідачка не заперечувала проти зазначеної суми, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 6\~392 гривні щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів\~їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша\~стаття 192 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України\~Про судовий збір\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved