Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

У січні 2025 року Київський міський центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив суд стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 2153,57 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.11.2022 року з заявою про надання статусу безробітного до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості звернулась [PERSON] . Відповідачу надано статус безробітного з 28.11.2022 р., призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 29.11.2022 р. по 25.12.2022 р., та з 26.12.2022 р. по 22.02.2023 р. 23.02.2023 р. виплата допомоги по безробіттю була призупинена через здійснення перевірки достовірності відомостей, поданих безробітною для призначення виплати, а з 15.03.2023 р. припинено реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням заяви відповідачем про зняття з реєстрації як безробітного. При перевірці даних встановлено, що з 01.03.2023 р. відповідача прийнято на роботу до Міністерства у справах ветеранів України під час перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітної. Розмір нарахованого та виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття з 01.02.2023 р. по 09.02.2023 р. становить 2153,567 грн. На повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів відповідач не реагує, кошти не повернуті, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні фактично не заперечила щодо отримання допомоги по безробіттю під час перебування на роботі в Міністерстві у справах ветеранів України. Ухвалою суду від 14.01.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку в спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Суд, вислухавши пояснення присутніх сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.11.2022 року з заявою про надання статусу безробітного до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості звернулась [PERSON] , якій було надано статус безробітного з 28.11.2022 р., призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції станом на час подання заяви) Статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). За приписами п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж сім місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Згідно з актом Київського міського центру зайнятості №130/269/23 від 29.03.2023 р. [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітної особи, одночасно перебувала з Міністерством у справах ветеранів України в трудових відносинах з 01.02.2023 р. по 10.03.2023 р. Як вбачається з листа Міністерства у справах ветеранів України від 21.03.2023 р., [PERSON] з 01.02.2023 р. була призначена на посаду головного спеціаліста відділу взаємодії з засобами ЗМІ та громадськістю, та 28.02.2023 р. звільнена з зазначеної посади. З 01.03.2023 р. по 10.03.2023 р. [PERSON] обіймала посаду начальника відділу комунікації та інформаційного забезпечення. Копії відповідних наказів про призначення та звільнення [PERSON] містяться в матеріалах справи. Відповідно до довідки-розрахунку від 31.03.2023 №160 [PERSON] отримала надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття з 01.02.2023 р. по 09.02.2023 р. в сумі 2153,57 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного відповідно до статті 45 Закону України "Про зайнятість населення". Стаття 45 Закону України "Про зайнятість населення" передбачає, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Судом встановлено, що з 01.02.2023 р. по 09.02.2023 р. відповідачу виплачувалася допомога як безробітній, хоча остання в цей час працювала в Міністерстві у справах ветеранів України та не повідомила Київський міський центр зайнятості про дані обставини. Вказані дії [PERSON] призвели до безпідставного нарахування допомоги по безробіттю за період з 01.02.2023 р. по 09.02.2023 р. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У відповідності до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. На повідомлення Київського міського центру зайнятості про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів відповідач не реагує, кошти не повернуті. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зважаючи на те, що [PERSON] свідомо не повідомила позивача про факт працевлаштування в Міністерстві у справах ветеранів України, що свідчить про недобросовісність її дій, сума виплаченого матеріального забезпечення з 01.02.2023 р. по 09.02.2023 р.,яка становить 2153,57 грн., підлягає поверненню. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Київського міського центру зайнятості та стягнення з [PERSON] на користь позивача коштів, а саме, виплаченого матеріального забезпечення в сумі 2153,57 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України, Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність»,

Outcome: approved