Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області Закревська Н. О., яка діє в інтересах\~ неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.\~ В обґрунтування заявлених вимог представник позивача покликається на те, що відповідач [PERSON] є батьком трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Матір дітей [PERSON] померла. Батьки дітей були розлучені, [PERSON] із сім`єю не проживав. Після смерті колишньої дружини ( [INFO] ) відповідач повернувся в Україну із Федеративної Республіки Німеччини та виявив бажання займатися утриманням та вихованням своїх дітей. На початку 2024 року він виїхав з доньками [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] . Малолітня [PERSON] залишилася проживати з вітчимом. 19 липня 2024 року у службу у справах дітей міської ради надійшов лист Генерального консульства України в Гамбурзі (ФРН) з проханням допомогти в оформленні паспортів громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] та [PERSON] . Було з`ясовано, що між батьком та доньками виникали постійні конфлікти, він залишав дітей самих без нагляду, в результаті чого діти рішенням Районного суду Гамбург-Бармбек були вилучені та їм призначено законного опікуна - Службу у справах дітей та молоді районної адміністрації Гамбург-Бергедорф. Згодом [PERSON] залишив доньок в Німеччині та повернувся в Україну. Він не працює, конфліктує з меншою донькою, спільно не проживає, кошти, які отримує на дітей, витрачає на власні потреби, не цікавиться їх здоров`ям, життям, не контролює навчання. Із 01 серпня 2024 року у службі у справах дітей міської ради перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, малолітня [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із проживанням у сім`ї, в якій батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Із проведених бесід із малолітньою [PERSON] встановлено, що вона після смерті матері проживала разом із вітчимом [PERSON] аж до його призову у Збройні Сили України. На даний час проживає із бабусею та дідусем по лінії матері - [PERSON] та [PERSON] , які є особами з інвалідністю. [PERSON] не бажає проживати із батьком [PERSON] , пояснюючи це тим, що між ними погані стосунки, втрачені родинні зв`язки, він її не розуміє, ображає, погрожує, не бере участі у її вихованні, навчанні та забезпеченні, не цікавиться її здоров`ям, не підготував її до початку навчального року (не забезпечив шкільним приладдям, канцтоварами, одягом, взуттям відповідно до сезону). Вона не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки вважає і називає батьком [PERSON] .\~ Відповідно до інформації Костопільської гімназії № 2 Костопільської міської ради від 02 серпня 2024 № 158/01-26 у цьому навчальному закладі [PERSON] навчалась із 1 по 7 клас. Дитина відмовлялася проживати та спілкуватись із батьком [PERSON] . Він не має контакту з дитиною та не бачить шляхів його встановлення. У присутності вчителів, класного керівника виявляв агресію, некоректну поведінку та ображав доньку. Відвідуючи заклад освіти та спілкуючись із педагогами, [PERSON] був максимально не коректний та не дослухався до порад вчителів. За інформацією Обласного спортивного ліцею в м. Костополі Рівненської обласної ради від 26 вересня 2024 року № 281 малолітня [PERSON] навчається у закладі із 01 вересня 2024 року на відділенні легкої атлетики. [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, не проживає разом, фінансово не утримує. За період навчання в спортивному ліцеї батько жодного разу не поцікавився успіхами дитини у класного керівника, декілька разів приходив під час уроків з вимогою побачити доньку. Дівчинка спілкуватись відмовлялась, казала, що ненавидить його та боїться. Батько поводив себе агресивно, кричав. Під час бесіди із класним керівником [PERSON] повідомила, що за жодних обставин не буде жити та спілкуватись із [PERSON] , бо не вважає його батьком. Із метою налагодження доброзичливих стосунків між батьком і донькою, відновлення та збереження родинних зв`язків між ними, працівники служби у справах дітей міської ради, навчальних закладів, де навчаються діти, фахівці з соціальної роботи проводили відповідну роботу із Дариною та [PERSON] . Проте [PERSON] до рекомендацій спеціалістів не дослухається, вживає нецензурну лексику, поводить себе зухвало, агресивно, погрожує, кричить, на зауваження не реагує. За інформаціями комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Костопільської міської ради від 01 січня 2024 № 01-21/05, 07 серпня 2024 №01-21/702 згідно з рішенням відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Костопільської міської ради від 28 листопада 2023 № 500 [PERSON] надавалася послуга соціального супроводу із метою сприяння розвитку батьківського потенціалу, формування навичок відповідального батьківства і налагодження взаємостосунків та емоційного контакту між дітьми та батьком. Надавались консультації щодо забезпечення потреб дітей, а саме: на життя та охорону здоров`я, на освіту, на достатній життєвий рівень, налагодження стосунків між батьком та дітьми та формування усвідомленого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. Проте [PERSON] протягом тривалого часу на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем реєстрації відсутній, без поважних причин не виконує умови договору про надання соціальних послуг, що є підставою для припинення надання соціальних послуг. Протягом шести місяців [PERSON] не бачив та не спілкувався із доньками [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться в Німеччині, не володіє інформацією, де вони, який у них стан здоров`я, не знає хто ними опікується і готує до самостійного життя. За інформацією Спеціальної школи в м. Костопіль від 24 вересня 2024 року № 01-18/330 станом на 13 вересня неповнолітня [PERSON] не приступила до навчання, а батько дівчинки на контакт не виходить. Проте вже 20 вересня 2024 року з`явився у закладі та, не надавши інформації, де знаходиться донька, хто нею опікується під час його перебування в Україні, написав заяву про організацію освітнього процесу нерідної (!) доньки [PERSON] з використанням технологій дистанційного навчання, у зв`язку із тимчасовим перебуванням закордоном. У заяві відмовився надати контактний телефон дитини, що унеможливлює організувати таку форму навчання. Таким чином, вказавши в заяві, що [PERSON] йому не рідна, [PERSON] підтверджує сам, що не має батьківських почуттів до дитини та не виконує батьківські обов`язки. Відповідно до інформації Костопільської гімназії № 2 Костопільської міської ради від 03 жовтня 2024 року № 197 неповнолітня [PERSON] навчається у 9 класі даного закладу та перебуває на індивідуальній (сімейній) формі навчання. За інформаціями відділення надання соціальних послуг м. Костопіль управління соціального захисту населення Рівненської райдержадміністрації від 24 вересня 2024 року № 05-37/1278, та відділення обслуговування громадян (сервісний центр) № 7 ГУ пенсійного фонду України в Рівненській області від 01 жовтня 2024 року № 1700-0210-6/55576 [PERSON] з 01 березня 2024 року по 31 серпня 2024 року отримав державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на 3-х дітей у сумі 67346 грн. та отримує пенсію по втраті годувальна на трьох дітей 3541 грн. в місяць. Усі отриманні виплати на дітей використовує на задоволення власних потреб. За інформаціями Другого відділення поліції Рівненського районного управління поліції ГУПН в Рівненській області від 07 серпня 2024 № 9456/212/24, 18 вересня 2024 № 11354/212/02-2024 відносно громадянина [PERSON] було складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2, ст. 173, ч. 1 ст.184 КУпАП, адміністративні матеріали за ст. 183 КУпАП та ч. 1 ст. 178 КУпАП. До кримінальної відповідальності не притягувався. Також була проведена телефонна розмова із неповнолітньою [PERSON] , яка повідомила, що батько [PERSON] за останні шість місяців не цікавився їх з сестрою [PERSON] життям та здоров`ям, навчанням, не телефонував, не приїжджав, не надавав коштів на їх утримання. Ними повністю опікується держава Німеччина, забезпечуючи одягом, взуттям, харчуванням, засобами гігієни, готують до самостійного життя, дають освіту. Діана та [PERSON] не заперечують проти позбавлення батька батьківських прав. 10 вересня 2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини міської ради розглядалось питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] . Під час розгляду даного питання громадянин [PERSON] кричав на членів комісії, поводив себе грубо, неадекватно, зухвало, нецензурно висловлювався, на зауваження голови комісії не реагував та покинув комісію завчасно. Члени комісії одноголосно (протокол № 10) вирішили за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно трьох неповнолітніх доньок. Орган опіки та піклування - Костопільська міська рада Рівненської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та малолітньої [PERSON] (висновок від 24 вересня 2024 року № 1871/02-10).\~ Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, представник позивача просила суд позбавити його батьківських прав та стягнути аліменти на їх утримання. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 21.10.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження, про що повідомлено сторони. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явилася, скерувала на адресу суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Будучи присутньою в попередніх судових засіданнях представник позивача [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини викладені в ньому та просила задовольнити його. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні, яке відбулося 10.02.2025 року, відповідно до вимог ст. 171 СК України, судом в присутності представника служби у справах дітей заступника начальника служби - начальника відділу сімейних форм виховання дітей служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області Семещук Н. І. було заслухано думку неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що вони не заперечують, щоб їх батька [PERSON] позбавили відносно них батьківських прав, оскільки він не приймає участі у їх житті та вихованні, не допомагає матеріально, не цікавиться їх життям, навчанням, розвитком. Разом з тим, в судовому засіданні, яке відбулося 13.03.2025 року,\~ судом було допитано в якості свідків представника Спеціальної школи в м. Костопіль Рівненської обласної ради [PERSON] , представника Обласного спортивного ліцею в м. Костопіль Рівненської обласної ради Мацюк О. В., представника Костопільської гімназії №2 Костопільської міської ради Курганову О. В., представника комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Костопільської міської ради Явич І. М., які зазначили, що на сьогоднішній день є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, оскільки відповідач дітьми не цікавиться, участі у їх вихованні та навчанні не приймає, рекомендації суб`єктів соціальної роботи ігнорує. Діти категорично відмовляються проживати з батьком. Крім того, в цьому ж судовому засіданні було допитано представника ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - інспектора з ювенальної превенції капітана поліції Незгоду О. В., яка зазначила, що [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, відносно своїх дітей проявляв агресію та неадекватність, діти не бажають спілкуватися з біологічним батьком, своїм батьком вважають вітчима [PERSON] , а тому позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, думку неповнолітніх дітей та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження дітей.\~ Матір дітей [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.11.2023 року Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 547. Батько дітей, відповідач по справі, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, життям дітей не цікавиться, не приймає участі у їх фізичному, моральному та духовному вихованні, не цікавиться їх розвитком, навчанням, станом здоров`я, не надає жодної матеріальної допомоги. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] на сьогоднішній день проживають в Німеччині, а малолітня [PERSON] , після мобілізації вітчима [PERSON] , проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] . З інформації в. о. директора Костопільської гімназії №2 К. Біньковської №158/01-26 від 02.08.2024 року, вбачається, що після смерті матері, [PERSON] проживала з вітчимом [PERSON] , категорично відмовляючись проживати з батьком [PERSON] . Після мобілізації вітчима [PERSON] проживає разом з бабусею та дідусем по лінії матері. [PERSON] при спілкуванні з дитиною виявляє агресію, образи та некеровану поведінку, немає контакту з дитиною та не бачить шляхів його встановлення. Відвідуючи заклад освіти [PERSON] спілкуючись з педагогами поводить себе некоректно та не дослухається до їх порад. З акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 02.08.2024 року, де на сьогоднішній день проживає малолітня [PERSON] ,\~ вбачається, що умови проживання дитини в даній сім`ї є задовільними. Наявні спальні місця, речі першої необхідності, їжа та продукти харчування. [PERSON] спить на одному ліжку з бабусею, наявний одяг та взуття відповідно віку та сезону. Стосунки у сім`ї нормальні. Як вбачається із заяви [PERSON] від 31.07.2024 року, яка була написана нею власноручно в присутності класного керівника 8-Б класу Костопільської гімназії №2 [PERSON] та заступника начальника служби - начальника відділу сімейних форм виховання дітей служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області Семещук Н. І., вона не бажає жити зі своїм батьком [PERSON] , оскільки між ними погані стосунки і вона хоче, щоб його позбавили батьківських прав. Згідно наказу начальника служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області О. Козлюк №29 від 01.08.2024 року, малолітню [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням батька від виконання батьківських обов`язків. З інформації №281, наданої 26.09.2024 року директором Обласного спортивного ліцею в м. Костополі Рівненської обласної ради С. Захожим вбачається, що малолітня [PERSON] навчається у закладі із 01 вересня 2024 року на відділенні легкої атлетики. [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, не проживає разом, фінансово не утримує. За період навчання в спортивному ліцеї батько жодного разу не поцікавився успіхами дитини у класного керівника, декілька разів приходив в заклад під час уроків з вимогою побачити доньку. Дівчинка спілкуватись відмовлялась, казала, що ненавидить його. Батько поводив себе неадекватно, кричав. Під час бесіди із класним керівником [PERSON] повідомила, що за жодних обставин не буде жити та спілкуватись із [PERSON] , бо не вважає його батьком. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті колишньої дружини [PERSON] виявив бажання займатися утриманням та вихованням своїх дітей. На початку 2024 року він виїхав з доньками [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] . 19 липня 2024 року на адресу служби у справах дітей Костопільської міської ради надійшов лист Генерального консульства України в Гамбурзі (ФРН) з проханням допомогти в оформленні паспортів громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] та [PERSON] , оскільки батько дітей покинув в Німеччині і повернувся в Україну, забравши свідоцтва про народження та паспорт Христини для виїзду за кордон.\~ З вказаного листа було з`ясовано, що між батьком та доньками виникали постійні конфлікти, він залишав дітей самих без нагляду, в результаті чого діти рішенням Районного суду Гамбург-Бармбек були вилучені та їм призначено законного опікуна - Службу у справах дітей та молоді районної адміністрації Гамбург - Бергедорф. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] ніде не працює, кошти, які отримує на дітей, витрачає на власні потреби. За інформаціями відділення надання соціальних послуг м. Костопіль управління соціального захисту населення Рівненської райдержадміністрації від 24 вересня 2024 року № 05-37/1278 та відділення обслуговування громадян (сервісний центр) № 7 ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01 жовтня 2024 року № 1700-0210-6/55576 [PERSON] з 01 березня 2024 року по 31 серпня 2024 року отримав державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на 3-х дітей у сумі 67346,64 грн. та отримує пенсію по втраті годувальна на трьох дітей в сумі 3541,50 грн. в місяць. Згідно інформації, наданої ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області №9456/212/24 від 07.08.2024 року та №11354/212/02-2024 від 18.09.2024 року вбачається, що відносно громадянина [PERSON] було складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2, ст. 173, ч. 1 ст.184 КУпАП, адміністративні матеріали за ст. 183 КУпАП та ч. 1 ст. 178 КУпАП. До кримінальної відповідальності [PERSON] не притягувався. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як нехтування своїми обов`язками зі сторони батька та самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та малолітньої дитини [PERSON] розглядалося 10.09.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Костопільської міської ради.\~ Згідно висновку органу опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області, який складений на підставі рішення виконавчого комітету Костопільської міської ради від 23 вересня 2024 року №247 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та малолітньої [PERSON] , оскільки він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує їх до самостійного життя. Таким чином, зібрані матеріали справи вказують на те, що відповідач [PERSON] не піклується про здоров`я своїх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться життям своїх дітей, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не сплачує аліменти на їх утримання. Неналежне виховання батьком неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та малолітньої [PERSON] є наслідком безвідповідальності батька та нездатність його у вирішенні життєвих труднощів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що батько дітей своїми діями порушує ст. ст. 3, 6, 7 Конвенції ООН про права дитини, зокрема не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їх матеріально, не цікавиться їх духовним та фізичним розвитком, не займається їх вихованням, не піклується про їх здоров`я. Відсутність з боку батька піклування про здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток та виховання дітей, відсутність матеріального забезпечення, судом розцінюється як винна поведінка батька. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей можуть бути позбавленні батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Тому суд вважає, що ухилення відповідача від належного виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, їх матеріального забезпечення є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Із урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно статтей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд вважає доведеним, що не спростовано і самим відповідачем, що останній протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, не піклується про них, не займається їх вихованням, не цікавиться їх навчанням, не готує їх до самостійного життя, не забезпечує їх матеріально, тобто жодного контакту з дітьми не підтримує. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.\~ Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2025 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 2563 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище відповідача, суд вважає, що стягненню з відповідача [PERSON] підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі вказаному в позові, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подачі позову до суду, а саме з 14.10.2024 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність, в інтересах дітей, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та малолітньої [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на їх утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору звільнений законом. Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved