Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Замету Наталю Олександрівну звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначав, що він є братом неповнолітнього [PERSON] . Батько останнього, відповідач [PERSON] . Коли [PERSON] було 5 років, відповідач покинув родину, переїхавши проживати до іншої родини, та в подальшому за кордон - до Польщі. Після чого перестав спілкуватися з рідним сином та цікавитися його життям. Зазначене свідчить про те, що [PERSON] не виконує батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного харчування, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування та фізичний розвиток, не спілкується, не надає доступу до культурних та інших духовних загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання ним освіти тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, такі у сукупності, про ухилення від виховання дитини, свідомого виконує батьківських обов`язків. [INFO] [PERSON] - мати неповнолітнього [PERSON] - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . У зв`язку з чим, [PERSON] проживав після смерті матері з Позивачем та бабусею по [ADDRESS] . Позивач взяв на себе обов`язок по вихованню брата та його утриманню. Коли розпочався наступ на Запорізьку область, позивач вступив до 3СУ та почав захищати державу. Позивач домовився, щоб брата вивезли із смт Новоукраїнське, Запорізької області до м. Запоріжжя. Неповнолітнього [PERSON] влаштували знайомих на час відсутності позивача. Наразі вони разом проживають за адресою: [ADDRESS] разом. Позивач піклується за неповнолітнім, позбавленим батьківського піклування [PERSON] , виховує, займається його розвитком, навчанням, турбується про стан здоров`я, показує неповнолітньому [PERSON] любов, підтримку на опіку, проживають брати в достатку та дружніх відносинах. [PERSON] навчається з 01.09.2023 у Запорізькому будівельному фаховому коледжі. 08.11.2024 Службою у справах дітей Кам`янської селищної ради Пологівського району Запорізької області було видано наказ №20 «Про тимчасове влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] », яким вирішено тимчасово влаштувати неповнолітнього [PERSON] , дитину, позбавленого батьківського піклування в сім`ю рідного брата [PERSON] . Відповідач повідомляв позивачу, що він не планує повертатися в Україну, маючи картку побуту Республіки Польща. На підставі наведеного просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2024 справу було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 20.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 26.02.2025. Ухвалою від 26.02.2025 закрито підготовче провадження у справі. 03.03.2025 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] від 07.02.2025, в якій відповідач зазначає, що не заперечує проти викладених у позовній заяві обставин, просить розглядати справу за його відсутності, оскільки він втратив паспорт громадянина України, отримати ЕЦП задля здійснення відеоконференцзв`язку він не має можливості. До заяви долучено засвідчені відповідачем копії паспортну громадянина України для виїзду за кордон та карти побуту Республіки Польща на його ім`я. 02.04.2025 від представника позивача надійшли акти обстеження умов проживання, що виконанні службою у справах дітей та сім`ї Шевченківського РДА м. Києва. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Також судом заслухано думку неповнолітнього [PERSON] , заслухано пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідач та представник третьої особи не з`явилися, від останнього також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи позицію сторони позивача, яка не заперечувала проти заочного вирішення справи, обізнаність відповідача та неподання ним відзиву, суд постановив здійснити заочний розгляд справи. За наслідками судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення, на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення якого відкладено на 08.04.2025. Суд, заслухавши учасників судового засідання та свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, поясненнями позивача, неповнолітнього [PERSON] та свідків, що Позивач є єдиноутробним братом неповнолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , що видане 11.12.2007, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження (а.с. 15, 17). Відповідно до згаданого свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть (повторне) [PERSON] померла [INFO] (а.с 15, зворот). Як пояснювали позивач, неповнолітній та свідок [PERSON] , відповідач не забрав сина, якому було 13 років, коли померла мати. З цього часу їм опікувався брат. [PERSON] також пояснював, що бачив батька лише дитиною. Після окупації смт Новоукраїнське Пологівського району Запорізької області позивач за допомогою знайомих вивіз неповнолітнього брата до м. Запоріжжя, а згодом - до м. Києва, де і проживають разом у квартирі, що належить свідку [PERSON] . З 08.07.2022 по 08.11.2024 неповнолітній був тимчасово влаштований в родині свідка. Згідно з наказом від 08.11.2024 службу у справах дітей Кам`янської селищної ради Пологівського району Запорізької області [PERSON] тимчасово влаштований в родину позивача (а.с. 18-19). Згідно з актами про обстеження умов проживання від 15.10.2024, 28.11.2024, 12.03.2025, що складені службою у справах дітей та сім`ї Шевченківського РДА м. Києва, неповнолітній мешкає за адресою: [ADDRESS] (орендованій квартирі), має окреме спальне місце, письмовий стіл, шафу для одягу. Стосунки у родини добрі. Для неповнолітнього [PERSON] створені всі необхідні умови для проживання, навчання та виховання. За поясненнями позивача, неповнолітнього [PERSON] , свідка [PERSON] , [PERSON] не може навіть отримати пенсію за втратою годувальника після смерті матері, оскільки для її отримання має звернутися батько неповнолітнього або офіційний піклувальник. Як пояснювала представник позивача, третя особа та служба у справах дітей та сім`ї Шевченківського РДА м. Києва, незважаючи на проведення актів обстеження умов проживання, відмовляються складати висновок щодо суті спору, перекладаючи цей обов`язок один на одного. Враховуючи пояснення неповнолітнього [PERSON] , позицію його батька та інші обставини, встановлені про розгляді справи, суд доходить до переконання, що в цьому випадку будь-який висновок органу опіки та піклування не може мати вагомого значення для правильного вирішення справи. Суд, оцінивши вищенаведені обставини, доходить висновку, що відповідач протягом тривалого часу (більше 10 років) ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, а саме, не займається його вихованням, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належних умов для розвитку її природних здібностей, не готує до самостійного життя та праці. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладені вище обставини та зазначені норми законодавства України, суд доходить висновку про задоволення позову. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити, що батьківські права відповідача можуть бути поновлені у порядку та за наявності підстав, наведених у статті 169 Сімейного кодексу України (мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved