Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обгрунтування якої зазначив, що є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який загинув внаслідок бойових дій [INFO] . Маючи намір отримати статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, заявник звернувся із заявою до Управління соціальної та ветеранської політики Берестинської районної державної адміністратиції Харківської області, де під час розгляду заяви було виявлено розбіжності у написанні прізвищ заявника та загиблим [PERSON] . Крім того, відповідно до Витягу з протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питангь, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2024 року № 34/д, внаслідок розбіжностей щодо прізвища загиблого військовослужбовця « [PERSON] » та прізвищ його батька й матері « [PERSON] » було повернуто документи на доопрацювання для призначення одноразової грошової допомоги, а саме факту встановлення родинних відносин. З урахуванням викладеного заявник просив встановити факт, що заявник є матір`ю загиблого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] внаслідок військових дій. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви, вказавши, що дійсно заявник є матір`ю її загиблого чоловіка. Заінтересована особа- представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності. При цьому, надав письмові пояснення, з яких вбачається, що вказана заява не може бути розглянута у порядку окремого провадження, у зв`язку з чим повинна бути залишена без розгляду, оскільки у заявника фактично виник спір з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту. Тобто, вирішення вказаного спору підлягає розгляду у порядку позовного провадження. Заінтересована особа представник Управління соціальної та ветеранської політики Берестинської районної державної адміністратиції Харківської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв з приводу розгляду справи не надав. Суд, заслухавши думку заявника, його представника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.07.1974 року батьками рос. мовою: « [PERSON] , [INFO] », є: мати - « [PERSON] », батько - « [PERSON] » (а.с. 7). Із ксерокопій паспорта громадянина України [NUMBER] та довідки про присвоєння ідентифікаціного номера вбачається, що заявник значиться як [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Із ксерокопії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.03.2006 року вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Місце смерті с. Сахновщина Харківської області (а.с. 8) Із ксерокопії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.11.2023 року та лікарського свідоцтва про смерть № 7155 від 04.11.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , внаслідок військових дій. Місце смерті с. Кліщіївка Донецької області (а.с. 9,10). Згідно з Витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії протокол № 640 від 22.02.2024 року травма солдата [PERSON] , 19754 року народження, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 11). Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах. Необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої [PERSON] , остання має право на отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України (а.с. 12). Із відповіді щодо розгляду заяви щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України Управління соціальної та ветеранської політики Берестинської районної державної адміністратиції Харківської області від 24.12.2024 року заявнику рекомендовано звернутися до суду для встановлення фокту, що має юридичне значення, у зв`язку із наявністю розбіжностей у написанні прізвищ із загиблим (а.с.13). Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2024 року № 34/д [PERSON] , дружині загиблого [PERSON] , було повернуто документи на доопрацювання в частині надання рішення суду та/чи інших документів, які підтверджують (встановлюють) факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] із загиблим військовослужбовцем [PERSON] (а.с. 14). Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 06.02.2024 року прізвище « [PERSON] » українського походження. Субнормативні українські записи [PERSON] та [PERSON] виникли при міжмовних перетвореннях через посередництво російського запису (рос. Радевич) та графічно відтворюють просторічну вимову цього прізвища, що є типовою девіацією у практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. З урахуванням зазначеного українські записа прізвища [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Отже, із наданих документів вбачаються розбіжності в написанні прізвищ заявника та загиблим [PERSON] , що є перешкодою для встановлення родинних відносин між заявником та загиблим сином. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами, пояснили, що знають родину протягом тривалого часу як матір та сина. Суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі. Відповідно до ст.2ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4, ч.2 ст.5ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Згідно ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: діти, вдова (вдівець), батьки, внуки загиблої (померлої) особи, жінка (чоловік),з якою(з яким)загибла (померла)особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно із листом Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Суд не має права відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. Право вибору належить заявнику. За таких обставин, суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення його особистих прав, чинним законодавством не передбачено інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, докази містять у собі фактичні дані, які пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, оскільки факт родинних відносин доказаний і має юридичне значення. Щодо клопотання заінтересованої особи - Міністерство оборони України про залишення заяви без розгляду, виходжу з такого. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; 2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (пункт 17)). Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 293 ЦПК України), тобто мають право на вирішення спору за належною позовною вимогою. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: «Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право». Верховний Суд неодноразово зазначав, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. Суб`єкти права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначені у пункті 4 статті 16-1 цього Закону: члени сім`ї загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Міністерство оборони України, відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є суб`єктом, що призначає і виплачує одноразову грошову допомогу суб`єктам права на таку допомогу. Спір про право може виникнути виключно між суб`єктами цивільного права, тобто особами, визначеними у пункті 4 статті 16-1 цього Закону. Вважаю, між заявником, як суб`єктом права на отримання одноразової грошової допомоги, та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки міністерство є суб`єктом виплати, а не суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 644/1574/23; від 21.02.2024 у справі № 303/5724/22; від 07.02.2024 у справі № 519/339/23. Рішення суду про встановлення юридичного факту родинних відносин між заявником та загиблим військовослужбовцем надасть йому можливість підтвердити свій статус, як суб`єкта права на отримання передбаченої законодавством соціальної виплати, проте, жодних спорів при розгляді даної заяви із суб`єктом владних повноважень у нього не виникає, а тому не підлягає задоволенню клопотання про залишення заяви без розгляду.

Outcome: approved