Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

10 січня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 29) просить стягнути недоодержану суму пенсії в сумі 441079 грн. 63 коп. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що батько позивача - [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівський області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу. [INFO] батько позивача помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до розрахунку Пенсійного фонду України сума заборгованості по пенсії [PERSON] на момент його смерті склала 441076 грн. 63 коп. У листопаді 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою щодо виплати заборгованості по пенсії, яка залишилася недоодержаною у зв?язку зі смертю батька. 12 грудня 2024 року позивач отримала від відповідача відповідь, в якій повідомлено, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Враховуючи, що позивачу, як спадкоємцю, не була виплачена сума пенсії, яку спадкодавець не встиг отримати за життя, а тому вона звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначає, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію та членів їх сімей і залишилися недоодержаними, у зв?язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Судові рішення, які набрали чинності, стосується лише особи, відносно якої воно ухвалене, згідно даного рішення не можуть бути зроблені дії відносно інших осіб, якщо інше не зазначене в рішенні суду. Оскільки позивач не була стороною у справі і суд не вирішив жодних зобов?язань щодо неї, у Головного управління немає законних підстав проводити дії стосовно позивача. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадщину складають не грошові кошти (недоотримана пенсія), а право вимоги по заборгованості за пенсією. Крім того, згідно наданого позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом позивачем прийнято у спадщину виключно нерухоме майно. Нотаріусом не визначено за позивачем право на недоодержані кошти. У контексті спірних правовідносин Головне управління зазначає, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов?язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов?язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування. Отже, з наведених норм законодавства та досліджених обставин справи не може бути встановлено неправомірності дій Головного управління, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Позивач подала відповідь на відзив, у якій зазначила, що нараховані суми пенсії неотримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв?язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Відповідно до частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв?язку з його смертю, передаються членам його сім?ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв?язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім?ї за умови, якщо саме ці суб?єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім?ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Таким чином, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подала заяву, в якій просить позов задовольнити. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. [PERSON] перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівський області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/A 4890 Пенсійного фонду України від 21 вересня 2023 року сума заборгованості по пенсії пенсіонеру [PERSON] становить 441079 грн. 63 коп. (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя, а саме: 24 вересня 1997 року, [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів дочці [PERSON] (а.с. 11). 14 листопада 2024 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костюк Ю.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з яким остання є спадкоємцем майна [PERSON] , яке складається з земельної ділянки (а.с. 10). На заяву позивача від 19 листопада 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 12 грудня 2024 року № 17382-16465/К-02/8-2500/24 повідомило, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні, отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та помер [INFO] . Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв?язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім?ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім?ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім?ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 13). Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до\~частин першої,\~третьої статті\~61\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення осіб,\~звільнених з\~військової служби,\~та деяких\~інших осіб»\~суми пенсії,\~що підлягали\~виплаті пенсіонерові\~з числа\~військовослужбовців,\~осіб,\~які мають\~право на\~пенсію за\~цим Законом\~та членів\~їх сімей\~і залишилися\~недоодержаними у\~зв`язку з\~його смертю,\~не включаються\~до складу\~спадщини і\~виплачуються тим\~членам його\~сім`ї,\~які належать\~до осіб,\~що забезпечуються\~пенсією у\~разі втрати\~годувальника.\~Проте батьки\~і дружина\~(чоловік),\~а також\~члени сім`ї,\~які проживали\~разом із\~пенсіонером на\~день його\~смерті,\~мають право\~на одержання\~цих сум\~і в\~тому разі,\~якщо вони\~не належать\~до осіб,\~які забезпечуються\~пенсією у\~разі втрати\~годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України. Так, статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із\~статтею 1219\~Цивільного кодексу\~України не\~входять до\~складу спадщини\~права та\~обов`язки,\~що нерозривно\~пов`язані з\~особою спадкодавця,\~зокрема: 1)\~особисті немайнові\~права; 2)\~право на\~участь у\~товариствах та\~право членства\~в об`єднаннях\~громадян,\~якщо інше\~не встановлено\~законом або\~їх установчими\~документами; 3)\~право на\~відшкодування шкоди,\~завданої каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 4)\~права на\~аліменти,\~пенсію,\~допомогу або\~інші виплати,\~встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців чи осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 року в справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання. Якщо особа протягом 6 місяців після смерті пенсіонера не зверталася до Пенсійного фонду для отримання відповідних сум пенсії, у такому разі, сума пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку частини першої статті 52 Закону № 1058-IV, частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказане також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2024 року в справі № 420/8604/21 та інших, в яких, зокрема, зазначається, що лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими. Так, за життя [PERSON] не одержав доплату до пенсії в сумі 441079 грн. 63 коп. Позивач як спадкоємець померлого [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з метою отримання цих коштів, однак вони позивачу виплачені не були. За вказаних обставин, враховуючи положення законодавства, така сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved