Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 24.03.2006 Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 03. За змістом позовної заяви, сторони перебувають у шлюбі з 24.03.2006, мають спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивач: різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально, що не відповідає інтересам позивача. Тому, збереження шлюбу і подальше спільне життя з відповідачем є неможливим та заперечує проти її з відповідачем примирення. На підставі наведеного, з посиланням на ст.104-105, 110, 112 СК України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Сторони у судове засідання не з`явились. Від позивача [PERSON] надійшла заява від 31.03.2025, про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява від 31.03.2025, про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відкладення судового засідання та/або його перенесення, оголошення перерви судом не встановлено, із врахуванням приписів ст.223, 240 ЦПК України. Оскільки сторони висловили свою думку з приводу заявлених вимог, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 24.03.2006 зареєстровано шлюб, укладений між сторонами у справі, актовий запис № 03. Сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.04.2010, виданого Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 14, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.2017, виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 79. На час звернення до суду спільне господарство подружжя не веде, майновий спір та спір щодо місця проживання дітей, на час розгляду справи, між сторонами відсутній. За приписами ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється унаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя, відповідно до ст.111 СК України, суд не вважає за доцільне, із врахуванням позиції сторони позивача з цього приводу. Ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй, після розірвання шлюбу, прізвище « [PERSON] », що є її особистим немайновим правом відповідно до ч.5 ст.295 ЦК України. За приписами ч.8 ст.6 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідача судового збору у сумі 605,60 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, поверненню з державного бюджету на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову, тобто у сумі 605,60 гривень. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved