Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Короткий зміст\~позовних вимог,\~а також\~позиції учасників\~справи щодо\~позову. 22 травня 2023 року позивач Споживче товариство "Агава" (далі - СТ "Агава") звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення боргу /том 1, а.с. 2-6/. В обґрунтування позову вказано, що 04.07.2017 між СТ "Агава" та [PERSON] було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 2, за умовами якого [PERSON] отримала поворотну фінансову допомогу у розмірі 3 600 000,00 грн на строк 3 (три) роки. Незважаючи на надіслану позивачем 15.05.2023 вимогу про повернення вказаних коштів, відповідачка [PERSON] , в порушення умов договору та вимог чинного законодавства, не повернула зазначену поворотну фінансову допомогу. Посилаючись на вказане, те, що відповідачка прострочила виплату отриманої поворотної фінансової допомоги, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 04.07.2017 у розмірі 5 638 702,78 грн, з яких: 3 600 000,00 грн - заборгованість за поворотною фінансовою допомогою, 2 038 702,78 грн - інфляційні втрати та 3 % річних (на підставі ст. 625 ЦК України). 01 серпня 2023 року позивач СТ "Агава" подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн /том 1, а.с. 45-46/. В обґрунтування стягнення моральної шкоди позивач вказав, що прострочення відповідачкою виплати поворотної фінансової допомоги складає більше трьох років. Надана у тимчасове користування відповідачки сума коштів є досить великою і її неповернення значно заважає СТ "Агава" проводити господарську діяльність у звичному ритмі, створює хвилювання менеджменту і працівникам товариства щодо подальшої здатності товариства працювати, отримувати прибуток, зокрема і для виплати заробітної плати. 29 вересня 2023 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до СТ "Агава", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , про визнання правочину удаваним /том 1, а.с. 79-86/. В обґрунтування зустрічного позову вказано, що СТ "Агава" є юридичною особою приватного права, яке створене з метою отримання прибутку шляхом продажу переданого у власність товариства нерухомого майна для наступного розподілу цього прибутку між членами цього товариства. У 2017 році власниками корпоративних прав СТ "Агава" були дві особи, а саме [PERSON] та [PERSON] . У червні 2017 року було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов майбутнього договору купівлі-продажу нерухомого майна СТ "Агава" за ціною 7 800 000,00 грн. За результатами внутрішніх переговорів власники СТ "Агава" [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди щодо розподілу майбутнього доходу від продажу нерухомого майна, відповідно до якої [PERSON] повинен був отримати 3 600 000,00 грн, а [PERSON] - 4 200 000,00 грн. З метою оптимізації податкового навантаження [PERSON] запропонував [PERSON] відступити йому свої корпоративні (інвестиційні) права щодо СТ "Агава" та до укладення вказаного вище договору купівлі-продажу вийти зі складу членів цього товариства із зобов`язанням виплатити йому зазначені вище кошти особисто або будь-якій його довіреній особі на підставі договору фінансової допомоги, яка в подальшому буде списана як безнадійна заборгованість або заборгованість у зв`язку із ліквідацією СТ "Агава". За результатами цих домовленостей [PERSON] вийшов зі складу членів СТ "Агава", а 03.07.2017 цим товариством було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна і отримано грошові кошти у розмірі 7 800 000,00 грн. Враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості перед третіми особами та потенційну можливість відкриття стосовно нього виконавчого провадження, останній попрохав свого товариша та компаньйона [PERSON] отримати належні йому грошові кошти на власний банківський рахунок. Погодившись на вказане, [PERSON] надав банківські реквізити своєї матері [PERSON] для перерахунку коштів. 04.07.2017 [PERSON] , відповідно до попередніх домовленостей, здійснив розрахунок з [PERSON] , про що останній надав відповідну розписку. Договір про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 насправді було виготовлено набагато пізніше на прохання [PERSON] з метою забезпечення належного бухгалтерського обліку СТ "Агава", а [PERSON] до звернення [PERSON] із цим проханням про вказані вище правовідносини взагалі не знала. Крім того, перша редакція договору про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 відрізнялася від договору, який був доданий до первісного позову. Зокрема у п. 3.1 першої редакції договору було вказано, що поворотна фінансова допомога надавалася на 20 років. Саме [PERSON] ініціював викладення договору в зміненій редакції, зокрема в частині строку надання фінансової допомоги на 3 роки, для належної податкової звітності. Вказане свідчить, що при укладенні договору поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 реальне волевиявлення сторін було направлено на виконання грошових зобов`язань СТ "Агава" в цілому і [PERSON] зокрема перед [PERSON] . Таким чином, метою учасників правовідносин було приховування реальної природи правочину, на підставі якого виникло вказане зобов`язання, при цьому обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення певної особистої користі, а саме отримання прибутку, набуття корпоративних прав та оптимізації податкового навантаження при розподілі прибутку. Отже, реальне волевиявлення учасників цих правовідносин [PERSON] та [PERSON] спрямовувалося на оплатний перехід корпоративних прав (роподілу прибутку за договором купівлі-продажу). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] реально вчинили договір купівлі-продажу корпоративних прав СТ "Агава", відповідно до якого [PERSON] (продавець) передав майно (корпоративні права СТ "Агава") у власність [PERSON] (покупцеві), а останній прийняв це майно і сплатив за нього грошові кошти у розмірі 3 600 000,00 грн. При цьому, з метою приховування цього правочину вчинено два удаваних правочини, а саме односторонню відмову [PERSON] від належних йому корпоративних прав і перерахунок грошових коштів на підставі договору безоплатної фінансової допомоги. Щодо кваліфікації правовідносин, які реально склалися між [PERSON] , [PERSON] та СТ "Агава", то сторонами реально вчинено правочин (договір) доручення, відповідно до якого одна сторона [PERSON] (повірений) вчинила від імені та за рахунок другої сторони СТ "Агава" та [PERSON] (довірителів) певні юридичні дії, а саме прийняла грошові кошти від СТ "Агава" на виконання вказаного правочину купівлі-продажу корпоративних прав СТ "Агава" та передала вказані грошові кошти [PERSON] . Посилаючись на вказане вище, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить визнати договір про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 04.07.2017, укладений між СТ "Агава" та [PERSON] удаваним правочином, вчиненим з метою приховування реального вчиненого правочину (договору) доручення, відповідно до якого [PERSON] вчинила від імені та за рахунок СТ "Агава" та [PERSON] відповідні дії, а саме прийняла грошові кошти у розмірі 3 600 000,00 грн від СТ "Агава" на виконання договору купівлі-продажу корпоративних прав та передала ці грошові кошти [PERSON] . Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.10.2023 вказані вище первісний та зустрічний позови об`єднано в одне провадження, присвоєно справі єдиний № 524/3244/23, задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Гордієнка Ю.Ю. та направлено справу для розгляду до Зіньківського районного суду Полтавської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача за первісним позовом [PERSON] /том 1, а.с. 77, 131/. Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.12.2023 апеляційну скаргу представника СТ "Агава" - адвоката Плескача В.Ю. залишено без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.10.2023 без змін /том 1, а.с. 171-172/. Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.03.2024 у вказаній цивільній справі призначено підготовче засідання /том 1, а.с. 180-181/. 05.03.2024 СТ "Агава" надало суду відзив на зустрічний позов, в якому просило відмовити у повному обсязі у задоволенні зустрічного позову /том 1, а.с. 193-195/. В обґрунтування відзиву вказано, що з 2010 року і по час спірних подій [PERSON] працював в Полтавській обласній спілці споживчих товариств, зокрема за посадою займався питаннями фінансової безпеки та аудиту господарської діяльності на підприємстві. Керівником цієї спілки на той час був [PERSON] , чоловік відповідачки за первісним позовом [PERSON] . Оскільки на той час між [PERSON] та [PERSON] були ділові та доброзичливі відносини, то [PERSON] на прохання [PERSON] у 2017 році надав від імені СТ "Агава" поворотну фінансову допомогу його дружині [PERSON] . Умови укладеного та підписаного договору у повній мірі відповідали змісту домовленостей, оскільки [PERSON] просив надати кошти саме його дружині для придбання житлового нерухомого майна. Пізніше [PERSON] виявив можливі розкрадання майна в Полтавській обласній спілці споживчих товариств, де працював. Про ці факти він повідомив [PERSON] , оскільки вважав, що той, як керівник спілки, просто не був про це обізнаний. На ґрунті цих подій між [PERSON] та [PERSON] склалися недоброзичливі відносини. З початку 2018 року [PERSON] вчиняв спроби тиску на [PERSON] , як на підлеглого працівника, з метою того, щоб останній більше не порушував питання щодо фінансових розтрат та розкрадання майна спілки. Крім цього, [PERSON] паралельно був і залишається наразі керівником СТ "Коопзаготпром-МКК", яке на той час подало позов до Полтавської обласної спілки споживчих товариств у справі № 917/1267/19 (позов задоволено). [PERSON] неодноразово вимагав від [PERSON] відмовитися від позовних вимог у цій справі. На фоні цих подій [PERSON] незаконно звільнив [PERSON] із займаної посади, що було предметом спору у судовій справі № 554/5630/19. [PERSON] та [PERSON] (а разом з ним і його дружина [PERSON] ) мають нерухоме майно неподалік одне від одного в с. Кротенки Полтавського району Полтавської області. Користуючись такою можливістю особистого спілкування, [PERSON] неодноразово вимагав від [PERSON] та [PERSON] повернути отримані за договором надання поворотної фінансової допомоги кошти назад СТ "Агава", проте ці вимоги ігнорувалися, що і стало підставою для подання первісного позову. Між [PERSON] та [PERSON] не було ніяких домовленостей про розподіл якихось коштів. [PERSON] особисто бачив [PERSON] всього декілька разів і навіть з ним особисто не спілкувався. [PERSON] був адвокатом Кідіна В.В. в певних судових справах і протягом тривалого часу був його довіреним юристом. [PERSON] дійсно деякий час був членом СТ "Агава", проте входив до товариства лише номінально, як фактичний представник [PERSON] , і особисто з [PERSON] ніколи не спілкувався. Твердження про те, що існував якийсь інший договір поворотної фінансової допомоги не відповідає дійсності і вказане не доведено жодними доказами. У 2017 році, коли [PERSON] подав заяву про вихід із числа членів СТ "Агава", то він у нотаріальному порядку підтвердив, що не має будь-яких майнових вимог та претензій. Ця заява написана ще до того, коли були перераховані спірні кошти [PERSON] СТ "Агава" заперечує удаваність договору про надання поворотної фінансової допомоги, оскільки усі доводи про таку удаваність вигадані представником позивача за зустрічним позовом і доказами не підтверджуються. Після задоволення відводів та самовідводів суддів Зіньківського районного суду Полтавської області, у зв`язку із неможливістю утворити новий склад суду для розгляду цієї справи, на підставі розпорядження в.о. голови цього суду [PERSON] від 17.07.2024 № 8 вказану справу передано для розгляду до Котелевського районного суду Полтавської області /том 2, а.с. 52/. Після задоволення відводів суддів Котелевського районного суду Полтавської області, у зв`язку із неможливістю утворити новий склад суду для розгляду цієї справи, на підставі розпорядження голови цього суду Мальцева С.О. від 28.11.2024 вказану справу передано для розгляду до Диканського районного суду Полтавської області /том 2, а.с. 221/. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом СТ "Агава", третя особа за зустрічним позовом - [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити первісний позов у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову з підстав викладених у первісному позові, відзиві на зустрічний позов та в судовому засіданні. [PERSON] вказав, що в 2005 році він працював спеціалістом по економічних питаннях в Полтавській обласній спілці споживчих товариств, де він зокрема займався питанням незаконного заволодіння Полтавським центральним ринком. Начальником в нього був [PERSON] , чоловік відповідачки за первісним позовом [PERSON] . В 2017 році до нього звернувся [PERSON] і попрохав зайняти йому кошти на будівництво 2 двох будинків своїм синам. Крім того, що [PERSON] був його начальником, він був ще й його сусідом. [PERSON] вказав, що він повідомив [PERSON] , що власних грошей в нього немає, але на рахунку СТ "Агава" є і відповідно саме від імені товариства він може позичити гроші. [PERSON] пообіцяв, що віддасть гроші протягом тижня чи місяця. [PERSON] зазначив, що він повідомив [PERSON] , що може надати гроші тільки за борговою розпискою (договором) на три роки. Договір про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 укладала та підписувала дружина [PERSON] - [PERSON] . Після укладення договору [PERSON] отримала гроші на свій банківський рахунок. Через певний час він звертався до [PERSON] із нагадуванням про необхідність повернення коштів і вони запевняли, що все буде нормально і вони вчасно віддадуть кошти. Коли минув рік, то [PERSON] сказали, що ще є час, оскільки договір було укладено на 3 роки. Потім [PERSON] почали його уникати. Закінчилося все тим, що [PERSON] звільнив його за прогули, хоча це було не правда. Щоб довести незаконність звільнення він витратив 4 роки і врешті суд визнав, що його звільнили незаконно. [PERSON] вказав, що на його думку, це був план [PERSON] , аби відволікти його від ситуації з грошима. До теперішнього часу гроші не повернуті. Свого часу [PERSON] привів до нього [PERSON] , якого він бачив в житті всього два рази, і сказав: "Це друг мого сина, він юрист, візьми його на роботу". [PERSON] вказав, що він вирішив допомогти і [PERSON] був прийнятий як член СТ "Агава". При цьому, ніякого майна [PERSON] до складу товариства не вносив, його членський внесок був 50,00 грн. Потім він [PERSON] не бачив, по телефону вони також не говорили. У 2017 році [PERSON] захотів вийти з членства СТ "Агава" та приніс нотаріально завірений документ, в якому зазначено, що він ніякого майна до складу товариства не вносив та не має до товариства жодних майнових претензій. [PERSON] вказав, що гроші були позичені [PERSON] як фізичній особі для її власних інтересів, а саме для будівництва житла для дітей, а не для здійснення нею якоїсь підприємницької діяльності. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань суду не надала. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокат Гордієнко Ю.Ю. в судовому засіданні просив задовольнити зустрічний позов та відмовити у повному обсязі у задоволенні первісного позову з підстав, викладених у зустрічному позові та в судовому засіданні. Адвокат Гордієнко Ю.Ю. вказав, що договір про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 є удаваним, що підтверджується матеріалами справи. У власності СТ "Агава" перебувало нерухоме майно, його членами були [PERSON] та [PERSON] . Права між ними розподілялися порівну. Позичені кошти були надані з коштів [PERSON] від проданого майна товариства. Вказаний правочин стосувався саме розподілу коштів від проданого майна. СТ "Агава" є спецефічною юридичною особою, яка має таку форму, де майно розподіляється порівну, а не відповідно до статуту чи інших актів. Таким чином, при виході [PERSON] товариство мало певне майно і [PERSON] мав від товариства певні гарантії, в ході чого написав заяву про вихід із СТ "Агава" з метою подальшого розподілу майна. Представник СТ "Агава" Москалько В.П. в судовому засіданні сам підтвердив, що ініціатором та реальним отримувачем коштів був [PERSON] , а [PERSON] не брала участі у фактичному розпорядженні коштами. Таким чином, договір поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 був удаваним для прикриття іншого правочину. У вказаних правовідносинах відсутні ознаки договору позики. Первісний позов пред`явлено до неналежного відповідача, адже особою, з якою фактично обговорювалися умови договору, був саме [PERSON] , а не [PERSON] . Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи поштовим зв`язком та через Електронний суд, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом СТ "Агава", третьої особи за зустрічним позовом - Москалька В.П., представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Гордієнка Ю.Ю., дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З наявної у матеріалах справи копії заяви [PERSON] від 04 липня 2017 року, адресованої голові СТ "Агава" Москальку В.П., вбачається, що [PERSON] просила надати їй поворотну фінансову допомогу в розмірі 3 600 000 (три мільйони шістсот тисяч) грн 00 коп /том 1, а.с. 9/. З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2017 року між СТ "Агава" та [PERSON] (отримувач допомоги) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 2, відповідно до якого [PERSON] отримала від цього товариства поворотну фінансову допомогу у розмірі 3 600 000 (три мільйони шістсот тисяч) грн 00 коп в користування на 3 (три) роки, на безоплатній основі, тобто без стягнення плати за користування грошовими коштами у будь-якій формі (проценти, фіксовані платежі, ставка НБУ тощо). Вказаний договір підписано [PERSON] власноручно /том 1, а.с. 10-11/. У пункті 5.4 вказаного договору сторонами було узгоджено, що позовна давність за всіма вимогами і зобов`язаннями за цим договором становить 3 роки 3 місяці. З наявної у матеріалах справи копії платіжного доручення від 04.07.2017 № 962 вбачається, що 04 липня 2017 року СТ "Агава" перерахувало грошові кошти у розмірі 3 600 000,00 грн на банківську картку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 № 2 /том 1, а.с. 12/. Факт перерахування СТ "Агава" вказаних коштів на рахунок [PERSON] також підтверджується наявною у матеріалах справи копією заключної виписки по банківському рахунку СТ "Агава" за період з 01.07.2017 по 01.08.2017 /том 1, а.с. 15-16/. З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2023 року СТ "Агава" надіслало [PERSON] вимогу про повернення коштів в розмірі 3 600 000,00 грн, отриманих за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 04.07.2017 /том 1, а.с. 14, 17-19/. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи по суті [PERSON] не повернула СТ "Агава" отримані за вказаним вище договором кошти у розмірі 3 600 000,00 грн. Мотиви,\~з яких\~виходить суд,\~та застосовані\~норми права. Щодо зустрічного позову про визнання удаваним спірного договору про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 № 2. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (стаття 235 ЦК України). За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. \~ \~ \~ \~ Заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: а) факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; б) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; в) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2012 року у справі № 6-133цс12, від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1026цс16, які у подальшому підтримані у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 742/1913/15-ц (провадження № 61-13992св18), від 21 серпня 2019 року у справі № 303/292/17 (провадження № 61-12404св18), від 30 березня 2020 року у справі № 524/3188/17 (провадження № 61-822св20), від 14 лютого 2022 року у справі № 346/2238/15-ц (провадження № 61-14680сво20), від 29.01.2025 у справі № 755/13068/23 (провадження № 61-14540св24). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження представника [PERSON] - адвоката Гордієнка Ю.Ю. про те, що договір про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 04.07.2017 є удаваним правочином та фактично був договором доручення про передачу [PERSON] грошових коштів [PERSON] , отриманих в рахунок розподілу корпоративних прав, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] вийшов зі складу членів СТ "Агава" 12\~червня 2017\~року /том\~2,\~а.с.\~3/,\~тобто раніше\~ніж було\~продано нерухоме\~майно цього\~товариства 03.07.2017 на загальну суму 7 800 000,00 грн /том 1, а.с. 16/ та укладено\~04.07.2017\~між СТ\~"Агава"\~та [PERSON] \~договір про\~надання поворотної\~фінансової допомоги\~ № 2 на суму 3 600 000,00 грн /том 1, а.с. 10-11/. Стороною позивача за зустрічним позовом не надано суду належних та достатніх доказів того, що кошти у розмірі 3 600 000,00 грн, отримані [PERSON] за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017, в подальшому були передані нею [PERSON] . Крім того, представник [PERSON] стверджував, що ці кошти було отримано [PERSON] як фізичною особою-підприємцем, а не фізичною особою, то відповідно ці кошти повинні передаватися офіційно, на підтвердження чого суду не надано жодних доказів. Відповідно до п. 4.1 Статуту СТ "Агава" членами цього споживчого товариства можуть бути фізичні та юридичні особи, які внесли вступний внесок та пай у порядку та розмірах, визначених Статутом споживчого товариства та/або рішенням Загальних зборів членів споживчого товариства /том 2, а.с. 7/. Згідно з п. 4.4 Статуту СТ "Агава" прийом у члени споживчого товариства проводиться за письмовою заявою громадян загальними зборами споживчого товариства, не пізніше ж у 30-денний термін з дня подання заяви та надання копій платіжних документів про сплату ними вступного та обов`язкового пайового внеску. Пунктом 4.5 Статуту СТ "Агава" передбачено, що член товариства має право одержувати частку прибутку, що розподіляється за результатами господарської діяльності між членами споживчого товариства відповідно до їх пайового внеску. \~ \~ Таким чином, Статут СТ "Агава" містить вимоги щодо обов`язковості внесення членом цього товариства пайового внеску, однак стороною позивача за зустрічним позовом не надано суду доказів того, який саме пайовий внесок та у якому розмірі був внесений [PERSON] при вступі до СТ "Агава". \~ \~ \~ \~Крім того,\~суд зауважує,\~що у\~своїй письмовій\~заяві від\~12\~червня 2017\~року,\~адресованій загальним\~зборам СТ\~"Агава"\~ про\~свій вихід\~зі складу\~членів цього\~товариства,\~ [PERSON] \~вказав,\~що він\~не має\~і не\~буде мати\~до СТ\~"Агава"\~та інших\~членів будь-яких\~майнових та\~немайнових,\~інших претензій, зокрема за внесеними внесками. Ця заява посвідчена приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Луговою Л.П. /том 2, а.с. 3/. Крім цього, суд зауважує, що в цивільному судочинстві обов`язок доказування покладається на сторони справи, а представник позивача за зустрічним позовом посилаючись на удаваність правочину та передачу [PERSON] за цим правочином коштів [PERSON] , навіть не заявив клопотання про допит в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши та оцінивши в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що стороною позивача за зустрічним позовом не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували факт удаваності спірного правочину, а саме договору про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 № 2, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічного позову. Щодо первісного позову про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2017 № 2. Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. В постанові Верховного Суду від 28.08.2019 у справі № 140/125/17, провадження № 61-25138св18, зазначено, що правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики. За своєю цивільно-правовою природою та юридичним змістом договір про надання поворотної фінансової допомоги є договором позики. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики, і його умови. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17, Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц (провадження № 61-5020св18), від 14 квітня 2020 року у справі № 628/3909/15 (провадження № 61-42915св18) та від 21 липня 2021 року у справі № 758/2418/17 (провадження № 61-9694св20). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Враховуючи те,\~що стороною\~відповідача за\~первісним позовом\~не \~ \~ \~ \~ \~ спростовано\~презумпції правомірності\~договору про\~надання поворотної\~фінансової допомоги\~від 04.07.2017\~№ 2,\~стороною позивача\~за первісним\~позовом підтверджено\~факт укладення\~ [PERSON] \~цього договору,\~отримання нею\~вказаної у\~договорі суми\~поворотної фінансової\~допомоги,\~порядок і\~розмір нарахування\~заборгованості за\~цією фінансовою\~допомогою,\~суд дійшов\~висновку,\~що первісний\~позов в\~цій частині\~підлягає задоволенню\~в повному\~обсязі та\~вважає за\~необхідне стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~СТ "Агава" за вказаним договором заборгованість за поворотною фінансовою допомогою у розмірі 3 600 000,00 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь СТ "Агава" за прострочення виконання зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних нарахувань та 3 % річних за період з 05.07.2020 по 22.05.2023, су дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12, постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 14-446цс18 та від 27.11.2019 у справі № 340/385/17. \~ \~ \~ Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що [PERSON] було прострочено виконання зобов`язання за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 04.07.2017, який прирівнюється до договору позики, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, який неодноразово продовжувався та триває донині,

Outcome: partial