Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 23.11.2021 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви-приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №10211135035, згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 11 547,98 грн. Кредит надається на придбання товарів/послуг, що визначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала, внаслідок чого станом на 08.10.2024 включно утворилась заборгованість, яка становить 17 259,02 грн. Враховуючи систематичне ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань, відсутності бажання останньої добровільно виконати взяті на себе зобов`язання, позивач змушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 05.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, окрім того, не заперечив щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23.11.2021 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви-приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №10211135035, згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 11 547,98 грн. Згідно розділу 1 договір укладається шляхом приєднання до його умов позичальника, в порядку передбаченому публічному пропозицією та набуває чинності після здійснення дій, визначених в пп.1.4.1 публічної пропозиції. Згідно з пунктом 1.3. пропозиції передбачено, що з метою приєднання до договору, позичальник зобов`язаний за особистої присутності через кредитного посередника надати кредитору інформацію та документи необхідні для проведення його ідентифікації та верифікації, оцінки кредитоспроможності, та заповнені і підписані власноручним підписом: - заяву приєднання до договору (далі Заява приєднання), згідно форми, що є додатком №1 до цієї публічної пропозиції; - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно форми, що є додатком №2 до цієї публічної пропозиції. З моменту вчинення позичальником дій передбачених п.1.3. публічної пропозиції, вважається, що позичальник в повній мірі та безумовно приєднався до умов договору публічна пропозиція, Заява приєднання та Графік платежів, підписані та подані позичальником відповідно до умов публічної пропозиції складають укладений між кредитором та позичальником договір, відповідно до п.1.4 публічної пропозиції. Згідно розділу 2 публічної пропозиції кредитор надає позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачений договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту, що надається за договором - кредит. Відповідно до паспорту споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар», що оформлюється за особистої присутності споживача, сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 18 календарних місяці платності - 3,76 % від загальної початкової суми кредиту. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 85,91 % річних від загальної суми кредиту. Споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Також підтверджує отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання неї зобов`язань за таким договором. Відповідно до листа-зобов`язання вих.№10211135035 від 23.11.2021 ТОВ «Сучасний Факторинг» прийнято рішення про надання споживчого кредиту [PERSON] на придбання товарів, а саме: подарунок до акції 20/33 (головоломка 6 видів) - 0,01 грн., Smart Protection - 2 999,00 грн., послуга «завжди ціле скло 1 рік 3 шт» - 399,00 грн., пакет Смартшоп - 1,00 грн., ПЗС Vivo Y31 3D чорне - 183,35 грн., накладка для Vivo Y31 Gradient Color Mix - 94,05 грн., накладка для Vivo Y31 Soft Case purple - 94,05 грн., Vivo Y31 4/128 GB Racing Black VV200 - 6 858,04 грн., на загальну вартість 10 628,50 грн., сума внеску клієнта 400, 00 грн. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №10211135035 від 23.11.2021, станом на 08.10.2024 (включно) кредитна заборгованість відповідача перед позивачем становить 17 259,02 грн., яка складається із загальної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 587,30 грн., загальної заборгованості за сумою комісії у розмірі 7 671,72 грн. Зазначене підтверджується заявою, кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, видатковою накладною, що містять підписи відповідача. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що кредитний договір №10211135035 від 23.11.2021 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорював кредитний договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, оскільки відповідач не виконує в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, передбачені кредитним договором №10211135035 від 23.11.2021, в той час, коли позивач виконав свої зобов`язання, відповідно до умов договору у повному обсязі, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача кредитної заборгованості у розмірі 17 259,02 грн., шляхом задоволення позовних вимог. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Згідно з приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. На підтвердження понесення втрат на правову допомогу позивач надав: договір №28/08/24 про надання правничої допомоги від 28.08.2024, акт прийому-передачі наданих послуг №43 від 14.10.2024 до договору, платіжну інструкцію №1021014 від 21.10.2024. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved