Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

07 лютого 2025 року до Суворовського районного суду м.Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ООЕК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, що постачалась у будинок [ADDRESS] , за період з січня 2024 до грудня 2024 року на суму 715,13 грн, та 3 % річних за період з січня 2024 до лютого 2025 року на суму 194,46 грн Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка є власницею домоволодіння та побутовим споживачем електричної енергії, яку вона спожила за вказаний період у кількості 6988 кВт.год на загальну суму 11739,84 грн, але оплату за неї у повному розмірі не здійснювала, через що утворилася заборгованість у розмірі 5959,42 грн. У зв`язку із скасуванням заборони на нарахування штрафів та пені, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість разом із нарахованими інфляційними втратами та 3 % річних. 26 лютого 2025 року після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання 03 квітня 2025 року не з`явилася, представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому також позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка повідомлялася про дату, місце та час судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, оскільки її зареєстроване місце проживання невідомо, а також шляхом направлення судової повістки за останньою відомою адресою місця проживання, але кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вона вважається такою, що повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом,\~відповідачка [PERSON] є власницею частини домоволодіння та побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків за спожиту електроенергію на ім`я відповідачки був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . За розрахунковий період з серпня 2021 року до січня 2023 року ТОВ «ООЕК», як оператором системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії споживачем [PERSON] . Так, з отриманих відомостей вбачається, що нею за вказаний вище період спожито 6988 кВт.год електричної енергії на суму 11739,84 грн, з якої вона сплатила 5780,42 грн. У зв`язку з несвоєчасною оплатою у повному обсязі вартості спожитої енергії на теперішній час за особовим рахунком [PERSON] існує заборгованість в розмірі 5959,42 грн. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1\~ст. 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ч.1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст.525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Своєю постановою № 1405 від 29 грудня 2023 року Кабінет Міністрів України скасував заборону на припинення надання житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості з населення за житлово-комунальні послуги, яку запровадив 5 березня 2022 року постановою № 206. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок порушення відповідачкою грошового зобов`язання позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати за період з січня 2024 до грудня 2024 року на суму 715,13 грн, та 3 % річних за період з січня 2024 до лютого 2025 року на суму 194,46 грн. Отже, приймаючи до уваги наявність між сторонами договірних відносин з приводу постачання та споживання електричної енергії, та враховуючи невиконання відповідачкою її умов в обсязі та на умовах, визначених договором приєднання, у частині несвоєчасної сплати за спожиту електричну енергію, та будучи власницею домоволодіння, у яке постачалась електроенергія, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 5959,42 грн, а також нарахованих інфляційних втрат та 3 % річних. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки також підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подачу позову в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved