Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області переплату пенсії у розмірі 2520 гривень, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. за подання позовної заяви. Свої вимоги мотивував тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває [PERSON] , який отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку було призначено відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У зв`язку з досягненням Відповідачем 18- річного віку виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника було подовжено на підставі особистої заяви від 24.09.2021 № 7640. До заяви надана довідка від 22.09.2021 № 1201 про навчання в Одеському морехідному коледжі рибної промисловості імені Олексія Соляника з 15.09.2019. Пенсію у зв`язку з втратою годувальника Відповідачу виплачувалось з 01.09.2021 по 31.07.2023. На запит Головного управління від 15.11.2023 № 1500-0501-8/162059 Одеський морехідний фаховий коледж морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника повідомив про закінчення Відповідачем коледжу 30.06.2023, згідно наказу від 30.06.2023 № 75-КС. Пенсія за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 у розмірі 2520,00 грн. Головним управлінням була зарахована на поточний рахунок Відповідачу відкритий в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК. Після з`ясування вищевикладених фактів, Головним управлінням було винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 19.12.2023 № 4264, згідно із яким переплата пенсії виникла за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 та становить 2520,00 грн. Крім того, Головним управлінням Відповідачу надіслано листа від 21.12.2023 № 1500- 0504-8/180532 про утворення переплати та необхідності повернення переплати пенсії на рахунок Пенсійного фонду України. Проте виплачену суму пенсійних виплат у розмірі 2520,00 грн., відповідачем добровільно не повернуто. У зв`язку із чим, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 24 грудня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. До судового засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність та позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч.7\~ст.178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8\~ст.178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 15-16, 22-23), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, який отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку було призначено відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (досліджено в системі «Електронний суд»). У зв`язку з досягненням Відповідачем 18- річного віку виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника було подовжено на підставі особистої заяви від 24.09.2021 № 7640 (досліджено в системі «Електронний суд»). До заяви надана довідка від 22.09.2021 № 1201 про навчання в Одеському морехідному коледжі рибної промисловості імені Олексія Соляника з 15.09.2019 року. Закінчення навчання 07.07.2023 року (досліджено в системі «Електронний суд»). На запит Головного управління від 15.11.2023 № 1500-0501-8/162059 Одеський морехідний фаховий коледж морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника повідомив про закінчення відповідачем коледжу 30.06.2023, згідно наказу від 30.06.2023 № 75-КС (досліджено в системі «Електронний суд»). Головним управлінням було винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 19.12.2023 № 4264, згідно із яким переплата пенсії виникла за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 та становить 2520,00 грн., надіслано листа від 21.12.2023 № 1500- 0504-8/180532 щодо переплати та необхідності повернення переплати пенсії на рахунок Пенсійного фонду України (досліджено в системі «Електронний суд»). На підставі ст. 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Так, згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Статтею 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст.36 цього Закону. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії. За змістом частини першої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215\~ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215\~ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Виходячи із аналізу ст.\~1215\~ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що механізм утримання надміру виплачених сум пенсій регламентовано ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року, відповідно до яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до п.4 Порядку, суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку наявності рахункової помилки органу, який здійснював нарахування та виплату пенсії, або якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації чи її приховання. Відтак представником позивача не доведено належними та допустимими доказами, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку відповідача, зважаючи на те, що на момент здійснення переплат пенсій [PERSON] надав довідку №1201 від 22.09.2021 року про навчання в Одеському морехідному коледжі рибної промисловості імені Олексія Соляника з 15.09.2019 року. Термін закінчення 07.07.2023 року, тобто нарахування повинно здійснено до 07.07.2023 року. Як вбачається з матеріалів справи, на запит Головного управління від 15.11.2023 № 1500-0501-8/162059 Одеський морехідний фаховий коледж морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника повідомив про закінчення відповідачем коледжу 30.06.2023, згідно наказу від 30.06.2023 № 75-КС. Тобто, представником позивача не доведено надмірно виплаченої пенсії саме до 31.07.2023 року. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для повернення позивачу надмірно виплаченої пенсії немає, оскільки судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 2520 грн., які є сумою пенсії, призначеної йому, так і не встановлено наявності рахункової помилки, а також виплата коштів проведена позивачем добровільно, отже відповідно до ст.\~1215\~ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає. З огляду на те, що представником позивача не доведено належними та допустимими доказами факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, а також наявності рахункової помилки, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України про стягнення переплати пенсії, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому не підлягає задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: dismissed