Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

22 січня 2025 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь: - аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дітей; - аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою від 25.02.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 02.04.2025 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст.255 ЦПК України. В іншій частині вимог розгляд справи продовжино. Позивач у судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача та з посиланням на підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу та на утримання дружини в розмірі 500,00 грн. на місяць, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Відзив обґрунтував тим, що з нього рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 07.03.2017 року вже стягнені аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Крім того,за місцем його роботи на підставі його власної заяви, з нього вже стягуються аліменти на утримання обох дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 його заробітної плати. Що стосується аліментів на утримання дружини, то вважає, що заявлений нею розмір є завищеним, оскільки, окрім сплати аліментів він здійснює надсилання дітям продуктів харчування та подарунків. Крім того, орендує житло за яке, щомісячно платить 5500,00 грн. та допомагає матері пенсіонерці, яка через військову агресію була вимушена покинути свою домівку. Після сплати аліментів, орендної плати та додаткових витрат на дітей у нього з заробітної плати на власні потреби лишається, близько 3000,00 грн. Вважав, що заявлений позивачем розмір аліментів на її утримання суперечить принципу справедливості та гуманності. Дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 01 квітня 2014 року між сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 07 березня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 17 березня 2017 року. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2025 року шлюб між сторонами розірвано. Діти після розірвання шлюбу проживають з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч. 2ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, принципу законності, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів (1/3 на двох та відповідно 1/6 на одну дитину) відповідає межам заявлених позивачем вимог та проти такого розміру не заперечував відповідач. Що стосується аліментів на утримання дружини, то суд вважає за доцільне з урахуванням вищевикладених обставин визначити їх у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Доводи відповідача, що він ще несе додаткові витрати по утриманню дітей, оренді житла та фінансовій допомозі матері, суд до уваги не приймає, оскільки вони не були підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 77-79 ЦПК України. При цьому, задовольняючи позовну заяву, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved