Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

03 березня 2025 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначила, що вони перебували у шлюбі з 15 вересня 2017 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №7. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Подружнє життя в них не склалося, через різні погляди на життя та інших особистих переконань.Шлюбні стосунки\~ припинені, сім`ю зберегти неможливо. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачка [PERSON] до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримала у повному обсязі, заперечень з приводу заочного порядку розгляду справи не висловила (а.с. 16) Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] \~виданого 15 вересня 2017 року виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області позивачка та відповідач уклали шлюб 15 вересня 2017 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №7 \~(а.с.2). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . (а.с.6). Спору з приводу місця проживання дитини між сторонами не має, після припинення шлюбних відносин дитина проживатиме з матір`ю. Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки на даний час спільного бюджету та господарства не мають, проживають окремо. Позивачка вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам, на примирення не згодна. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved