Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , стосовно його дочки [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Васильків Шполянського району Черкаської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Свою заяву заявниця мотивує тим, що її мати, [PERSON] , та батько, [PERSON] , в період із січня 1956 року по листопад 1957 року перебували у любовних відносинах, у результаті яких [INFO] народилась вона. У свідоцтві про народження відсутній запис про батька. Так як її мати мала певну образу на її батька за те, що він не одружився з нею, у листопаді 1957 року вона залишила її на його одноосібне виховання та виїхала в Донецьку область та не підтримувала зв`язки ні з нею, ні з її батьком. У 1959 році її батько одружився із [PERSON] , у шлюбі з якою у них [INFO] народився син [PERSON] . До повноліття вона зростала та виховувалась у родині, яка складалась із її батька, мачухи, та брата по батьківській лінії. Її батько [PERSON] з дня її народження і до його смерті, яка настала [INFO] , визнавав її своєю донькою, виховував її та піклувався про неї. Наразі її брат виявив бажання подарувати їй належну йому земельну ділянку з кадастровим номером 7128781200:03:001:0093, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Проте приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Білоус В.П., перевіривши подані ними документи на оформлення Договору дарування земельної ділянки вказав про неможливість вчинення такої дії, оскільки ними не надано документів, якими підтверджується їхні з братом родинні зв`язки по батьківській лінії з огляду на відсутність запису про батька у її свідоцтві про народження. Отже, вона вимушена звернутись до суду із вказаною заявою. Відповідно до ухвали суду від 13.03.2025 відкрито провадження у справі та задоволено клопотання заявниці про витребування доказів. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні заявниця просила задовольнити її вимоги. Представник заінтересованої особи,\~Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його сестрою, у них спільний батько [PERSON] .. До того, як сестра вийшла заміж вони з нею, батьком та його матір`ю проживали разом. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , яка народилась в с. Васильків Шполянського району Черкаської області, є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданим 05.06.2002 Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області ( а.с. 10). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2025/003066050 від 05.03.2025 ( а.с. 11). Батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] мати, відомості про батька відсутні, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 26.07.1972, а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 14, 20). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 16.07.1977 райвідділом ЗАГС Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16.07.1977, прізвище дружини змінилось на [PERSON] ( а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 22.06.1960 [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 15). Згідно з довідкою №135/20-20, виданою 28.02.2025 виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області, відповідно до погосподарських книг с. Васильків Васильківського старостинського округу Шполянської міської ради ОТГ: погосподарської книга №4 за період 1961-1963 роки №373; погосподарської книги №5 за період 1964-1966 роки №381; погосподарської книги №4 за період 1967-1969 роки № 379; погосподарської книги №4 за період 1971-1973 роки №372; погосподарської книги №4 за період 1974-1976 роки №366 в домогосподарстві [PERSON] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1899 р.н. власник житла, [PERSON] , 1931 р.н. зять, [PERSON] , 1939 р.н. дочка, [PERSON] , 1960 р.н. внук, [PERSON] , 1957 р.н. внучка ( а.с. 16). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №389214676 від 01.08.2024, за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7125781200:03:001:0093, площею 1,8822 га ( а.с. 18). На виконання ухвали суду від 13.03.2025 в частині витребування доказів, 17.03.2025 Шполянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області надав до суду повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00050062078 від 14.03.2025, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ( а.с. 32-34). Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона проживає в с.Васильків та була сусідкою [PERSON] , яка проживала з [PERSON] , який виховував її та ставився, як до дочки, та [PERSON] і [PERSON] .. [PERSON] проживала з батьком до заміжжя. Потям переїхала, але з батьком спілкувалась , вони підтримували стосунки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона проживає в с. Висильків та була сусідкою з дитинства з [PERSON] .. [PERSON] виховував [PERSON] як дочку, матері у неї не було. Проживала вона з батьком до заміжжя. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз?яснено, що заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 01 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 Кодексу про шлюб та сім?ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір?ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини (роз?яснення пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Указ Президії Верховної ради СРСР від 08 липня 1944 року скасував можливість судового встановлення батьківства, який існував згідно Кодексу законів про сім?ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану УРСР 1926 року. В умовах воєнної диспропорції жіночого і чоловічого населення прийняте рішення про юридичне визнання лише шлюбу, зареєстрованого в компетентних органах. На підставі Указу Президії Верховної ради СРСР від 15 вересня 1945 року внесено зміни до статті 2 вищезазначеного кодексу, а саме при реєстрації в органах запису актів громадянського стану народження дитини від матері, яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі, дитина записується за прізвищем матері з присвоєнням їй по батькові за вказівкою матері. Отже заповнення графи "Батько" у актовому записі про народження дитини не передбачалося. Такі вимоги діяли до прийняття Основ законодавства СРСР та союзних республік про шлюб та сім?ю 1968 року, зокрема статті 53 КпШС УРСР. На момент виникнення правовідносин між сторонами, діяв Кодекс законів про сім?ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану від 31 травня 1926 року (УССР). Згідно з статті 32-1 Кодексу законів про сім?ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану, дитина, що народилася від особи, з якою мати дитини не перебуває в зареєстрованому шлюбі, не має права звернутися в суд з позовом про встановлення батьківства і про стягнення із зазначеної особи аліментів на утримання дитини. Відповідно до пунктів 6, 7 Указу Президії Верховної ради УРСР від 29 липня 1969 року "Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім?ю УРСР" правила частин другої, третьої статті 53 Кодексу про шлюб та сім?ю УРСР про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства СРСР і союзних республік про шлюб та сім?ю, тобто після 01 жовтня 1968 року. У відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно з ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 "положення про встановлення батьківства, викладені у ч. 3 ст. 53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин". Зважаючи на те, що датою народження заявниці є 1957 рік, то факт батьківства може бути встановлений лише в судовому порядку, оскільки особа, яку заявниця вважає своїм батьком вже померла. Встановлення факту батьківства заявниці необхідне для реалізації права на оформлення договірних відносин щодо відчуження земельної ділянки із братом. Факт батьківства [PERSON] щодо заявниці [PERSON] повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності. Ураховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство [PERSON] щодо заявниці [PERSON] , суд вважає, що заява про встановлення факту батьківства є обґрунтованою, законною та доведеною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Згідно з ч. 7ст. 294\~ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved