Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

І.Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ "Кошельок" заборгованість за кредитним договором № 3398417072-571791 від 05.01.2022 у розмірі 29444 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.01.2022 між [PERSON] та ТзОВ «Кошельок» було укладено договір №3398417072-571791 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. За договором відповідачу було надано кредит в розмірі 8500 гр. на початковий строк кредитування 22 дні, відсоткова ставка за початковий строк кредитування становить 2,20 % на добу, сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою на 22 дні становить 12614 грн. Згідно п.п. 3.6, 3.7 кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 27.01.2022 року до 26.04.2022 року за ставкою 2,2% на добу. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, та перерахував грошові кошти на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Оскільки, відповідач отримав кошти, однак їх не повернув, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3398417072-571791 від 05.01.2022 в розмірі 29444 грн., що складається з: 8500 грн.\~заборгованість за сумою кредиту; 20944 грн. заборгованість за відсотками за користування позикою. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд даної справи провести без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. У позовній заяві представник позивача Крилов С.С. просив розгляд справи здійснювати без участі позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. 19.02.2025 представник позивача через систему електронний суд направив клопотання про уточнення позовних вимог. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09.04.2025 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача. Згідно із ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на зазначене вище та відповідно до\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача. За таких обставин, відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що 05.01.2022 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» було укладено договір №3398417072-571791, про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8500 грн., строком на 22 дні, зі сплатою відсоткової ставки 2,20 % на добу за початковий строк кредитування. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 27.01.2022 до 26.04.2022, за ставкою 2,2% на добу. Договір № 3398417072-571791 від 05.01.2022 про надання кредиту підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 7121, який було направлено на номер телефону позичальника, котрий ним було вказано під час реєстрації в особистому кабінеті (а.с.13-18). Повідомленням XPAY підтверджено, що 05.01.2022 о 10:27:20 успішно проведена операція через платіжну систему xPAY із сумою платежу 8500 грн. на картку, яка належить відповідачу [PERSON] (а.с.24). Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №3398417072-571791 від 05.01.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту заборгованість [PERSON] становить 29444, з яких: 8500 грн.\~заборгованість за сумою кредиту; 20944 грн. заборгованість за відсотками за користування позикою (а.с. 20-22). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст.\~12,\~229 ЦПК України\~ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: Суд,\~дослідивши та\~оцінивши наявні\~в справі\~докази в\~їх сукупності,\~надані позивачем\~на обґрунтування\~позовних вимог,\~з`ясувавши\~таким чином\~фактичні обставини\~справи,\~вважає,\~що даний\~позов підлягає\~до задоволення,\~виходячи з\~такого.\~ Згідно із\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта\~статті 203 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 ЗаконуУкраїни «Проелектронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТзОВ «Кошельок» свої зобов`язання за кредитним договором № 3398417072-571791 від 05.01.2022 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору з якими він погодився, що підтвердив електронним підписом. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 29444 грн., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 8500 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 20944 грн. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем договору № 3398417072-571791 від 05.01.2022, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява ТзОВ «Кошельок» є обґрунтованою, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 29444 грн. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами\~ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 42). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved