Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

19 серпня 2024 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 06 вересня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №\~1952, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3290. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2022 року. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 02 грудня 2024 року цивільна справа надійшла до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Козак\~І.\~А. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.01.2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, при цьому подав до суду заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не з`явилася, однак подала до суду заяву у якій просить суд розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 вересня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №\~1952, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3290. За результатами розгляду справи суд установив, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2022 року. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 968 грн. 96\~коп. Як унормовано ч.\~1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч.\~1 ст.\~142\~цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, про що зазначила у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50\~відсотків сплаченого судового збору, що становить, 484 грн. 48\~коп., а 50\~відсотків, що становить\~484 грн 48\~коп., стягнути на його користь з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved