Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-03 00:00:00

Позивач звернувся із позовною заявою до суду, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на його користь понесені витрати в розмірі 24 642,60 грн. та судові витрати в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог представник\~позивача посилається\~на те,\~що17.05.2023 Відповідач (дата народження: [INFO] ), керуючи автомобілем «MITSUBISHI» д.н.з. [NUMBER] в м. Кам`янське порушив ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем «FIAT» д.н.з. [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження. Вина відповідача\~у скоєнні\~вищезазначеної ДТП\~підтверджується постановою\~Заводського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області від\~04.07.2023\~та довідкою\~Національної поліції\~про обставини\~ДТП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Завдана шкода майну винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпіла особа з метою отримання відшкодування звернулася з відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до Звіту (Висновку) оцінювача (експерта) розмір матеріального збитку, завданий потерпілій стороні, становить 23 793,11 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 2 140,00 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. В порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року відкрито провадження по справі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.07.2023 року (справа № 208/5652/23) визнано відповідача [PERSON] , [INFO] винним у вчиненні правопорушення передбаченого\~ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 17.05.2023 року о 12:30 годині в м. Кам`янське на проспекті В.Стуса біля будинку № 20 А водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «Mitsubishi Colt» державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та керувати ним, не дотримався безпечної дистанції не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом, автомобілем марки «Fiat Fiorino державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає. Своїми діями. порушив вимоги п.п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. (а.с. 10-11). Судом встановлено, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність [PERSON] , не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12). 18.05.2023 року [PERSON] подав заяву до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування оціненої шкоди заподіяння в результаті ДТП, що сталося 17 травня 2023 р. об 12.35 год на пр. В Стуса, буд. 20а за участю ТЗ «Fiat Fiorino державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] та ТЗ Mitsubishi Colt» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с.5). Відповідно до звіту № 61-D/12/47 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту складає 27 148,87 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 23\~793,11 грн. Згідно платіжної інструкції № 973865 від 31.07.2023 р. платник МТСБУ сплатив [PERSON] вартість матеріальних збитків завданих внаслідок понесених пошкоджень автомобілю «Fiat Fiorino державний номерний знак [NUMBER] складає 22\~502,60 грн.(а.с.27). Згідно рахунку\~на оплату\~№ 2437\~від 20.06.2023\~р.МТСБУ понесло витрати на\~встановлення розміру\~збитків та\~збір документів\~по справі\~у розмірі\~2\~140,00\~грн.\~(а.с.28). Згідно платіжної інструкції № 972730 від 30.07.2023 р. платник МТСБУ сплатив ТОВ СОС Сервіс Україна вартість витрат на встановлення розміру збитків та збір документів 2\~140,00 грн.(а.с.30). Згідно з п. 41.1.\~ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на час виникнення правовідносин. Статтею 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати ,яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно із ч. 2ст. 1187\~Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ч.1ст. 1191\~ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов:\~до власника,\~водія транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду,\~який не\~застрахував свою\~цивільно-правову\~відповідальність,на час виникнення правовідносин. Згідно із ч. 1 ст. 81\~Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оскільки на момент завдання шкоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст. 38.2.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Згідно з ч. 4 ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, ч. 1 ст.\~82\~Цивільного процесуального\~кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про відшкодування витрат не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд враховує добровільність визнання відповідачем обставин, які стосуються позову, а тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача понесених витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому та витрат понесених на проведення дослідження та задовольнити позов. Відповідно до ч. 1 ст.\~139\~Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1ст. 142 цього Кодексуу разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір за у сумі 3 028,00 грн., згідно з платіжного доручення, що міститься у матеріалах справи. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, що підтверджено матеріалами справи, суд прийшов переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 1 514,00 грн. Разом із тим, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 514,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved