Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

У грудні 2024 року до Київського районного суду м.\~Одеси з позов звернувся Житлово-будівельний кооператив «Вимпел-19» (далі також позивач, ЖБК «Вимпел-19»), поданим в його інтересах представником Шалько Олександрою Андріївною до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, станом на 31.10.2024, в загальному розмірі 9\~008,89 грн. Відповідно до заяви позивача від 25.02.2025 останнім зменшено позовні вимоги, а саме до розміру 6\~008,89 грн, з яких: 5\~219,99 грн заборгованість за житлово-комунальні послуги, 164,16 грн 3% річних, 624,74 грн інфляційних втрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач як член ЖБК, повинна виконувати вимоги чинного законодавств, рішення загальних зборів та здійснювати оплату витрат на утримання будинку, прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг. Позивач означені зобов`язання виконує належним чином, водночас відповідач виниклу заборгованість не погасила, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 22.01.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач, належним чином повідомлений, відзив до суду не направив. Відтак суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами та винести заочне рішення по суті спору. Будь-яких заперечень від позивача/відповідача про ухвалення заочного рішення у справі не надходило. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 403164064 від 11.11.2024 відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 50,1 м2, яка перебуває в обслуговуванні ЖБК «Вимпел-19». Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ЖБК «Вимпел-19» зареєстровано у 2006 році, має код ЄДРПОУ №\~20998118. Основним видом економічної діяльності ЖБК є комплексне обслуговування об`єктів. [PERSON] є споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку, вивезення сміття, водопостачання, обслуговування ліфта. Наразі заборгованість відповідача перед позивачем становить 6\~008,89 грн, з яких: 5\~219,99 грн заборгованість за житлово-комунальні послуги, 164,16 грн 3% річних, 624,74 грн інфляційних втрат, що підтверджуються долученими довідкою про наявну заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг відповідача, розрахунком 3% річних та інфляційних витрат. Відповідно до п. 1.2. Статуту ЖБК «Вимпел-19», затвердженого загальними зборами членів кооперативу 25.10.2026, ЖБК створено фізичними і юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на основах самоврядуванні. Пунктами 2.1 та 2.2. вказаного статуту передбачено, що ЖБК створено з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків), а також для подальшої експлуатації та управління багатоквартирним будинком (будинками). Метою діяльності ЖБК є задоволення економічних, соціальних, житлових та інших потреб членів ЖБК на основі поєднання їх особистих інтересів; розподіл між ними ризиків і витрат; розвиток їх самоорганізації, самоврядування і самоконтролю. Одними з видів діяльності ЖБК відповідно до п. 2.3. статуту є сприяння мешканцям будинку в отриманні комунальних та інших послуг; захист майнових інтересів членів ЖБК та їхніх прав. Член ЖБК згідно з пп. 7.2.1, 7.2.3 статуту зобов`язаний виконувати вимоги статуту ЖБК, рішення загальних зборів, зборів уповноважених і правління ЖБК; вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити внески і платежі в розмірі, встановленому загальними зборами членів ЖБК. Заборгованість по внескам і платежам, яка перевищує 60 діб є порушенням обов`язків членів ЖБК, та з цього моменту починає обкладатися пенею в розмірі 1% від заборгованості. Статтею 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.\~360 ЦК України). Пунктом 1 ч.\~1 ст.\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений у п.\~5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.04.2016 у справі №\~6-2951цс15, хоч у ч.\~1 ст.\~19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.\~1 ч.\~1 ст.\~20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №\~750/12850/16, у постанові Верховного Суду від 06.11. 2019 у справі №\~642/2858/16. Відтак, згідно з викладеними нормами законодавства споживачі послуг зобов`язані оплатити такі послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, якими він користувався. Отже, враховуючи вищезазначені норми, відповідач, як власник квартири [ADDRESS] , зобов`язана своєчасно і в повному розмірі сплачувати кошти за отриманні нею житлово-комунальні послуги, послуги за утримання будинків та прибудинкових територій. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.\~509 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.\~611 ЦК України). Відповідно до приписів ст.\~625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку заборгованості за комунальні послуги (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), наразі у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 6\~008,89 грн, з яких: 5\~219,99 грн заборгованість за житлово-комунальні послуги, 164,16 грн 3% річних, 624,74 грн інфляційних втрат. Під час перевірки судом указаного розрахунку логічних та/або арифметичних помилок не виявлено. Відтак зазначений розрахунок у поєднанні з наведеними нормами права може бути покладений в основу рішення суду. З огляду на викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача у виді стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та інших платежів обґрунтовані та підтвердженні належними доказами, відтак підлягають до задоволення. Відповідачем доводи та розрахунки позивача не спростовані. Щодо судових витрат. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 3\~028 грн. Окрім цього, п.\~1 ч.\~3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем до стягнення заявлено 6 000 грн правничої допомоги, що підтверджується попереднім (орієнтовним) розрахунком, долученим до позовної заяви. Доказів оплати наданих послуг не надано. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст.\~137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.\~3\~-\~5 ст.\~137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючи подані представником позивача документи про надання правничої допомоги в частині обґрунтованості розміру, заявленого до сплати, суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Позивач повинен підтвердити, що витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Ураховуючи викладене та беручи до уваги обсяг наданих послуг представником, їх складність, наявність усталеної судової практики зі спірного питання, суд уважає, що стягнення з відповідача суми в розмірі 2\~000 грн буде пропорційним обсягу та складності наданих послуг, ціні позову, достатнім для відшкодування понесених витрат на правничу допомогу та відповідатиме критеріям розумності та справедливості. Водночас, означена сума відшкодування, не буде нести надмірний тягар для відповідача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved