Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова 31.10.2024 року надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 460555-КС-002 про надання кредиту від 02.03.2023 року, що становить 29 367 грн.; суми прострочених платежів по тілу кредиту 8 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 20 966,54 грн.; суми прострочених платежів за комісією 400,46 грн., а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги мотивує такими обставинами. 02.03.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 460555-КС-002 про надання кредиту у розмірі 8 000,00 грн. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 460555-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за договором № 460555-КС-002, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 460555-КС-002 позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 460555-КС-002 на загальну суму 3 460,00 грн. Водночас у подальшому [PERSON] своїх договірних зобов`язань належним чином не виконує, в результаті чого перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 29 367,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 8 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 20 966,54 грн; суми прострочених платежів за комісією 400,46 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, через систему «Електроний суд» надав заяву, в якій просив в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини повторного неприбуття в судове засідання не повідомив, процесуальним правом подати відзив не скористався. З огляду на те, що відповідач у встановленому законом порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин свого неприбуття не повідомив, з заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертався, відзиву не подав, і представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне і можливе постановити заочне рішення на підставі поданих письмових доказів. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вирішуючи позовні вимоги, суд керується такими нормами процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилом, установленим у ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 02.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 460555-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», у розмірі 8 000,00 грн. (а.с. 27-31) . ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 02.03.2023 направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №460555-КС-002 про надання кредиту (а.с.3 ). 02.03.2023 [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 460555-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.5 ). Таким чином, 02.03.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 460555-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,1466875 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів (а.с.45). Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Всупереч зазначеному вище, відповідач не виконує належним чином умови договору, в результаті чого перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 02.10.2024 становить 29 367,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту 8 000,00 грн; суми прострочених платежів за процентами 20 966,54 грн; суми прострочених платежів за комісією 400,46 грн. (а. с.4 ). Відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.611, ч.1 ст.612 ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України вправі вимагати його виконання у будь-який час. З огляду на зазначене, оскільки [PERSON] фактично отримані і використані ним кредитні кошти своєчасно не повернув, суд вважає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, які би свідчили про добровільне погашення заборгованості або про поважність причини її несвоєчасного погашення. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які би свідчили про наявність підстав звільнення [PERSON] від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 29 367,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту 8 000,00 грн; суми прострочених платежів за процентами 20 966,54 грн; суми прострочених платежів за комісією 400,46 грн Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час звернення до суду ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сплатило судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп., що документально підтверджено платіжною інструкцією № 7121 від 14.10.2024 року. Оскільки позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягають задоволенню, то відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved