Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-07 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого представник зазначив, що 11.04.2021 між ТОВ «МАНІВЕО» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 507032117, за умовами якого останньому було надано кредит у сумі 22\~000,00 грн. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, 14.02.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 14/02/2022-01 відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 507032117 від 11.04.2021 про стягнення заборгованості, яка виникла в зв`язку з невиконанням відповідачем за кредитним договором договірних зобов`язань в сумі 78254,00 грн, з яких: 22 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 56\~254,00 грн заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, яку позивач просив стягнути з відповідача та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 09 січня 2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві висловлено прохання розгляду справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом спрямування на відому адресу проживання судової повістки та розміщенням виклику в судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки зі змісту позовної заяви не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.04.2021 між ТОВ «МАНІВЕО» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 507032117, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 22\~000 грн (а.с. 18-38). 28.11.2018\~між ТОВ\~«МАНІВЕО» та\~ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» укладено\~Договір факторингу\~№ 28/1118-01,\~05.08.2020\~між ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС»\~та ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~ФІНАНС» укладено\~Договір факторингу\~№ 05/0820-01,\~а 14.02.2022\~між ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~ФІНАНС» та\~ТОВ «ЮНІТ\~КАПІТАЛ» укладено\~Договір факторингу\~№ 14/02/2022-01\~відповідно до\~якого позивач\~набув права\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~507032117\~від 11.04.2021 (а.с. 59-121). Відповідно до\~розрахунку,\~заборгованість [PERSON] \~за Кредитним\~договором № 507032117 від 11.04.2021, яка виникла в зв`язку з невиконанням ним договірних зобов`язань, становить 78254,00 грн, з яких: 22 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 56\~254,00 грн заборгованість по\~несплаченим відсотків\~за користування\~кредитом (а.с. 125-127). Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статями 625, 629\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність правових\~підстав для\~стягнення з\~відповідача на\~користь ТОВ\~«ЮНІТ-КАПІТАЛ»\~суми заборгованості\~за кредитним\~договором № 507032117\~від 11.04.2021 в розмірі 78254,00 грн. Статтею 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Інтереси позивача представляє адвокат Тараненко Артем Ігорович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність № 4956, виданого Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією 24 квітня 2012 року. Звертаючись до суду, позивач згідно вимог статті 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 6000,00 грн, на підтвердження понесення яких до позовної заяви долучено: договір про надання правової допомоги № 09/09/2024-02, додаткова угода до договору, акт приймання-передачі надання послуг від 09 вересня 2024 року, відповідно до якого адвокат Тараненко А. І. займався підготовкою позовних заяв щодо стягнення заборгованості з різних боржників, в тому числі і щодо [PERSON] , вартість наданих послуг щодо кожного боржника окремо складає по 6000,00 грн (а.с. 128-138). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Враховуючи обсяг наданих представником позивача послуг, співмірність наданих адвокатом послуг та суми виплаченого гонорару зі складністю справи, задокументований адвокатом перелік наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на надання професійної правової допомоги в розмірі 6000,00 грн. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не подавав до суду заперечень (у випадку їх наявності) щодо розміру заявлених представником позивача судових витрат, які на його думку, підлягають до стягнення з відповідача. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами, а тому така вимога підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved