Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить: Визнати житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, яка знаходиться під житловим будинком, загальною площею 0,2278 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по 1/2 частці кожному, яке було набуто в період проживання в зареєстрованому шлюбі. Виділити [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] приміщення відповідно до моєї 1/2 частини на даний будинок, а саме: І-веранду; 1-1 - кухню 17,10 м2; 1-2 - санвузол 5-30 м2; 1-3 - коридор - 8,90 м2; 1-4 - хол 54,30 м2; Г-гараж; під Г- погріб; Д- вбиральню; №1-ворота з хвірткою; №3- питний колодязь; №2-42/100 частини огорожі. Провести будівельні роботи у житловому будинку а саме: між сходами № II (площею 6,2 м2) та холом № 1-4 (площею 54,3 м2) демонтувати сходи та влаштувати міжповерхове перекриття; між холом № 1-4 (площею 54,3 м2) та кухнею № 1-1 (площею 17,1 м2) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; влаштувати нову перегородку з дверним блоком, яка розділить кухню № [NUMBER] (площею 17,1 м2) в частках: 3/10 та 7/10, з відповідним функціональним призначенням: коридор та кухня, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на коридор. Виділити в натурі [PERSON] земельну ділянку площею 1084,0 м2 (0,1084 га.), яка проходить по точках: 1-9- 10-15-18-17-13-19-20-21-22-23-6-7-8-1 зі сторонами: 4,04м-0,91м-2,0м-10,78м-10,24м-2,75м-6,62м-1,0м-6,4м-5,99м-2,57м-43,13м-11,69м 76,29м-27,99м, в тому числі ділянку площею 48,0 м2 (0,0048 га), яка проходить по точках: 10-14-13- 17-18-15-10 зі сторонами: 12,76м-14,24м-2,75м-10,24м-10,78м-2,0м за адресою: [ADDRESS] . Виділити в загальне користування співвласників [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 110,0 м2 (0,0110 га ), яка проходить по точках 15-16-17-18-15 зі сторонами: 10,24 м-10.78 м-10,24 м-10,78 м. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] всі понесені нею судові витрати у розмірі 6 610,41 грн., витрати на оплату судової експертизи у розмірі 12 500,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Скасувати арешт, який накладений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2023 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що зазначене майном було набуто нею та відповідачем під час перебування в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду та оскільки відповідач не бажає врегулювати спір в позасудовому порядку, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування нерухомим майном, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить: Виділити [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] приміщення відповідно до моєї 1/2 частини на даний будинок, а саме: І- веранду; 1-1 кухню 17,10 м.кв.; 1-2 - санвузол 5-30 м.кв.; 1-3 коридор 8,90 м.кв.; 1-4 хол 54,30 м.к.в; Г-гараж; під Г- погріб; Д- вбиральню; №1-ворота з хвірткою; №3- питний колодязь; №2-42/100 частини огорожі. Провести будівельні роботи у житловому будинку а саме: між сходами № ІІ (площею 6,2 кв.м) та холом № 1-4 (площею 54,3 кв.м) демонтувати сходи та влаштувати міжповерхове перекриття; між холом № 1-4 (площею 54,3 кв.м) та кухнею № 1-1 (площею 17,1 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; влаштувати нову перегородку з дверним блоком, яка розділить кухню № 1-1 (площею 17,1 кв.м) в частках: 3/10 та 7/10, з відповідним функціональним призначенням: коридор та кухня, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на коридор. Виділити [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] приміщення відповідно до 1/2 частини на даний будинок, ІІ- сходи 6,20 м.кв.; 1-5- коридор 14,60 м.кв.;1-6 житлову кімнату 13,70м.кв.; 1-7-санвузол 6,90 м.кв.; 1-8- житлову кімнату 13,90 м.кв.; 1-9 - житлову кімнату 26,80 м.кв.; 1-10-гардероб 5,80 м.кв.; Сарай літера «Б»; Літня кухня літера «В»; №2- 58/100 частин огорожі; №4-Вигрібна яма. Провести будівельні роботи у житловому будинку а саме: в зовнішній стіні лівого фасаду житлового будинку, а саме в гардеробі № 1-10 (площею 5,8 кв.м) пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; до зовнішньої стіни лівого фасаду житлового будинку з виходом до гардеробу № 1-10 (площею 5,8 кв.м) влаштувати нові сходи; в житловій № 1-6 (площею 13,7 кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та ін.). Виділити в натурі [PERSON] земельну ділянку площею 1084,0 кв.м (0,1084 га), яка проходить по точках: 1-9-10-15-18-17-13-19-20-21-22-23-6-7-8-1 зі сторонами: 4,04м-0,91м-2,0м-10,78м-10,24м-2,75м-6,62м-1,0м-6,4м-5,99м-2,57м-43,13м-11,69м 76,29м-27,99м, в тому числі ділянку площею 48,0 кв.м (0,0048 га), яка проходить по точках: 10-14-13-17-18-15-10 зі сторонами: 12,76м-14,24м-2,75м-10,24м-10,78м-2,0м за адресою: [ADDRESS] . Виділити в натурі [PERSON] земельну ділянку площею 1084,0 кв.м (0,1084 га), яка проходить по точках: 1-9-10-15-16-17-13-19-20-21-22-23-6-4-3-2-1 зі сторонами: 4,04м-0,91м-2,0м-10,24м-10,78м-2,75м-6,62м-1,0м-6,4м-5,99м-2,57м-43,13м-14,27м-42,01м-40,22м-3,73м, в тому числі ділянку площею 52,0 кв.м (0,00257 га), яка проходить по точках: 10-11-12-13-17-16-15-10 зі сторонами: 2,0м-14,24м-14,65м-2,75м-10,78м-10,24м2,0м 0,2278 га. за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на його користь судові витрати сплачені при зверненні до суду та проведенні експертизи. Обгартовуючи зустрічний позов зазначив, що зазначене майном було набуто ним та відповідачкою під час перебування в шлюбі, та оскільки відповідачка не бажає врегулювати спір в позасудовому порядку, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. 12.07.2023 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання. 30.08.2023 року винесено ухвалу про прийняття зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування нерухомим майном. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Продовжено строки підготовчого провадження на строк виконання вимог цієї ухвали. 23.11.2025 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 03.05.2024 року винесено ухвалу, якою задоволено клопотання Призначено по справі будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи. Провадження по справі зупинено до отримання висновку експертизи. 09.12.2024 року винесено ухвали про поновлення провадження у цивільній справі, призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача за первісним позовом Стельникович С.А. в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обставин викладені в позові. Щодо вимог зустрічного позову заперечив. Пояснив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням суду, за час перебування в зареєстрованому шлюбі сторони придбали спірне майно, позивачка просить визнати за нею та за відповідачем право власності на 1/2 частку спірного майна за кожним. Щодо вимог зустрічного позову пояснив, що позивачку не влаштовує запропонований відповідачем порядок розподілу спірного майна, оскільки в разі такого поділу не буде ще одного входу в будинок. Відповідач чинить позивачці перешкоди у користування спільним майном, оскільки коли вона приїздила, він не впускав її в будинок. На даний час відповідачка проживає в Німеччині. З урахуванням уточнених позовних вимог просив виділити позивачці частину житлового будинку відповідно до варіанту № 1 висновку експерта № 2706/1 від 28.11.2024 року. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема в частині визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку за кожним з подружжя. Щодо запропонованого позивачкою за первісним позовом варіанту поділу відповідач заперечив. Вимоги первісного позову підтримав в повному обсіяв та просив їх задовольнити. Загалом надав аналогічні пояснення, також пояснив, що відповідач за первісним позовом не чинив позивачці перешкод у користуванні спільним майно, позивачка сама виїхала з будинку. Натомість відповідач на даний час самостійно несе всі витрати щодо утримання спірного майна. Вислухавши представників сторін, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає первісний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов таким, що підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, наступні обставини. 24 грудня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськвиконкому було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2080. Після реєстрації шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 серпня 2021 року було розірвано шлюб, який укладений між [PERSON] та [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили, а тому наразі постало питання щодо розподілу майна подружжя. Рішенням восьмої сесії Красненської сільської ради від 25.05.2021 року №50 «Про перенумерацію вулиць в с. Красне Перше, Обухівського району, Київської області» була змінена фактична адреса житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, яка знаходиться під житловим будинком та використовується для його обслуговування. Відповідно до довідки Красненського першого старостинського округу Обухівської міської ради від 31 січня 2023 року №164 зазначено: Житловий будинок гр. [PERSON] рахується за адресою: [ADDRESS] , після перенумерації рахується: [ADDRESS] . 22.11.2022 року адвокат Стельникович С.А. отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №315766826 з якого стало відомо про те, що Підставою для зміни нумерації житлового будинку стала та обставина, що реєстрі речових прав зареєстровано речове право на житловий будинок загальною площею 350,5 м2 за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина), що повністю збігається з адресою [PERSON] та створює так зване «накладання адрес», а тому позивач вважає, що визнавати спільною сумісною власністю необхідно визнавати житловий будинок за «новою адресою»: [ADDRESS] . Рішенням Красненської сільської ради народних депутатів десятої сесії двадцять першого скликання від 20.03.1992 року, моєму чоловіку, [PERSON] за його заявою було виділено земельну ділянку розміром 0,25 га. по [ADDRESS] та надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку. За час нашого спільного проживання у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] та [PERSON] , нами за спільні кошти було побудовано житловий будинок загальною площею 190 м2, житлова площа становить 54,4 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (наразі Виноградна 45). Даний будинок має загальну площу 190 кв.м., житлову площу 54,4 кв.м., а саме: І-веранда 16,5м.кв.;1- кухня 17,1м.кв.; 2-санвузол 5,3м.кв.; 3- коридор 8,9м.кв.; 4- хол 54,3м.кв.; 5-коридор 14,6м.кв.; 6 - житлова кімната 13,7м.кв.; 7-санвузол 6,9м.кв.; 8- житлова кімната 13,9 м.кв.; 9 - житлова кімната 26,8м.кв.; 10-гардероб 5,8м.кв.;IІ-сходи 6,2м.кв.; Сарай літера «Б»; Літня кухня літера «В»; Гараж літера «Г»; Погріб літера Під «Г»;Вбиральня літера «Д»; №1-Ворота з Хвіртка;№2-Огорожа;№3-Питний колодязь;№4-Вигрібна яма. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 06.08.2010 року, [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 190 м2, житлова площа 54,4 м2. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 002789 [PERSON] на підставі рішення Красненської першої сільської ради народних депутатів №22 від 16.12.96 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,329 гектарів, з цільовим призначенням: 1) для обслуговування будівель і господарських споруд (0,2278 га.); 2) ведення особистого підсобного господарства (0,1014 га.); 29 травня 2006 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. було посвідчено договір про купівля-продажу земельної ділянки (цільове призначення для ведення особистого селянського господарства) за №1689, загальною площею 0,1014 га. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та визнається сторонами. Щодо позовних вимоги первісного позову про визнання майна спільною сумісною власністю, слід зазначити наступне. Згідно ст.\~3\~СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч. 1, 2 ст.\~21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.\~36\~цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно статті 68\~СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~71\~Сімейного кодексу\~України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. З обставин справи вбачається, що це спірне майно, придбане під час перебування в зареєстрованому шлюбі, тобто набуте ними за спільні кошти, тому це майно є їх спільною сумісною власністю і підлягає розподілу, оскільки кожна із сторін відповідно до ст.ст. 368, 372 ЦК України має право на частину від спільного майна, а державна реєстрація права власності за одним із подружжя порушує законні права та інтереси іншого, як співвласника такого майна. Частиною 1 ст.\~61\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. За таких обставин, суд виходить з того, що спірне майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, яка знаходиться під житловим будинком, загальною площею 0,2278 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, є спільною власністю сторін. Оскільки вказане вище майно набуто сторонами під час перебування в зареєстрованому шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності сторін, відтак може бути поділено між сторонами в судовому порядку на засадах рівності часток кожного із сторін. Щодо позовних вимоги первісного та зустрічного позовів щодо виділення сторонам частин спірного майна слід зазначити наступне. Даний будинок має загальну площу 190 кв.м., житлову площу 54,4 кв.м., а саме: І-веранда 16,5м.кв.;1- кухня 17,1м.кв.; 2-санвузол 5,3м.кв.; 3- коридор 8,9м.кв.; 4- хол 54,3м.кв.; 5-коридор 14,6м.кв.; 6 - житлова кімната 13,7м.кв.; 7-санвузол 6,9м.кв.; 8- житлова кімната 13,9 м.кв.; 9 - житлова кімната 26,8м.кв.; 10-гардероб 5,8м.кв.;IІ- сходи 6,2м.кв.; Сарай літера «Б»; Літня кухня літера «В»; Гараж літера «Г»; Погріб літера Під «Г»;Вбиральня літера «Д»; №1-Ворота з Хвіртка;№2-Огорожа;№3-Питний колодязь;№4-Вигрібна яма. Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2706/1 від 28.11.2024 року визначено 5 варіантів поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Сторони в своїх уточнених позовних вимогах просять суд визначити їм варіант поділу житлового будинку [ADDRESS] , а саме: І-веранду; 1-1 - кухню 17,10 м2; 1-2 - санвузол 5-30 м2; 1-3 - коридор - 8,90 м2; 1-4 - хол 54,30 м2; Г-гараж; під Г- погріб; Д- вбиральню; №1-ворота з хвірткою; №3- питний колодязь; №2-42/100 частини огорожі. Провести будівельні роботи у житловому будинку а саме: між сходами № II (площею 6,2 м2) та холом № 1-4 (площею 54,3 м2) демонтувати сходи та влаштувати міжповерхове перекриття; між холом № 1-4 (площею 54,3 м2) та кухнею № 1-1 (площею 17,1 м2) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; влаштувати нову перегородку з дверним блоком, яка розділить кухню № 1-1 (площею 17,1 м2) в частках: 3/10 та 7/10, з відповідним функціональним призначенням: коридор та кухня, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на коридор. Сторони в своїх уточнених позовних вимогах просять суд визначити їм варіант поділу земельної ділянки земельну ділянку площею 1084,0 кв.м (0,1084 га), яка проходить по точках: 1-9-10-15-18-17-13-19-20-21-22-23-6-7-8-1 зі сторонами: 4,04м-0,91м-2,0м-10,78м-10,24м-2,75м-6,62м-1,0м-6,4м-5,99м-2,57м-43,13м-11,69м 76,29м-27,99м, в тому числі ділянку площею 48,0 кв.м (0,0048 га), яка проходить по точках: 10-14-13-17-18-15-10 зі сторонами: 12,76м-14,24м-2,75м-10,24м-10,78м-2,0м за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи позовні вимоги в цій частині суд приймає до уваги, що на даний час позивачка за первісним позовом виїхала за межі території України та тривалий час постійно проживає в Німеччині, натомість відповідач за зустрічним позовом продовжує утримувати та несе витрати на утримання спірного житлового будинку. За таких обставин суд вважає, що саме відповідачу за первісним позовом [PERSON] слід виділити в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] : І-веранду; 1-1 - кухню 17,10 м2; 1-2 - санвузол 5-30 м2; 1-3 - коридор - 8,90 м2; 1-4 - хол 54,30 м2; Г-гараж; під Г- погріб; Д- вбиральню; №1-ворота з хвірткою; №3- питний колодязь; №2-42/100 частини огорожі. Провести будівельні роботи у житловому будинку а саме: між сходами № II (площею 6,2 м2) та холом № 1-4 (площею 54,3 м2) демонтувати сходи та влаштувати міжповерхове перекриття; між холом № 1-4 (площею 54,3 м2) та кухнею № 1-1 (площею 17,1 м2) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; влаштувати нову перегородку з дверним блоком, яка розділить кухню № [NUMBER] (площею 17,1 м2) в частках: 3/10 та 7/10, з відповідним функціональним призначенням: коридор та кухня, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на коридор, що визначено у висновку експерта у варіанті № 1 та земельну ділянку площею 1084,0 кв.м (0,1084 га), яка проходить по точках: 1-9-10-15-18-17-13-19-20-21-22-23-6-7-8-1 зі сторонами: 4,04м-0,91м-2,0м-10,78м-10,24м-2,75м-6,62м-1,0м-6,4м-5,99м-2,57м-43,13м-11,69м 76,29м-27,99м, в тому числі ділянку площею 48,0 кв.м (0,0048 га), яка проходить по точках: 10-14-13-17-18-15-10 зі сторонами: 12,76м-14,24м-2,75м-10,24м-10,78м-2,0м за адресою: [ADDRESS] , що визначено у висновку експерта у варіанті № 1. Таким чином, в задоволенні вимоги первісного позову про виділення позивачці за первісним позовом тієї частини спірного майна, яка виділена відповідачу слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги зустрічного позову в частині виділення в натурі часток земельної ділянки слід зазначити наступне. Задовольняючи позовні вимоги суд визнав житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, яка знаходиться під житловим будинком, загальною площею 0,2278 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по 1/2 частці кожному, яке було набуто в період проживання в зареєстрованому шлюбі. Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. Відповідно до частини першої даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною четвертою статті 41 Конституції України встановлено принцип непорушності приватної власності. Згідно статті 316 ЦК України, право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом статей 317,319 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку. Згідно до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ст.ст. 358, 364 ЦК України кожен із співвласників має право надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, та має право на виділ в натурі частки, що є у спільній частковій власності, а згідно вимог ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до п.7 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради. Так, відповідач за первісним позовом є власником земельної ділянки площею 0,1084 га за адресою [ADDRESS] . Вирішуючи вимоги\~первісного та\~зустрічного позовів\~було вирішено\~первісний позов\~ [PERSON] до\~ [PERSON] визнання\~нерухомого майна\~спільною сумісною\~власністю подружжя\~задовольнити частково.\~зустрічний позов\~ [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування нерухомим майном задовольнити повністю. Визнати житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, яка знаходиться під житловим будинком, загальною площею 0,2278 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по 1/2 частці кожному. Виділити [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] приміщення відповідно до моєї 1/2 частини на даний будинок, а саме: І- веранду; 1-1 кухню 17,10 м.кв.; 1-2 - санвузол 5-30 м.кв.; 1-3 коридор 8,90 м.кв.; 1-4 хол 54,30 м.к.в; Г-гараж; під Г- погріб; Д-вбиральню; №1-ворота з хвірткою; №3- питний колодязь; №2-42/100 частини огорожі. Провести будівельні роботи у житловому будинку а саме: між сходами № ІІ (площею 6,2 кв.м) та холом № 1-4 (площею 54,3 кв.м) демонтувати сходи та влаштувати міжповерхове перекриття; між холом № 1-4 (площею 54,3 кв.м) та кухнею № 1-1 (площею 17,1 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; влаштувати нову перегородку з дверним блоком, яка розділить кухню № 1-1 (площею 17,1 кв.м) в частках: 3/10 та 7/10, з відповідним функціональним призначенням: коридор та кухня, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на коридор. Виділити [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] приміщення відповідно до 1/2 частини на даний будинок, ІІ- сходи 6,20 м.кв.; 1-5- коридор 14,60 м.кв.;1-6 житлову кімнату 13,70м.кв.; 1-7-санвузол 6,90 м.кв.; 1-8- житлову кімнату 13,90 м.кв.; 1-9 - житлову кімнату 26,80 м.кв.; 1-10-гардероб 5,80 м.кв.; Сарай літера «Б»; Літня кухня літера «В»; №2- 58/100 частин огорожі; №4-Вигрібна яма. Провести будівельні роботи у житловому будинку а саме: в зовнішній стіні лівого фасаду житлового будинку, а саме в гардеробі № 1-10 (площею 5,8 кв.м) пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; до зовнішньої стіни лівого фасаду житлового будинку з виходом до гардеробу № 1-10 (площею 5,8 кв.м) влаштувати нові сходи; в житловій № 1-6 (площею 13,7 кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та ін.). Відповідно до вимог ст.ст. 317,319 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.ст. 358, 364 ЦК України кожен із співвласників має право надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, та має право на виділ в натурі частки, що є у спільній частковій власності, а згідно вимог ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. Згідно ст.120 ЗК передбачено, що з 01 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, установлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ст. 377 ЦК України і ст.120 ЗК в редакції закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» від 05 листопада 2009 року № 1702-VІ). Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.1,4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Аналогічна правова позиція закріплена у Постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 № 6-2цс15, яка є обов`язкова для судів при розгляді даної категорії справ. Згідно статті 15 ЦК України встановлено, що "кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства", а статтею 16 ЦК України встановлено, що "кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу". Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом", а тому суд захищаючи порушені права позивача повинен визнати право власності за ним на нерухоме майно. Так, за сторонами визнано житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, яка знаходиться під житловим будинком, загальною площею 0,2278 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по 1/2 частці кожному, а тому з врахуванням вищевказаних підстав їм слід виділити в натурі частини земельної ділянки, а саме: Виділити в натурі [PERSON] земельну ділянку площею 1084,0 кв.м (0,1084 га), яка проходить по точках: 1-9-10-15-18-17-13-19-20-21-22-23-6-7-8-1 зі сторонами: 4,04м-0,91м-2,0м-10,78м-10,24м-2,75м-6,62м-1,0м-6,4м-5,99м-2,57м-43,13м-11,69м 76,29м-27,99м, в тому числі ділянку площею 48,0 кв.м (0,0048 га), яка проходить по точках: 10-14-13-17-18-15-10 зі сторонами: 12,76м-14,24м-2,75м-10,24м-10,78м-2,0м за адресою: [ADDRESS] . Виділити в натурі [PERSON] земельну ділянку площею 1084,0 кв.м (0,1084 га), яка проходить по точках: 1-9-10-15-16-17-13-19-20-21-22-23-6-4-3-2-1 зі сторонами: 4,04м-0,91м-2,0м-10,24м-10,78м-2,75м-6,62м-1,0м-6,4м-5,99м-2,57м-43,13м- 14,27м-42,01м-40,22м-3,73м, в тому числі ділянку площею 52,0 кв.м (0,00257 га), яка проходить по точках: 10-11-12-13-17-16-15-10 зі сторонами: 2,0м-14,24м-14,65м-2,75м-10,78м-10,24м2,0м 0,2278 га. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення первісного позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач за первісним позовом, як на підставу для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню частково. Поряд з тим, розглянувши справу в межах визначених позивачем за зустрічним позовом предмету спору та підстав для задоволення зустрічного позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач за зустрічним позовом, як на підставу для задоволення зустрічного позову, знайшли підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов слід задовольнити повністю. Витрати понесені сторонами на сплату судового збору слід залишити за кожним з них. Крім, того в межах розгляд справи ухвалою Обухівського районного суду Київської області було призначено 03.05.2024 року по справі було призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, при цьому витрати по проведенню експертизи покладено на [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах, у зв`язку з чим зазначеним платникам та їх представникам на їх адреси було направлено рахунки на оплату № 020720241 та № 020720242 від 02.07.2024 року. 02.07.2024 року [PERSON] сплатив свою частину за проведення експертизи. 16.07.2024 року [PERSON] сплатила 50% від своєї частики за проведення експертизи. Таким чином станом на 29.11.2024 року повна оплата за проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від [PERSON] не надійшла, а тому з позивачки за первісним позовом [PERSON] слід стягнути несплачені частину за проведення експертизи в розмірі 12 500 грн. 00 коп.

Outcome: partial