Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

04\~грудня 2025\~року до\~Великомихайлівського районного\~суду Одеської\~області надійшов\~цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] був визнаний потерпілою особою у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12020160390000250 від 01.05.2020 року, оскільки 26.04.2020 він отримав тілесні ушкодження внаслідок навмисних дій [PERSON] . Так, за Висновком фахівця в галузі судової медицини №14 від 29.04.2020 р. та Висновком експерта №36 від 15.06.2020, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 12020160390000250, він отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, численні синці та садни голови, садни у ділянці лівого плечового суглобу, забиття м`яких тканин грудної клітини в проекції верхньої половини грудини, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я і за вказаним критерієм кваліфікується, як тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Наведені обставини були встановлені ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року у справі № 511/1022/20, за змістом якої обвинувачений [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Кримінальна справа відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, була закрита у зв`язку з примиренням з потерпілим. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року у справі №511/1022/20 є обов`язковою для суду в питанні, чи мала місце дії відповідача, що спричинили до шкоди. 01.04.2020 року між позивачем та ТОВ «ТРЦ Мармелад» було укладено договір цивільно-правового підряду, за умов якого він взяв на себе зобов`язання виконати роботи з прибирання приміщень замовника, та отримати за свою роботу винагороду у розмірі 48\~840,00 грн. Випискою із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] від 20.05.2020 р. перебував тривалий час на амбулаторному лікуванні з діагнозом струс головного мозку середньої важкості. 24.06.2020 року відповідач видав йому розписку, якою зобов`язався відшкодувати кошти на лікування у сумі 13\~500,00 грн. у строк до 20.08.2020. 26.06.2020 року ТОВ «ТРЦ Мармелад» повідомило позивача про розірвання договору цивільно-правового підряду від 01.04.2020 р. з причин його невиконання позивачем взятих на себе зобов`язань через ушкодження здоров`я внаслідок вчинення проти нього відповідачем злочину. Наведе свідчить про шкоду, завдану йому відповідачем внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення. Ухвала суду від 24.06.2020 р. по справі № 511/1022/20 не містить даних щодо розміру заподіяної йому шкоди. Натомість матеріалами справи №511/1022/20 підтверджено, що судом не ставились та не обговорювались у судовому засіданні питання про розмір заподіяної шкоди та її відшкодування обвинуваченим. Також судом не обговорювалось питання відшкодування [PERSON] заробітку (доходу), що був втрачений позивачем внаслідок втрати працездатності через отримані тілесні ушкодження. Разом з тим, станом на день подання позову, відповідач заподіяну злочином шкоду позивачу не відшкодував. Просить суд на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, стягнути з відповідача на його користь 74\~960,96 грн., у тому числі: - кошти на амбулаторне лікування 13\~500,00 грн., інфляційні витрати 6\~739,96 грн., 3% річних 1\~158,00 грн., втрачений заробіток 4\~723,00 грн., втрачений заробіток (дохід) 48\~840,00 грн. Та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача\~суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року кримінальне провадження за обвинуваченням\~ [PERSON] \~у\~вчиненні злочину, передбаченогоч.2\~ст.125 КК України\~закрито на підставі\~ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим. Згідно висновку фахівця в галузі судової медицини №14 від 27.04.2020 року у [PERSON] були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, численні синці і садна голови, садно у ділянці лівого плечового суглобу, забиття м`яких тканин клітини в проекції верхньої половини груднини. Перелічені ушкодження спричинені в результаті неодноразових дій тупим предметом (предметами), можливо у зазначений вище час 26 квітня 2020 року. Виявлені у [PERSON] ушкодження спричиняють короткочасний розлад здоров`я/тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні/ і за вказаним критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Згідно висновку експерта №36 від 10.06.2020 року встановлено, що у [PERSON] були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, численні синці і садна голови, садно у ділянці лівого плечового суглобу, забиття м`яких тканин клітини в проекції верхньої половини груднини. Перелічені ушкодження спричинені в результаті неодноразових дій тупим предметом (предметами), можливо у зазначений вище час 26 квітня 2020 року. Характерні особливості предметів, що травмували, у наявних ушкодженнях не відобразилися. Це, однак, не виключає можливості заподіяння даних ушкоджень від ударів кулаками, взутими ногами. Зокрема, травма у ділянці голови могли утворитись від ударів кулаками, а забиття м`яких тканин в проекції груднини від взутої ноги. Різностороння локалізація та численність ушкоджень голови виключають можливість їх утворення з висоти «власного зросту» на тверду поверхню, локалізація інших ушкоджень, а саме: синця на передній частині плечового суглобу і забиття м`яких тканин в проекції груднини повністю виключають можливість їх утворення при падінні на поверхню. Згідно договору цивільно-правового підряду від 01 квітня 2020 року ТОВ «ТРЦ Мармелад» було укладено договір з [PERSON] на виконання в строк з 01 травня до 31 серпня 2020 роботи з прибирання приміщень. За виконані роботи замовник сплачує підрядчику винагороду у розмірі 48840,00 грн. Згідно Повідомлення про розірвання договору цивільно-правового підряду від 26.06.2020 ТОВ «ТРЦ Мармелад» повідомило [PERSON] про розірвання договору цивільно-правового підряду від 01.04.2020 р. в односторонньому порядку, через настання форс-мажорних обставин. [PERSON] повідомив про неможливість виконання зазначеного договору внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень громадянином [PERSON] , що спричинило короткочасний розлад здоров`я і пов`язану з цим реабілітацію. Згідно розрахунку 3% річних на суму 13500,00 грн. у період з 21.08.2020 по 30.06.2023 нараховано 1158,00 грн. Згідно розрахунку інфляційних збитків на суму 13500,00 грн. нараховано інфляційні збитки за період з 21.08.2020 по 30.06.2023 в сумі 6739,96 грн. Згідно виписки від 20.05.2020 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] перебував в амбулаторно-поліклінічному закладі з діагнозом: ГЗЧМТ, струс головного мозку середньої важкості. Згідно розписки [PERSON] згоден виплачувати лікування [PERSON] в сумі 13500,00 до 24 серпня 2020 року. Розписка датована 24.06.2020 року, та підписана [PERSON] . Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] встановлено, що 14.12.2020 року його було звільнено у зв`язку із закінченням строку трудового договору ч. 2 ст. 36 КЗпП України. В судовому засіданні було досліджено кримінальне провадження витребуване ухвалою суду за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, в якому [PERSON] було визнано потерпілим. Відповідно до частини 1 статті\~15, частиною 1 статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Щодо позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди, зокрема, майнової є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Відповідно до статті 22\~Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2020 року у справі № 227/7154/13-к (провадження № 61-20082св19), зазначено, що «системний аналіз норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що для виникнення у потерпілого права на відшкодування втраченого заробітку (доходу) обов`язковою умовою є факт втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, на відміну від права на відшкодування витрат на лікування та моральної шкоди, яке не пов`язується із встановленням такого факту». Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Згідно частини першої статті 1177 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. При цьому, нормами КПК України не передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження у справі. Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі\~ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим не є реабілітуючою підставою, а тому в такому разі потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної злочином шкоди в порядку цивільного судочинства. Згідно вимог частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2\~ст. 125 КК України. В результаті умисних дій [PERSON] , [PERSON] , спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, численні синці і садна голови, садно у ділянці лівого плечового суглобу, забиття м`яких тканин клітини в проекції верхньої половини груднини. Виявлені у [PERSON] ушкодження спричиняють короткочасний розлад здоров`я/тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні/ і за вказаним критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Згідно розписки [PERSON] згоден виплачувати лікування [PERSON] в сумі 13500,00 до 24 серпня 2020 року. Розписка датована 24.06.2020 року, та підписана [PERSON] . Так, обґрунтовуючи наявність майнової шкоди у розмірі 74\~960,96 грн., яка підлягає спричиненням ушкодженням здоров`я, зокрема, втраченого заробітку та придбання лікарських засобів та проходження лікування, позивач надав суду медичну документацію, договір цивільно-правового підряду та повідомлення про розірвання договору цивільно-правового підряду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на відшкодування втраченого заробітку (доходу) та підстав для стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на придбання лікарських засобів. Згідно із частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved