Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся із заявою до суду про встановлення факту самостійного виховання дитини. В обґрунтування своєї заяви заявник вказав, що він 15 липня 2015 року між ним [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №851, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 15.07.2015 року. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 01.10.2020 року. Протягом останнього часу шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Для врегулювання питання участі у вихованні спільної дитини після фактичного припинення шлюбних відносин, між [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] , та укладено договір між батьками про проживання, виховання дитини, який завірено нотаріально. Згідно умов даного договору спільна донька [PERSON] залишається проживати з батьком, та він самостійно здійснює одноособове її виховання, при цьому мати [PERSON] , має право бачитись з нею та приймати участь в її житті в порядку, передбаченому зазначеним договором. Встановлення факту самостійного виховання дитини необхідне мені для призначення (отримання) соціальних пільг, субсидій, допомоги, та для підтвердження права на стягнення аліментів з [PERSON] у випадку ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі вищевикладеного заявник [PERSON] просить суд: Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт самостійного виховання мною [PERSON] моєї доньки, [PERSON] [INFO] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вимогу про встановлення факту підтримує в повному обсязі (а.с.15). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, вимоги заявника [PERSON] визнає в повному обсязі (а.с.16). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.211, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 15 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №851, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 15.07.2015 року (а.с.8). [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 01.10.2020 року (а.с.7). Протягом останнього часу шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. [PERSON] проживає окремо, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а.с.10). Неповнолітня [PERSON] проживає разом із батьком за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Договором оренди житла. Для врегулювання питання участі у вихованні спільної дитини після фактичного припинення шлюбних відносин, між [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] , та укладено договір між батьками про проживання, виховання дитини, який завірено нотаріально. Згідно умов даного договору спільна донька [PERSON] залишається проживати з батьком, та він самостійно здійснює одноособове її виховання, при цьому мати [PERSON] , має право бачитись з нею та приймати участь в її житті в порядку, передбаченому зазначеним договором (а.с.9). Встановлення факту самостійного виховання дитини необхідне заявнику для призначення (отримання) соціальних пільг, субсидій, допомоги, та для підтвердження права на стягнення аліментів з [PERSON] у випадку ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заявник [PERSON] здійснює самостійне виховання неповнолітньої дочки - [PERSON] . Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги, тощо, а також для підтвердження права на стягнення аліментів з матері дитини у випадку ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків в частині утримання та матеріального забезпечення дитини,а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved