Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Ткачишин С.М., звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу Нафтогазвидобувного управління «Надвірнанафтогаз» про стягнення недорахованої та невиплаченої заробітної плати та інфляційних втрат. В обґрунтування уточнених позовних вимог (з урахуванням позовної заяви в новій редакції від 17.11.2022)\~ позивачем зазначено, що\~з 25.03.2003 року, він працював машиністом насосної станції з накачування робочого агенту в пласт 3-го розряду в цеху підтримання пластового тиску у відокремленому структурному підрозділі Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта». У липні 2021 року він звернувся із письмовою заявою до ПАТ «Укрнафта», де зазначав про те, що нарахування його заробітної плати здійснюються з порушенням чинного трудового законодавства та колективного договору. Відповіддю від 21 липня 2021 року роботодавець запевнив його, що умови оплати праці здійснюються з чітким дотриманням норм Закону. 09.08.2021 року він звернувся до Управління Держпраці в Івано-Франківській області з проханням провести перевірку НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» щодо дотримання законодавства про працю, зокрема, законності та відповідності умовам колективного договору нарахування та виплату йому заробітної плати за весь період роботи на підприємстві, починаючи з 2001 року. Листом від 22 вересня 2021 року за №16-07/15-10/6348 Управління Держпраці в Івано-Франківській області повідомило його про відсутність порушень роботодавця законодавства про працю в частині робочого часу та оплати праці. 22 жовтня 2021 року позивач звернувся зі скаргою до Державної служби України з питань праці та просив провести повторну перевірку. Листом від 11 листопада 2022 року Управління Держпраці Івано-Франківської області йому було відмовлено у повторній перевірці відповідача на наявність порушень законодавства про оплату праці. 19.05.2022 року позивач звернувся до Київської незалежної судово-експертної установи та отримав консультацію експерта з приводу повноти та законності нарахувань заробітної плати відповідачем та отримав ґрунтовну відповідь про те, що заробітна плата йому нараховується не в повному розмірі. 30.05.2022 року позивач звернувся із заявою на проведення судово-економічної експертизи до Київської незалежної судово-експертної установи. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1995 року №647 «Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських місто Надвірна внесено до такого переліку. 26.04.2007 року Конференцією трудового колективу ПАТ «Укрнафта» схвалено Колективний трудовий договір ПАТ «Укрнафта» на 2007-2008 роки. 12.03.2007 року Міністерство праці та соціальної політики України зареєструвало Галузеву угоду між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та Профспілкою працівників газових господарств України на 2007-2009 роки. 18.01.2012 року Міністерство праці та соціальної політики України зареєструвало Галузеву угоду між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки. Вказаними угодами передбачено наступні види та розміри доплат і надбавок: - мінімальний розмір тарифної сітки робітника першого розряду основного виробництва становить не менше 135% розміру мінімальної заробітної плати (Галузева угода 2012-2014 р) підвищення тарифної ставки на 25% робітників основного виробництва і непромислової групи СО, або окремих робочих місць, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських (п.2.2.11 Колективного договору, Додатку №6 до Колективного договору, п.2.24 Галузевої угоди 2012-2014 р) доплата до тарифу за шкідливі умови праці - 8% (п.3 Приміток Додатку №4 Колективного договору) - міжрозрядний коефіцієнт для працівника 3-го розряду- 1,34 (додаток №1 до Колективного договору) - надбавка за високу професійну майстерність -12% для робітників 3-го розряду (Додаток №6 Колективного договору, Додаток №7 Галузевої угоди 2012-2014 Р) - доплата за роботу у вечірній час -20 % годинної тарифної ставки за кожну годину (Додаток №6 Колективного договору) - доплата за роботу у нічний час - 40 % годинної ставки за кожну годину Додаток №6 до Колективного договору) - доплата за роботу у святкові та вихідні дні - 100 % тарифної ставки працівника (ст.106 КЗпП України) Висновком судового експерта [PERSON] №3224 від 11.08.2022 року за результатами проведення економічної експертизи встановлено невідповідність розміру заробітної плати [PERSON] нормам та гарантіям, що встановлені трудовим законодавством та умовами Колективного договору і Галузевими угодами. Зокрема, відповідач неправильно розраховував розмір тарифної ставки за період з квітня 2003 року по квітень 2022 року (основні грубі порушення починаючи з 2017 року), як наслідок, за період роботи відповідач не в повному розмірі виплачував йому заробітну плату. За вказаний період мав нарахувати та виплатити йому заробітну плату у розмірі 1 696 371, 90 гривень. Натомість, відповідно до розрахункових листів [PERSON] за період з квітня 2003 року по квітень 2022 року, йому фактично нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі 1 421 872,75 гривень. Недонарахована та невиплачена йому відповідачем заробітна плата за період з квітня 2003 року по квітень 2022 року становить 274 499.14 гривень. Відповідно до висновку судового експерта Величко Ю.Г. №3224 від 11.08.2022 року розмір індексації недонарахованої та невиплаченої заробітної плати за цей період станом на 11.08.2022 року становить 5 364 287,85 гривень. Вважає, що оскільки при встановленні йому посадового окладу норми і гарантії, визначені зазначеним вище законодавством та Галузевими угодами, дотримані не були, його право на оплату праці підлягає захисту шляхом перерахування та виплати позивачу заробітної плати із врахуванням мінімальних гарантій, встановлених Галузевими угодами, а також із врахуванням індексів зростання цін на споживчі товари. З цих підстав, просить стягнути із ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого підрозділу Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» на користь позивача 274 499,14 грн. заробітної плати та 5 364 287,85 грн. інфляційних втрат з врахуванням законодавчо встановлених податків, зборів та обов`язкових платежів. Та стягнути судові витрати у розмірі 6000 гривень консультативних послуг та 40 000 гривень за проведення економічної експертизи. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2022 року відкрито провадження, призначений розгляд справи по суті з викликом в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2022 року постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 12.10.2022 представником відповідача Королюком І.В. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнає, та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення. В обґрунтування заперечень на позов зазначено, що позивач [PERSON] працював в структурній одиниці НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в період з 06.03.2002 р. по 15.09.2022 р. На момент звільнення обіймав посаду машиніста насосних станцій з накачування робочого агента в пласт 3 р. ДП та ПН (дільниця підготовки та перекачування нафти) НГВУ «Надвірнанафтогаз». 15.09.2022 р. наказом №315-К «Про припинення трудового договору (контракту)» [PERSON] було звільнено з роботи за вчинення за місцем роботи викрадення (в тому числі дрібного) майна роботодавця. Позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення недонарахованої та невиплаченої заробітної плати ґрунтуються, в основному, на висновку судового експерта, [PERSON] , ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» за результатами проведення економічної експертизи № 3224 від 11.08.2022 р. ПАТ «Укрнафта» вважає, що висновок судового експерта, є таким, що не відповідає дійсності, необґрунтований, суперечить вимогам чинного законодавства України та викликає явні сумніви щодо його правильності. У ПАТ «Укрнафта» укладено Колективний договір на 2007-2008 роки (надалі - Колективний договір, Колдоговір), який схвалений конференцією трудового колективу 26 квітня 2007 р., та діє до укладення нового, на підставі п.1.1 цього Колдоговору та ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди». На протязі 2007 - 2022 років до Колективного договору вносилися зміни і доповнення, які оформлені Доповненнями до Колективного договору №№1-108. Колективний договір та всі Доповнення пройшли реєстрацію в Шевченківській РДА м. Києва. Положення Колективного договору поширюються на всіх працівників ПАТ «Укрнафта», в тому числі НГВУ «Надвірнанафтогаз». Колективний договір ПАТ «Укрнафта» з Доповненнями №№1-108 укладений відповідно до чинного законодавства, Генеральної угоди (укладена між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об`єднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і профоб`єднаннями) та Галузевої угоди (укладена між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України і профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки, від 28.12.2011р.). Мінімальні гарантії для оплати праці встановлені у п.2.2.8 зазначеного Колективного договору, а саме: "2.2.8. Встановити мінімальний розмір тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва за місячну норму робочого часу не менше 135 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для робітників наскрізних та інших професій - у розмірі не менше 120 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом. З 1 січня 2017 р. набрав чинності Закон України №1774 -VIII від 06.12.2016 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». В пункті 5 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення) зазначеного закону встановлено наступне: "Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів. До внесення змін до колективних договорів і угод усіх рівнів щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб." Тобто, з 1 січня 2017 р. по теперішній час при розрахунку мінімальних гарантій як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб. За період з дати прийняття Колективного договору по 31 грудня 2016 р. при розрахунку мінімальних гарантій як розрахункова величина використовувалася мінімальна заробітна плата. Доповненням №77 до Колективного договору з 1 квітня 2018 р. в п.п. 2.2.8. внесено примітку такого змісту: «До внесення змін у чинну Галузеву угоду замість показника мінімальна заробітна плата відповідно до прикінцевих положень Закону України №1774-УШ від 06.12.2016 р. в якості розрахункової величини застосовується показник прожитковий мінімум на одну працездатну особу, встановлений законодавством.» У висновку судового експерта (останній абзац, арк.23) та при проведенні ним розрахунку мінімальних гарантій, в якості розрахункової величини, взято: з травня 2007 р. по березень 2012 р. - прожитковий мінімум для працездатних осіб, а з квітня 2012 р. по квітень 2022 р. - мінімальну зарплату, що абсолютно не відповідає умовам Колективному договору та суперечить чинному законодавству України. Вважає, що судовий експерт застосовував помилковий підхід до розрахунку мінімальної годинної тарифної ставки, оскільки згідно діючого законодавства та Колективного договору при розрахунку мінімальних гарантій (тарифних ставок, посадових окладів) до 01.01.2017 р. використовується мінімальна заробітна плата, а з 01.01.2017 р. використовується прожитковий мінімум, відповідно до Закону України N 1774-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 р. Через допущену помилку судовим експертом, мінімальна годинна тарифна ставка Позивача розрахована неправильно. Окрім вищевказаного, вказує, що у Колективному договорі є ряд Додатків, якими регламентуються умови оплати праці працівників, а саме: 1) У Додатку №1 встановлені міжрозрядні тарифні коефіцієнти, які застосовуються для визначення тарифних ставок робітників: - з травня 2007 року до 1 травня 2017 року діяли Міжрозрядні тарифні коефіцієнти І-1,0; 21,09; 3-1,21; 4-1,35; 5-1,55; 6-1,8. Доповненням № 63 з 1 травня 2017 року Додаток 1 викладено в наступній редакції: І-1,0; 21,21; 3-1,34; 4-1,5; 5-1,72; 6-2,0. Тобто, для розрахунку годинної тарифної ставки Позивача застосовувались міжрозрядні тарифні коефіцієнти, які відповідають третьому розряду: до 1 травня 2017 року застосовувався - коефіцієнт 1,21; з 1 травня 2017 року застосовується - коефіцієнт 1,34. У висновку судового експерта (абзац 5, арк.23) та у проведених ним розрахунках, застосовується тарифний коефіцієнт для 3-го розряду в розмірі 1,34 за весь період проведення розрахунку, в тому числі з травня 2007 по квітень 2017 року, що суперечить Колективному договору. 2) У Додатку №4 встановлюються годинні тарифні ставки для робітників структурних одиниць ПАТ "Укрнафта" у відповідності до встановлених розрядів, які у разі перегляду заробітної плати у бік зростання постійно оновлюються у зазначеному Додатку шляхом внесення Доповнень до Колективного договору ПАТ "Укрнафта". Відповідно з ростом заробітної плати фактична тарифна ставка Позивача також змінювалась у сторону збільшення. 3) У Додатку №6 встановлено загальний Перелік доплат і надбавок до тарифних ставок та посадових окладів працівників, серед яких надбавка за високу професійну майстерність. В абзаці 2 п.п.2.2.16 Колективного договору встановлено, що конкретний розмір доплат і надбавок встановлюється наказом Голови Правління, керівника структурної одиниці. Однак, надбавка за високу професійну майстерність у розмірі 12%, впродовж роботи Позивача в НГВУ «Надвірнанафтогаз», наказом керівника структурної одиниці не встановлювалася. Проте, у висновку судового експерта, безпідставно застосовано при здійсненні розрахунку заробітної плати Позивача надбавку за високу професійну майстерність у розмірі 12% за весь період нарахування, що суперечить умовам Колективного договору. У матеріалах експертизи допущено безпідставне посилання на Галузеву угоду між Національною акціонерною компанією Нафтогаз України та Профспілкою працівників газових господарств України на2007-2009 роки (реєстр №17 від 12.03.2027 р.) (16 арк.), оскільки Колективний договір ПАТ "Укрнафта" укладений у відповідності до Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України і профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України. Проведений судовим експертом розрахунок розміру мінімальної годинної тарифної ставки позивача не відповідає дійсності та діючим нормативно-правовим актам, що відображено в Порівняльній таблиці розрахунку розміру мінімальної годинної тарифної ставки машиніста з накачування 3 р. [PERSON] . З огляду на зазначене, враховуючи помилкове застосування судовим експертом норм чинного законодавства, неврахування при розрахунку норм відповідних доповнень до Колективного договору та допущення грубих помилок при розрахунку тарифної ставки позивача, вбачається, що арифметично вирахувана сума різниці між встановленим судовим експертом розміром заробітної плати та фактично нарахованою заробітною платою позивачу, за період з 25.03.2003 р. по 01.05.2022 р. у сумі 274 499,14 грн., та, відповідно, сума інфляційного збільшення заробітної плати у розмірі 5 364 287,85 грн. є необґрунтованими та безпідставними. Підтвердження факту, що позивачу за весь період його роботи в НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» йому проводились всі доплати і надбавки до його тарифної ставки в повному обсязі та у відповідності до умов Колективного договору та чинного законодавства України є Акт перевірки, складений головним державним інспектором відділу з питань трудових відносин та зайнятість Управління Держпраці в Івано-Франківській області Зайцем І.С., за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 09.09.2021 р. № ІФ2349/530/АВ. Наведені позивачем судові рішення: постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/19954/15-ц, постанова Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі №606/2300/17 в контексті обставин справи №348/1382/22 навпаки підтверджують законність та правомірність дій зі сторони ПАТ «Укрнафта» щодо нарахування та виплати заробітної плати [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач не визнає будь-які твердження позивача про неправомірність недорахованої та невиплаченої заробітної плати, відповідач повністю заперечує і проти вимог позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 5 364 287,85 грн. ПАТ "Укрнафта" вважає, що права позивача у сфері трудових відносин не були порушені, та він не має права на стягнення недорахованої та невиплаченої заробітної плати та інфляційних втрат. Позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат випливають з першої основної позовної вимоги про стягнення недорахованої та невиплаченої заробітної плати, які не відповідає нормам діючого трудового законодавства, тому вони задоволенню не підлягають. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 5000 грн. Ухвалою суду від 09.11.2022 року закрите підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 17.11.2022 року позивачем подана до суду уточнена позовна заява. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 02.10.2023 року у справі призначена судово-економічна експертиза, проведення якої доручене експертам Івано-Франківського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України, провадження у справі на час проведення експертизи зупинене. Ухвалою від\~18\~листопада 2024\~року провадження\~у справі\~поновлене,\~призначений судовий\~розгляд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Зазначив, що за час його роботи на підприємстві зняли всі надбавки, заробітна плата стала неконкурентною, він добирається до місця роботи за власний рахунок. Звертався з заявою про перевірку до управління Держпраці, у акті зазначили, що порушень не виявили. Зазначив, що експерту він довіряє більше, ніж підприємству, вважає висновки експерта Величко Ю.Г. правильними. Представник позивача адвокат Ткачишин С.М. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Також зазначила, що відповідач неправильно розраховував розмір тарифної ставки за період з квітня 2003 року по травень 2022 року, основні грубі порушення, починаючи з 2017 року, коли відповідач при обрахуванні заробітної плати неправомірно застосовував розмір мінімальної тарифної ставки, невірно застосований міжрозрядний коефіцієнт працівника 3 розряду 1,21 замість 1,34, надбавка за високу професійну майстерність -12%, та підвищення тарифної ставки на 25% за роботу на території населених пунктів, яким надано статус гірських не нараховувалися та не виплачувалися. Зазначила, що відповідач без законних підстав не надав запитувані документи, що стало перешкодою експерту Величко Ю.Г. зробити повне експертне дослідження та точні розрахунки із заробітної плати [PERSON] . Експерт взяла дані із розрахункових листів позивача. Вважає, що документи, які вона не отримала не могли вплинути на розрахунки експерта, оскільки вони були зроблені по мінімальним нормам. Експертним висновком від 11.08.2022 встановлено невідповідність розміру нарахованої та виплаченої зарплати мінімальним нормам та гарантіям, що встановлені трудовим законодавством та умовами Колективного договору і Галузевими угодами. Висновком експерта № 3248 від 29.12.2022 року встановлено невідповідність розміру нарахованої та виплаченої зарплати мінімальним нормам та гарантіям, що встановлені трудовим законодавством та умовами Колективного договору і Галузевими угодами за період травень 2017 по квітень 2022 року. Через зменшену тарифну ставку всі надбавки також були заниженими. Основні порушення відбулися з 2017 року, недоплата була тривалою, позивач має право на індексацію. Згідно ст. 238 КЗпП вимога про виплату працівникові належних сум не обмежується будь-яким строком. Спір полягає у застосуванні розміру мінімальної тарифної ставки, надбавки за високу майстерність у розмірі 12% та міжрозрядного коефіцієнту для працівника 3 розряду. Галузева угода за 2007-2009 вже за кодом діяльності відноситься до НГВУ «Надвірнанафтогаз». Щодо висновку експерта Перцовича Ю.М. вважала такий неправильним. Зауважила, що оскільки [PERSON] був працівником структурного підрозділу ПАТ «Укрнафта», на дані правовідносини поширюється договірне регулювання оплати праці. Вважає що позивача протиправно позбавили права власності на оплату праці. Представник відповідача Королюк І.В. у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у поданому ним відзиві на позовну заяву. Також зазначив, що 09.08.2021 позивач звертався до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, за результатами перевірки щодо дотримання законодавства про працю, законності та відповідності умовам колективного договору, нарахування та виплати позивачу заробітної плати за весь період його роботи на підприємстві, починаючи з 2001 року, не встановлено порушень вимог законодавства зі сторони відповідача. Це була позапланова перевірка за зверненням позивача, у проведенні повторної перевірки позивачу було відмовлено. Висновок експерта Величко Ю.Г. викликає сумніви, є необґрунтованим. Експерт застосував помилковий підхід при розрахунку мінімальної тарифної ставки, оскільки згідно діючого законодавства та Колективного договору при розрахунку мінімальних гарантій використовується мінімальна заробітна плата, а з 01.01.2017 використовується прожитковий мінімум відповідно до Закону України № 1774. Також помилково був застосований коефіцієнт 1,34 за весь період, з 2017 року мав бути застосований коефіцієнт- 1,21, а з 2017 -1,34. Також позивач не працює вахтовим методом, надбавка за високу професійну майстерність у розмірі 12% впродовж роботи позивача наказом керівника не встановлювалася. За весь період роботи позивача йому нараховувалися всі надбавки відповідно до норм діючого законодавства. Щодо зауваження представника позивача про те, що їй безпідставно відмовили у наданні запитуваних документів, вказав, що працівник підприємства вважав, що запит був наданий з порушеннями вимог законодавства, адвокат відповіді не оскаржувала. Представник відповідача Капак М.І. в судовому засіданні зазначив, що висновок експерта Перцовича Ю.М. був проведений на основі аналізу цілого ряду первинних документів, експертиза проведена на підставі і Галузевої угоди і діючого Колективного договору, та є об`єктивною. Натомість висновки експерта Величко Ю.Г. є неповними, так як проведені лише на підставі розрахункових листів, з порушенням вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, норм законодавства щодо встановлення мінімальної тарифної погодинної ставки. Вважає, що висновки експерта Величко Ю.Г. № 3224 від 11.08.2022 та № 3248 від 29.12.2022 є необґрунтованими та такими,що не відповідають дійсності. Просив позовні вимоги залишити без задоволення у повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на теперішній час вона працює начальником служби по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» Західного регіону, до кола її обов`язків входить контроль за дотриманням колективного договору, раніше займала посаду заступника начальника Управління, з позовом та висновком експерта знайома. Експерт для проведення дослідження мала недостатньо документів та неправильно застосувала величину для обрахунку тарифної ставки, з 2017 року вона застосовувала мінімальну заробітну плату, а потрібно прожитковий мінімум. Жодного наказу про встановлення надбавки за високу професійну майстерність щодо позивача за весь час його роботи на підприємстві винесено не було, така надбавка встановлюється лише на підставі наказу керівника. Всі інші надбавки, на які мав право позивач йому нараховувалися та виплачувалися. Управління Держпраці за результатами перевірки не виявило жодних порушень у нарахуванні заробітної плати позивачу. З 2017 року відповідно до ЗУ № 1774 були внесені зміни до колективного договору та при нарахуванні тарифної ставки застосовувався прожитковий мінімум. Вона складала порівняльну таблицю мінімальної годинної тарифної ставки машиніста з викачування робочого агента в пласт 3 р. [PERSON] . Гарантії по колективному договору перевищують гарантії визначені Галузевою угодою, розмір фактичної тарифної ставки позивача, встановленої у Колективному договорі, за весь період з травня 2007 року по квітень 2022 року перевищує розмір мінімальної годинної ставки робітника 3 розряду основного виробництва, розрахованої відповідно до норм законодавства, Галузевої угоди та Колективного договору ( з урахуванням доплати за роботу з шкідливими та важкими умовами праці в розмірі 8 відсотків та підвищення на 25%за роботу в гірській місцевості). Експерт Величко Ю.Г. суду пояснила, що до складових заробітної плати позивача входить тарифна сітка плюс надбавки, коефіцієнт 1,34 згідно додатку, в табличці було 2 коефіцієнти: 1,21 та 1,34, оскільки Галузева угода визначає, що норми, які погіршують становище, не застосовуються, то був взятий коефіцієнт 1,34. Вказала, що вона не побачила у розрахункових листах доплат. Вартість консультаційних послуг 6000,00 грн. З офіційним клопотанням до ПАТ «Укрнафта» вона не зверталася, для проведення експертизи були надані розрахункові листи, трудова книжка та колективний договір 2007-2008 роки. У першому висновку зазначала, що такий може бути неповним. В редакції, яка була їй надана, не було відміток про внесені зміни, інформація про позапланову перевірку їй не була відома. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідка, експерта, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви та заперечення на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12,13,81,89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював в структурній одиниці НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в період з 06.03.2002 р. по 15.09.2022 р. На момент звільнення обіймав посаду машиніста насосних станцій з накачування робочого агента в пласт 3 р. ДП та ПН (дільниця підготовки та перекачування нафти) НГВУ «Надвірнанафтогаз» (а.с.104-108 т.1). 15.09.2022 р. наказом №315-К «Про припинення трудового договору (контракту)» [PERSON] було звільнено з роботи за вчинення за місцем роботи викрадення (в тому числі дрібного) майна роботодавця, згідно ст. 40, п.8 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) (а.с.32 т. 3). Підставою звільнення стала постанова Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.06.2022 р. у справі №348/937/22, яка постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.09.2022 р. залишена без змін. 09.08.2021 р. позивач [PERSON] звернувся до Управління Держпраці в Івано-Франківській області з проханням провести перевірку НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» щодо дотримання законодавства про працю, зокрема, законності та відповідності умовам колективного договору нарахування та виплати позивачу заробітної плати за весь період його роботи на підприємстві, починаючи з 2001 р. (а.с.110 т.1) Проведена Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області позапланова перевірка не встановила порушень вимог трудового законодавства зі сторони відповідача, що підтверджується Актом № ІФ2349/530/АВ від 09.09.2021, про що позивача повідомлено листом від 22.09.2021 № 16-07/15-10/6348.. Зокрема, у акті зазначено, що за результатами атестації робоче місце машиніста насосних станцій з накачування робочого агента в пласт НГВУ «Надвірнанафтогаз» відноситься до категорії з шкідливими і важкими умовами праці. Згідно карти умов праці, передбачено наступні пільги та компенсації: право на пільгову пенсію за Списком № 2, підвищена на 8% тарифна ставка, додаткова щорічна відпустка за особливий характер праці 7 календарних днів, видача молока з розрахунку 0,5 літра за зміну. Всі вище перелічені пільги та компенсації надаються у повному обсязі, встановлена підвищена тарифна ставка, що враховує доплату за шкідливі умови праці, а саме тарифна ставка за 3 розрядом становить 60,015 грн., в той же час як тарифна ставка робітника цього ж розряду із нормальними умовами праці становить 52, 748 грн. У відповідності до Колективного договору виплачується допомога за роботу в нічний і вечірній час, премія за виконання ключових показників ефективності та здійснюються заохочувальні та компенсаційні виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення при виході у відпустку, премія до професійного свята та ін. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.95 №648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах» тарифні ставки і посадові оклади працівників визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці підвищуються на 25 відсотків. Відповідно до Галузевої угоди, мінімальний розмір місячної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва становить 3212 грн., а згідно Колективного договору ПАТ «Укрнафта» фактичний розмір місячної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва становить 6541 грн., що в 2,04 рази або на 104% перевищує мінімальні гарантії (в тому числі враховує 25% підвищення за роботу в гірській місцевості). Вказано, що машиністи насосних станцій з накачування робочого агента в пласт не працюють вахтовим методом організації робіт, тому доставка до місця роботи і забезпечення гарячим харчуванням для них не передбачена. Також [PERSON] за період з 2001 року по вересень 2021 року нараховувалася індексація заробітної плати (а.с.175-190 т. 3). Тобто, згідно вищевказаного акту будь-яких порушень у виплаті заробітної плати відносно [PERSON] не виявлено. Про результати вказаної перевірки позивач був повідомлений листом Управління Держпраці в Івано-Франківській області № 16-07/15-10/6348 від 22.09.2021 (а.с.111-113 т.1). 22.10.2021 р. позивач звернувся зі скаргою до Державної служби України з питань праці та просив провести повторну перевірку. Листом від 11.11.2021р., вих. № 16-07/15-10/7542 Управління Держпраці в Івано-Франківській області відмовило позивачу у повторній перевірці відповідача на наявність порушень законодавства про оплату праці (а.с.114-118). У Довідці про нараховану та виплачену заробітну плату позивачу [PERSON] за період з 04.2003 р. по 04.2022 р. відображено повний розрахунок заробітної плати позивача за період 01.04.2003 р. до 01.05.2022 р. у загальному розмірі - 1 421 872,46 грн., виходячи із його фактичної тарифної ставки у відповідному періоді та із врахуванням усіх належних йому доплат згідно Колективного договору та у відповідності до чинного законодавства (а.с.-87-174 т.3). Водночас, за березень 2003 року [PERSON] нараховано заробітну плату в розмірі 688,92 грн., за роботу слюсарем-ремонтником (з 01.03.2003 р. по 24.03.2003 р.) та машиністом (з 25.03.2003 р. по 31.03.2003 р.), але доказів на підтвердження нарахованої та виплаченої заробітної плати за період з 25.03.2003 р. по 31.03.2003 р., суду надано не було, оскільки відсутні табелі робочого часу за вказаний період. З порівняльної таблиці мінімальної годинної тарифної ставки машиніста з викачування робочого агента в пласт 3 р. [PERSON] вбачається, що гарантії по колективному договору перевищують гарантії визначені Галузевою угодою, розмір фактичної тарифної ставки позивача, встановленої у Колективному договорі, за весь період з травня 2007 року по квітень 2022 року перевищує розмір мінімальної годинної ставки робітника 3 розряду основного виробництва, розрахованої відповідно до норм законодавства, Галузевої угоди та Колективного договору (з урахуванням доплати за роботу з шкідливими та важкими умовами праці в розмірі 8 відсотків та підвищення на 25% за роботу в гірській місцевості) (а.с.82-86т.3). Позивач [PERSON] самостійно звернувся до судового експерта. На вирішення дослідження були поставлені наступні питання: 1. Який документально обґрунтований розмір заробітної плати [PERSON] на посаді машиніста насосної станції накачування робочого агенту в пласт 3 розряду в цеху підтримання пластового тиску на підприємстві Нафтогазове управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» підлягав нарахуванню та виплаті працівнику за період з 25.03.2003 по 01.05.20222 року відповідно до діючого законодавства України та умов Колективного договору ПАТ «Укрнафта» на 2007-2008 роки, Галузевої угоди між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та Профспілкою працівників газових господарств України на 2007-2009 роки та Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки ( з врахуванням доплат, надбавок та підвищень заробітної плати? 2.Яка різниця між фактично нарахованою [PERSON] заробітною платою на посаді машиніста насосної станції з накачування робочого агенту в пласт 3 розряду в цеху підтримання пластового тиску на підприємстві Нафтогазове управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» за період з 25.03.2003 по 01.05.2022 та встановленим розміром заробітної плати при дослідженні питання 1? 3. Який розмір недонарахованої підприємством Нафтогазове управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» частини заробітної плати [PERSON] на посаді машиніста насосної станції накачування робочого агенту в пласт 3 розряду в цеху підтримання пластового тиску на підприємстві Нафтогазове управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» за період з 25.03.2003 по 01.05.2022 з врахуванням індексів зростання цін на споживці товари станом на дату складання висновку? Згідно висновку судового експерта Київської незалежної судово-експертної установи Величко Ю.Г. №3224 від 11.08.2022 вбачаться, що згідно розрахункових листів [PERSON] за період з квітня 2003 по квітень 2022 загальний розмір нарахованої заробітної плати працівника становить 1421872,75 грн., арифметично встановлений розмір заробітної плати становить 1696371,90 грн., різниця становить 274499,14 грн., розмір не донарахованої підприємством частини заробітної плати з врахуванням індексів зростання на споживчі товари з врахуванням індексів зростання на споживчі товари станом на 11.08.2022 становить 5638787,00 грн. Також у висновку вказано, що у зв`язку з відсутністю в межах наданих матеріалів повного обсягу документів розраховані значення розміру заробітної плати не є остаточними. (а.с.121-198 т.2) Згідно висновку судового експерта Київської незалежної судово-експертної установи Величко Ю.Г. №3248 від 29.12.2022 вбачаться, що в межах наданих документів арифметично встановлений розмір заробітної плати [PERSON] за період з 01.05.2017 по 01.05.2022 становить 1030715,84 грн., згідно розрахункових листів [PERSON] за період з 01.05.2017 по 01.05.2022 загальний розмір нарахованої заробітної плати працівника становить 800858,89 грн., різниця за період з 01.05.2017 по 01.05.2022 становить 229\~856,95 грн., розмір не донарахованої підприємством частини заробітної плати з врахуванням індексів зростання на споживчі товари за період з 01.05.2017 по 01.05.2022 станом на 29.12.2022 становить 2351286,29 грн. (а.с.121-198 т.2), також у висновку вказано, що у зв`язку з відсутністю в межах наданих матеріалів повного обсягу документів розраховані значення розміру заробітної плати не є остаточними (а.с.2-37 т.4) Висновки судового експерта Київської незалежної судово-експертної установи Величко Ю.Г. №3224 від 11.08.2022 та № 3248 від 29.12.2022, суд визнає неналежними і недопустимими доказами, оскільки при дослідженні зазначених висновків було з`ясовано, що висновки є неповними, проведені без аналізу цілого ряду первинних документів, у висновку №3224 від 11.08.2022 року експертом Ю. Величко не зазначено про обізнаність про те, що висновок замовлений стороною для подання до суду, а висновок експерта №3248 від 29.12.2022 року хоча і містить інформацію про таку обізнаність, однак обсяг досліджуваного експертом періоду значно менший, ніж заявлено у позові. В подальшому, ухвалою суду від 02.10.2023, яка постановою Івано-Франківського суду від 14.11.2023 залишена без змін, була призначена судово-економічна експертиза, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України, на вирішення експерта поставлено питання: Який документально обґрунтований розмір заробітної плати [PERSON] на посаді машиніста насосної станції з накачування робочого агенту в пласт 3 розряду в цеху підтримання пластового тиску на підприємстві НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» підлягав нарахуванню та виплаті працівнику за період з 25.03.2003 року по 01.05.2022 року відповідно до діючого законодавства України та умов Колективного договору ПАТ «Укрнафта» та Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК «Нафтогаз України» і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки? Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-23/14288-ЕК від 31.10.20024 вбачається, що відповідно до діючого законодавства України та умов Колективного договору ПАТ «Укрнафта» та Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК «Нафтогаз України» і Профспілкою працівників нафтової та газової промисловості України на 2012-2014 роки, заробітна плата [PERSON] на посаді на посаді машиніста насосної станції з накачування робочого агенту в пласт 3 розряду в цеху підтримання пластового тиску на підприємстві НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» за період з 01.01.2011 по 01.05.2022 повинна становити: 1216898,21 грн, в тому числі: 44811,44 грн. за 2011 рік,52316,30 грн. за 2012 рік,53858,68 грн. за 2013 рік,66596,14 грн за 2014 рік, 77068,41 за 2015 рік,86254,73 грн за 2016 рік, 106239,64 грн за 2017 рік,136903,11 грн за 2018 рік, 161\~119,00 грн за 2019 рік, 170329,60 грн за 2020 рік, 205920,44 грн за 2021 рік, 55480,72 грн. Заробітна плата за період з 25.03.2003 по 31.12.2010 не визначалася, оскільки за цей період не надані первинні бухгалтерські документи (табелі обліку робочого часу) які є підставою для нарахування заробітної плати (а.с.236-250 т. 4). При цьому суд бере до уваги такі обрахунки, зроблені експертом, оскільки висновок є науково обґрунтований, під час експертного дослідження проведений аналіз цілого ряду первинних документів та діючого законодавства, в ньому зазначено, що він складений для суду, експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Позивач вважає, що відповідачем допущено невідповідність розміру нарахованої та виплаченої заробітної плати [PERSON] мінімальним гарантіям, що передбачені умовами Колективного договору і Галузевої угоди. Згідно зі ст.ст.15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 43\~Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів\~про працю\~України (далі- КЗпП), цього Закону,Закону України "Про колективні договори і угоди",Закону України "Про підприємства в Україні"та інших актів законодавства України (ст. 5, 7 Закону). Статтею 2 Закон України «Про оплату праці»\~визначено структуру заробітної плати, зокрема: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Так, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри надбавок, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника надбавок обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено колективним договором. Згідно ч. 2 і 3\~ст. 97 КЗпП України\~та\~ст. 15 закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Відповідно до\~ст. 13 закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. \~Разом з цим положеннями\~ст. 98 КЗпП України\~визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Відповідно до положень\~ст. 97 Кодексу законів про працю України\~тарифні сітки, як і інші питання щодо порядку і форми оплати праці встановлюються підприємствами, установами, організаціями у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Тарифна сітка оплати праці на підприємстві, установі, організації встановлюється залежно від законодавчо встановленого розміру заробітної плати (ст. 96 Кодексу законів про працю України\~та ст. 6 Закону України «Про оплату праці»). Відповідно до\~ст. 1 закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993р. за\~№ 3356-XII\~унормовано, що колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Згідно\~ст. 13 КЗпП України\~та ч. 2\~ст. 7 закону України «Про колективні договори і угоди», в колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.). Відповідно до\~ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Аналогічне визначено ч. 1\~ст. 9 закону України «Про колективні договори і угоди». \~Судом встановлено,\~що заробітна\~плата працівникам\~ПАТ «Укрнафта»\~ нараховується\~згідно Генеральної угоди, яка укладена між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об`єднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і профоб`єднаннями та Галузевої угоди, укладеної між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України і профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки (діюча на теперішній час) (а.с. 67-81 т.3). У ПАТ «Укрнафта» укладено Колективний договір на 2007-2008 роки (надалі - Колективний договір), який схвалений конференцією трудового колективу 26 квітня 2007 р., та діє до укладення нового, на підставі п.1.1 цього Колективного договору та ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди». На протязі 2007 - 2022 років до Колективного договору вносилися зміни і доповнення, які оформлені Доповненнями до Колективного договору №№1-108. Колективний договір та всі Доповнення пройшли реєстрацію в Шевченківській РДА м. Києва. Положення Колективного договору поширюються на всіх працівників ПАТ «Укрнафта», в тому числі Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» (а.с.33-66 т.3) Мінімальні гарантії для оплати праці встановлені у п.2.2.8 зазначеного Колективного договору, а саме: «2.2.8. Встановити мінімальний розмір тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва за місячну норму робочого часу не менше 135 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для робітників наскрізних та інших професій - у розмірі не менше 120 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом». З 1 січня 2017 р. набрав чинності Закон України №1774 -VIII від 06.12.2016 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». В пункті 5 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення) зазначеного закону встановлено наступне: «Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів. До внесення змін до колективних договорів і угод усіх рівнів щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.» Тобто, з 1 січня 2017 р. по теперішній час при розрахунку мінімальних гарантій як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб. За період з дати прийняття Колективного договору по 31 грудня 2016 р. при розрахунку мінімальних гарантій як розрахункова величина використовувалася мінімальна заробітна плата. Доповненням №77 до Колективного договору з 1 квітня 2018 р. в п.п. 2.2.8. внесено примітку такого змісту: «До внесення змін у чинну Галузеву угоду замість показника мінімальна заробітна плата відповідно до прикінцевих положень Закону України №1774-УШ від 06.12.2016 р. в якості розрахункової величини застосовується показник прожитковий мінімуму на одну працездатну особу, встановлений законодавством». Отже,\~суд відхиляє\~доводи представника\~позивача про\~ те,\~що \~при обрахуванні\~тарифної ставки\~позивача,\~з 01.01.2017\~року мав\~застосовуватися саме\~розмір мінімальної\~заробітної плати,\~оскільки \~пунктом 5\~розділу II\~(Прикінцеві\~та перехідні\~положення)\~Закону України\~№1774\~-VIII\~від 06.12.2016\~р.\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України»\~встановлено що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом (01.01.2017) не застосовується як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів. Доповненням №77 до Колективного договору з 1 квітня 2018 р. в п.п. 2.2.8. внесено примітку такого змісту: «До внесення змін у чинну Галузеву угоду замість показника мінімальна заробітна плата відповідно до прикінцевих положень Закону України №1774-УШ від 06.12.2016 р. в якості розрахункової величини застосовується показник прожитковий мінімум на одну працездатну особу, встановлений законодавством». Тобто, з 1 січня 2017 р. по теперішній час при розрахунку мінімальних гарантій як розрахункову величину відповідач правомірно застосовував прожитковий мінімум для працездатних осіб. Щодо застосування міжрозрядного тарифного коефіцієнту, то\~при затвердженні штатного розпису та встановленні конкретних розмірів оплати праці працівників відповідач правомірно керувався Додатками 1,4,6 до Колективного договору. Так, згідно Додатку №1 до Колективного договору встановлені міжрозрядні тарифні коефіцієнти, які застосовуються для визначення тарифних ставок робітників: - з травня 2007 року до 1 травня 2017 року діяли Міжрозрядні тарифні коефіцієнти І-1,0; 21,09; 3-1,21; 4-1,35; 5-1,55; 6-1,8. Доповненням № 63 з 1 травня 2017 року Додаток 1 викладено в наступній редакції: І-1,0; 21,21; 3-1,34; 4-1,5; 5-1,72; 6-2,0. Тобто, для розрахунку годинної тарифної ставки позивача відповідачем згідно умов Колективного договору правомірно застосовувались міжрозрядні тарифні коефіцієнти, які відповідають третьому розряду: до 1 травня 2017 року застосовувався - коефіцієнт 1,21; з 1 травня 2017 року застосовується - коефіцієнт 1,34. У Додатку №4 встановлюються годинні тарифні ставки для робітників структурних одиниць ПАТ "Укрнафта" у відповідності до встановлених розрядів, які у разі перегляду заробітної плати у бік зростання постійно оновлюються у зазначеному Додатку шляхом внесення Доповнень до Колективного договору ПАТ "Укрнафта". Відповідно з ростом заробітної плати фактична тарифна ставка позивача також змінювалась у сторону збільшення. Вказане підтверджується даними порівняльної таблиці мінімальної годинної тарифної ставки машиніста з викачування робочого агента в пласт 3 р. [PERSON] , з якої вбачається, що гарантії по колективному договору перевищують гарантії визначені Галузевою угодою, розмір фактичної тарифної ставки позивача, встановленої у Колективному договорі, за весь період з травня 2007 року по квітень 2022 року перевищує розмір мінімальної годинної ставки робітника 3 розряду основного виробництва, розрахованої відповідно до норм законодавства, Галузевої угоди та Колективного договору (з урахуванням доплати за роботу з шкідливими та важкими умовами праці в розмірі 8 відсотків та підвищення на 25% за роботу в гірській місцевості). Також суд\~відхиляє доводи\~представника позивача\~про \~те,\~що позивачу\~ [PERSON] \~незаконно не\~була встановлена\~надбавка за\~високу майстерність\~у розмірі\~12%,\~оскільки відповідно\~п.2.17\~Галузевої угоди\~форми і\~системи оплати\~праці,\~норми праці,\~розцінки,\~тарифні сітки,\~схеми посадових\~окладів,\~умови запровадження\~та розміри\~всіх видів\~надбавок,\~доплат,\~премій,\~винагород та\~інших заохочувальних,\~компенсаційних і\~гарантійних виплат\~ встановлюються\~підприємствами у\~колективному договорі\~з дотриманням\~норм і\~гарантій,\~передбачених чинним\~законодавством,\~Генеральною та\~Галузевою угодами.\~ Згідно\~ \~абзацу 2\~п.п.2.2.16\~Колективного договору\~зазначено,\~що конкретний\~розмір доплат\~і надбавок\~встановлюється наказом\~Голови правління,\~керівника структурної\~одиниці.\~Однак, надбавка за високу професійну майстерність у розмірі 12%, впродовж роботи Позивача в НГВУ «Надвірнанафтогаз», наказом керівника структурної одиниці не встановлювалася. Таку обставину підтвердила в судовому засіданні і свідок [PERSON] : «Жодного наказу про встановлення надбавки за високу професійну майстерність щодо позивача за весь час його роботи на підприємстві винесено не було» . Також, Позивачу за період з 2001 р. по вересень 2021 р. нараховувалася індексація заробітної плати. При перевірці\~наявності у\~відповідача обов`язку\~перед позивачем\~у виді\~не нарахованого\~та невиплаченого\~підвищення посадового\~окладу на\~25%\~за роботу\~в гірському\~населеному пункті,\~суд враховує\~наступне. Пільги громадянам, яким надано статус особи, що проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, визначені у\~ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні». Згідно до ч.1 ст.6 вищезазначеного\~Закону\~умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1995 року № 648 «Про умови праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлено, що на підприємствах, в установах, організаціях та військових частинах розташованих на територіях населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, визначені генеральними, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25%. Госпрозрахункові підприємства, яким є відповідач, відповідно до\~ст.15 Закону України «Про оплату праці», самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, встановлюють умови та розміри оплати праці працівників. Забезпечення оплати праці працівників, що працюють на підприємствах, розташованих в гірських населених пунктах, вказані підприємства здійснюють за рахунок доходів від своєї діяльності. Оплата праці працівників госпрозрахункових підприємств (організацій), що розташовані на території населених пунктів, яким надано статус гірських, повинна визначатися з врахуванням вищезазначених норм, а пункт 1 Постанови № 648 слід розглядати як загальний підхід до обчислення підвищення тарифних ставок та посадових окладів працівників, які працюють на таких підприємствах, а не визначення кола осіб, які претендують на таку виплату. Позивачу [PERSON] , який займав посаду машиніста насосної станції з накачування робочого агенту в пласт 3-го розряду в цеху підтримання пластового тиску, встановлена підвищена тарифна ставка, а саме тарифна ставка за 3 розрядом становить 60,015 грн., в той же час як тарифна ставка робітника цього ж розряду із нормальними умовами праці становить 52, 748 грн. Відповідно до Галузевої угоди, мінімальний розмір місячної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва становить 3212 грн., а згідно Колективного договору ПАТ «Укрнафта» фактичний розмір місячної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва становить 6541 грн., що в 2,04 рази або на 104% перевищує мінімальні гарантії (в тому числі враховує 25% підвищення за роботу в гірській місцевості). Таким чином, відповідачем було встановлено позивачу посадовий оклад значно більший за мінімальну заробітну плату, чим фактично виконано вимоги п.1 Постанови №648 щодо підвищення розміру посадового окладу на 25% за роботу на території населеного пункту, якому надано статус гірського. Висновок суду\~про те,\~що права\~позивача у\~сфері трудових\~відносин не\~були порушені\~також підтверджується висновком експерта Івано-Франківського\~Науково-дослідного\~експертно-криміналістичного\~центру \~при МВС\~України №\~СЕ-19/109-23/14288-ЕК\~від 31.10.20024.\~ Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем не доведено порушення відповідачем законодавства про оплату його праці, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про недорахованої та невиплаченої заробітної плати за весь період роботи в сумі 274499,14 грн. Крім цього, оскільки позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 5364287,85 гривень є похідними від вимог про стягнення недорахованої та невиплаченої заробітної плати, суд приходить до висновку, що зазначені вимоги також не підлягають до задоволення. Відмова у задоволенні таких вимог обумовлює й відмову в задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають у повному обсязі. Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року). У зв`язку з тим, що 19.04.2025 та 20.04.2025 вихідні дні, тому повний текст рішення складений 21.04.2025. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed