Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-01 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26 січня 2010 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивакою. Соломія навчається у Шепетівському медичному фаховому коледжі за спеціальністю 226 Фармація, промислова фармація ОПП Фармація. Дитина навчається на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної підтримки зі сторони батька, а позивачці важко самостійно її утримувати, оскільки вона тимчасово безробітна. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки сторін у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення дитиною навчання. Відповідач у справі [PERSON] скористався своїм правом на подання заяви по суті справи, в якій висловив свою позицію щодо поданого позову. Так, [PERSON] у поданому до суду відзиві позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Просив врахувати, що він перебуває на обліку у лікаря дерматовенеролога з діагнозом: поширений псоріаз, часторецидивуючий перебіг, зимовий тип, бляшковидна форма, стаціонарна стадія. Йому рекомендовано стаціонарне лікування при загостренні та постійне амбулаторне лікування. Вказане захворювання потребує матеріальних витрат, особливо в період загострення. Крім того, батько відповідача є непрацездатним, а тому потребує матеріальної підтримки зі сторони сина. Ухвалою судді від 03 березня 2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у поданому до суду відзиві просив розглядати справу за його відсутності. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового розгляду справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26 січня 2010 року. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Донька сторін проживає разом із позивачкою у [ADDRESS] . Соломія навчається за регіональним замовленням у Шепетівському медичному фаховому коледжі за спеціальністю 226 Фармація, промислова фармація ОПП Фармація з терміном навчання із 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року. Форма здобуття освіти інституційна, денна, очна. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області 26 січня 2010 року; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області 26 січня 2010 року; довідкою старости Старостинського округу № 3 Плужненської сільської ради № 3/192 від 24 січня 2025 року; довідками Шепетівського медичного фахового коледжу від 20 січня 2025 року №№ 742, 743, а також не заперечуються сторонами. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 квітня 1979 року, вбачається, що батьком відповідача є [PERSON] . Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 17 березня 2015 року Пенсійним фондом України, [PERSON] є пенсіонером за віком довічно. Як убачається із відомостей № 547/01-17-25 від 14 березня 2025 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідач проживає разом із батьком [PERSON] у [ADDRESS] . [PERSON] перебуває на «Д» обліку у дерматовенеролога з діагнозом: Поширений псоріаз, часторецидивуючий перебіг, зимовий тип, бляшковидна форма, стаціонарна стадія, у зв`язку з чим йому рекомендовано стаціонарне лікування при загостренні та постійне амбулаторне лікування, що підтверджується довідкою Консультативної поліклініки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 14 березня 2025 року. Згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) відповідач одержував дохід у наступному розмірі: 2011 рік 26 338,35 грн, 2012 рік - 16 527,16 грн, 2013 рік - 22 455,58 грн, 2014 рік - 24 036,99 грн, 2015 рік - 8639,94 грн, 2016 рік - 27 186,13 грн, 2017 рік - 54 614,99 грн, 2018 рік - 37 369,00 грн, 2019 рік - 49 339,20 грн, 2020 рік - 76 622,85 грн, 2021 рік - 56 409,09 грн, 2022 рік - 526 853,85 грн, 2023 рік - 654 015,66 грн, 2024 рік - 376 626,46 грн, січень 2025 року - 21\~618,00 грн. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач здатний частково утримувати свою повнолітню доньку [PERSON] . На думку суду, з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Визначаючи цей розмір, суд враховує матеріальне становище доньки сторін, яка навчається на денній формі навчання і не може самостійно працювати, а тому потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Суд бере до уваги і ту обставину, що матір позивачки також спроможна брати участь в утриманні доньки. Водночас [PERSON] є особою працездатного віку. Судом також враховується стан здоров`я відповідача, який хворіє на хронічну хворобу. Водночас [PERSON] не надав суду жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що вказане захворювання потребує матеріальних витрат. У той же час суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що в нього на утриманні є непрацездатний батько, оскільки його батько [PERSON] є пенсіонером за віком, а тому отримує пенсію. Також суд враховує, що позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про понесення нею витрат на харчування, одяг, засоби індивідуального догляду, оплату проживання у м. Шепетівка та вартості проїзду до вказаного населеного пункту, кишенькові витрати доньки та необхідність визначення розміру аліментів у заявленому нею розмірі. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 807 грн 47 коп. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141, 142, 182, 199-201 СК України,

Outcome: partial