Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

Позивач АТ «Ідея Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 05.03.2020 року між АТ «Ідея банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування № Z02.00502.006471663, згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 118\~948 грн зі сплатою 10 % річних з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Вказував, що позивач умови договору виконав, відповідач не повернула отриманий кредит, станом на 10.07.2024 року заборгованість становить 144\~275 грн. 16 коп., з яких: прострочений борг 97\~168 грн. 73 коп., прострочені проценти 17\~810 грн. 97 коп., прострочена плата за обслуговування кредиту 29\~295 грн. 46 коп. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 144\~275 грн. 16 коп. та витрати по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.09.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надавала, матеріали справи містять пояснення відповідача згідно яких просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що нею було погашено суму заборгованості у розмірі 78\~650 грн, що підтверджується наданими платіжними інструкціями. Крім того, у разі задоволення позову просила застосувати строк позовної давності. Суд,\~дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.03.2020 між АТ «Ідея банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування № Z02.00502.006471663 згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 118 948 грн зі сплатою 10 % річних з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до умов кредитного договору кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості встановлено 05.03.2023 року , шляхом сплати платежів протягом строку погашення. Таким чином, умовами договору визначено погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. З довідки-розрахунку заборгованості АТ «Ідея Банк» заборгованість [PERSON] за кредитним договором № Z02.00502.006471663 від 05.03.2020 року станом на 10.07.2024 р. визначено, що заборгованість відповідача становить 144\~275 грн. 16 коп., яка складається із заборгованості за простроченим боргом 97\~168 грн. 73 коп., заборгованості по відсоткам 17\~810 грн. 97 коп, прострочена плата за обслуговування кредиту у розмірі 29\~295 грн. 46 коп. Зі змісту виписки по рахунку [PERSON] за період 01.01.2000 р. по 10.07.2024 р. складеної станом на 10.07.2024 р. вбачається здійснення операцій за рахунком відповідача. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як визначено у\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежневиконання). У постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 645/59/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 57 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджений\~Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75\~(далі Положення) інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Пунктом 60 Положення визначено, що клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків\~Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89\~(зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку. Згідно з п. 61 Положення форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер клієнтського рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) сума вхідного залишку за рахунком; 7) код ID НБУ банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п. 62 Положення). Таким чином, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Отже, саме виписка по рахунку є належним доказом підтвердження видачі кредиту. Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Однак, банківська виписка з рахунку позичальника, яка міститься у матеріалах справи не є належним доказом у справі, оскільки не містить відомостей про стан рахунку відповідача на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, а також баланс рахунку на кінець періоду. Виходячи з наведеного, суд зазначає, що належних доказів наявності заборгованості за наданим кредитом та її розміру матеріали справи не містять. В свою чергу, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Вказаний розрахунок заборгованості містить лише суму заборгованості (незмінну) та не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитного договору, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Запорізького апеляційного суду від 06.11.2024 у справі № 333/1842/24, постанові Харківського апеляційного суду від 03.07.2024 у справі № 632/1617/23, Черкаського апеляційного суду від 14.08.2024 у справі № 693/267/24. За відсутності доказів, суд позбавлений можливості зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку позову, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем. Розрахунок є виключно внутрішнім документом банку, підготовленим його працівниками, та відображає односторонню арифметичну калькуляцію позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Виходячи з наведеного суд зазначає, що позивачем всупереч вимог\~ст. 81 ЦПК України\~не було надано суду належних доказів щодо розміру заборгованості, про яку позивач заявляє у позовній заяві, а саме, неповернення або часткового повернення кредиту. Проаналізувавши встановлені обставини справи та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~витрати по сплаті судового збору не стягуються з відповідача, так як в позові відмовлено. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed