Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 12.12.2024 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу, мотивуючи тим, що 24.11.2001 укладено на Одеській товарній біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивачка придбала квартиру [ADDRESS] . Фактично сторонами за договором були здійсненні всі дії, спрямовані на виконання своїх зобов`язань, проте розпорядитися належним їй майном можливості не має у зв`язку з тим, що договір укладений на товарній біржі та нотаріально не посвідчений. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 03.04.2025\~ухвалено провести\~розгляд справи\~в заочному\~порядку. Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 02.04.2025 позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідачі не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали. Фактичні обставини справи, встановлені судом 24.11.2001 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на Одеській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Одеській товарній біржі в реєстрі № 6759 від 24.11.2001. Всі зобов`язання за договором купівлі-продажу сторонами виконані в повному обсязі. Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» № 1855 від 12.12.2024, власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] (1/1 частка) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, реєстр № 6759 від 24.11.2001, посвідченому ОТБ, зареєстрованому Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 67г-214 від 04.12.2001. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України (у редакції 1963 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 ЦК України у редакції 1963 року). Статтею 227 ЦК України (у редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, проте посвідчити договір в нотаріальному порядку не видається можливим, що позбавляє позивачку можливості розпорядитися належним їй майном, суд вважає за необхідне визнати спірний договір дійсним.

Outcome: approved