Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

28.01.2025 року до Балтського районного суду надійшли матеріали цивільної справи №511/4562/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, направлені за підсудністю Роздільнянським районим судом Одеської області відповідно до ухвали суду від 23.12.2024 року. Ухвалами судді від 29.01.2025 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом до суду сторін та витребувано висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав. 11.03.2025 року на адресу суду надійшов висновокоргану опіки та піклування Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про доцільністьпозбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі до листопада 2017 року з відповідачем, що підтверджує копією рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.12.2017р. В період відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] , копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З грудня 2016 року відповідач самоусунувся від обов`язків по вихованню дитини, а саме не бачиться з ним, не спілкується, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не бере участі у вихованні, не приділяє уваги навчанню, не цікавиться долею сина, дитина проживає разом з матір`ю. 03.09.2024 року вона звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради, про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . Також була проведена бесіда з дитиною в присутності матері. Працівники зафіксували протоколом бесіди покази дитини, в якому зазначено, що [PERSON] проживає з матір`ю, та батька ніколи не бачив. Таким чином, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Посилаючись на зазначені обставини, позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не цікавиться своєю дитиною, матеріально не забезпечує та не приймає участі у психологічному і фізичному розвитку дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про те належним чином повідомлявся, а саме на 20.02.2025р. відповідачу направлено ухвалу суду про відкриття провадження по справі з копією позовної заяви та додатками до неї, поштове відправлення на адресу суду повернулося з довідкою «Укрпошти» за закінченням терміну зберігання, судова повістка про виклик до суду на 13.03.2025р., яка повернулася на адресу суду з довідкою «Укрпошти» адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 24.03.2025р., на 04.04.2025р. та на 11.04.2025р., шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської областів судове засідання не з`явилася, про те надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 11.05.2016 року. З копії рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.12.2017 року справа №511/996/17, вбачається, що шлюб, який зареєстрований 30.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії протоколу бесіди від 06.09.2024р., вбачаються покази малолітнього [PERSON] , [INFO] , який зазначив, що проживає разом з матір`ю, яка піклується про нього, займається його вихованням. Про батька нічого не може сказати, так як його ніколи не бачив, лише з фотографії. З копії акту обстеження умов проживання від 03.09.2024 року, вбачається проведення обстеження умов проживання позивача, яким встановлено, що позивач проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Для виховання та розвитку дитини створено належні умови. Батьки дитини розлучені, місце перебування батька невідоме. Батько ніякої участі у житті дитини не приймає. З копії довідки від 28.08.2024 р., виданої ФОП [PERSON] , вбачається, що дитина відвідує сімейного лікаря у супроводі матері [PERSON] . З копії характеристики виданої директором Яковлівського опорного закладу загальної середньої освіти Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 10.09.2024р., вбачається, що [PERSON] навчається в Яковлівському опорному закладі загальної середньої освіти Гаївської філії з 01.09.2022 року. Дитина завжди охайна, доглянута, має всі необхідні приладдя та посібники. Мати дитини [PERSON] спілкується з педагогами, які навчають її сина, цікавиться шкільним життям дитини, систематично відвідує батьківські збори та дитячі свята. Батько [PERSON] контакту зі школою, де навчається дитина не підтримує та з вчителями не спілкується. З копії довідки про розмір сплачених аліментів від 08.10.2024р. №114/21.17-31 виданої Балтським ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса), вбачається, що [PERSON] зобов`язана отримувати, але не отримувала аліменти від [PERSON] в період з 01.05.2023р. по 31.10.2024р., згідно виконавчого листа № 511/971/17, виданого 23.11.2017 року Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гри., щомісячно. З висновку органу опіки та піклування Степанівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 27.02.2025р. №34-Ср, вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , з огляду на наступне: спеціалістами ССД 06.02.2025 року проведено обстеження умов проживання громадянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження умов перебування дитини складено акт, в якому зазначено дата, місце проведення обстеження, відомості про дитину, її батьків, умови утримання. Для повноцінного розвитку дитини створені всі умови для проживання. Представниками ВНСП виконавчого комітету Степанівської сільської ради 06.02.2025 року проведено оцінювання потреб дитини та її сім`ї. За результатами акту оцінки потреб дитини та її сім`ї з`ясовано, що ознаки складних життєвих обставин в родині [PERSON] відсутні. Батьківський потенціал матері на належному рівні, на обліку складних життєвих обставин у відділі надання соціальних послуг виконавчого комітету Степанівської сільської ради не перебуває, та не перебувала. Зі слів дитини [PERSON] , з батьком [PERSON] спілкування не підтримує, довготривалий час не бачив його. Громадянка [PERSON] , [INFO] , працює на посаді головного спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з 01 липня 2024 року. За період роботи зарекомендувала себе здібним, наполегливим, компетентним працівником. В характеристиці від 06.02.2025 року, виданої Яковлівським опорним закладом загальної середньої освіти Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області зазначено той факт, що за період навчання дитини в закладі лише мати цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори. Батько дитини [PERSON] контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується. Тому, представниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради 06.02.2025 року проведено бесіду з дитиною та в присутності членів комісії складено протокол бесіди. В документі зафіксовано той факт, що батько [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, навіть не підтримує спілкування в телефонному режимі. Дитина пам`ятає батька лише на фотографічних знімках. Громадянин [PERSON] , [INFO] ( [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Служба у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради 03.09.2024 року надіслала запит до ССД Балтської міської ради Одеської області (за місцем реєстрації чоловіка) з проханням з`ясувати думку батька дитини [PERSON] , стосовно позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . У відповідь на лист представники ССД Балтської міської ради Одеської області повідомили, що за вказаною адресою, а саме: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає. В приміщенні близько двох років мешкають орендарі, які винаймають житло у [PERSON] (матері [PERSON] ). Згідно довідки від 08.10.2024 року №114/21.17-31 про розмір сплачених аліментів, виданою Балтським відділом державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] , в період з 01.05.2023 року по 31.10.2024 року, згідно виконавчого листа № 511/971/17, виданого 23.11.2017 року Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення від [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти не отримувала. Відповідно інформації з Державного реєстру боржників від 31.01.2025 року, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] перебуває в реєстрі боржників. Враховуючи зазначене вище, батько дитини фактично самоусунувся (ухилився) від його виховання, не піклувався про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо. Також, керівник ССД Раду І.Л. звернулась до матері [PERSON] - [PERSON] (за адресою: [ADDRESS] ), яка повідомила про те, що її син, [PERSON] , на теперішній час перебуває за межами України. [PERSON] зв`язалась зі своїм сином за допомогою телефонного зв`язку, у відповідь на який отримала на свій телефон заяву про його відмову про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Про те, лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Громадянин [PERSON] жодного разу до Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради не звертався. Таким чином, орган опіки та піклування Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області вважає за доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньою батьківських прав, покладено на позивача. Ч.ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Нормами ст. 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав з підстав, встановлених ч. 1 ст. 164 СК України, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Зі змісту норм ст. 166 СК України вбачається, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, оскільки тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Нормами ст. 12 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства, а згідно абз. 3 ч. 2 цієї статті Кодексу дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України). Положеннями п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З абз. 1, 2 п. 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Наведені вище докази дають суду підстави для висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі в її вихованні, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не сплачує аліменти на користь позивача на утримання сина , що свідчить про те, що поведінка відповідача є винною та усвідомленою і має місце протягом тривалого часу. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі малолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Таким чином, оцінюючи всі докази в сукупності, дотримуючись балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, з метою забезпечення розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved