Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У позовній заяві представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 69569,84 гривень заборгованості за кредитним договором № 02812-10/2023 від 08.10.2023 та договором позики № 4647352 від 09.09.2023 року. Вимоги обґрунтовано тим, що кредитний договір № 02812-10/2023 відповідач уклав із ТОВ «Стар Файненс Груп», а договір позики № 4647352 із ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Право вимоги за цими договорами перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі укладених із первісними кредиторами договорів факторингу № 26022024 від 26.02.2024 та № 14/06/21 від 14.06.2021. Відповідно до реєстрів боржників, які є додатками до договорів факторингу, за договором № 02812-10/2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 51900,00 гривень, з яких: 12000,00 грн - основна сума боргу, 39900,00 грн відсотки, а за договором № 4647352 в сумі 17669,84 грн, з яких: 3148,57 грн - основна сума боргу, 14521,27 грн відсотки. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач свого грошового зобов`язання не виконав, після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Жодних штрафних санкцій з моменту отримання права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 30 січня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали та примірник позовної заяви з додатками відповідач отримав 11 лютого 2025 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 30 січня 2025 року відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 08 жовтня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 02812-10/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит на власні потреби в розмірі 12000,00 грн строком на 360 днів під 2,50 % в день. Дата надання кредиту 08.10.2023, дата погашення кредиту 01.10.2024. Клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5457-08хх-хххх-7887. Відповідно до додатку № 1, який є невід`ємною частиною указаного договору, загальна вартість кредиту складає 120000,00 грн, з яких: 12000,00 грн тіло кредиту, 108000,00 грн відсотки. Укладенню цього договору передувало подання цього ж дня (08.10.2023) відповідачем [PERSON] заяви-анкети на отримання фінансового кредиту, інформаційного повідомлення споживача та ознайомленні із паспортом споживчого кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 26.02.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором № 02812-10/2023 становить 12000,00 грн тіла кредиту та 34800,00 грн прострочених відсотків. 26 лютого 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 26022024, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Стар Файненс Груп». Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26022024 від 26.02.2024, до нього включений боржник [PERSON] за кредитним договором № 02812-10/2023 із загальною сумою заборгованості 51900,00 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 12000,00 гривень, заборгованість за відсотками 39900,00 гривень. Крім цього, 09 вересня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №4647352 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), за умовами якого відповідачу надається позика в розмірі 8000,00 грн строком на 20 днів з фіксованою базовою процентною ставкою за перший день 44,81% , з другого дня користування позикою - фіксованою базовою процентною ставкою 2,5% в день. Орієнтовна загальна вартість позики 11600,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 20 березня 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду № 21 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, за умовами якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги згідно Реєстрів боржників № 20 та № 21 від 20 березня 2024 року. Цього ж дня 20 березня 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників № 21 від 20 березня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 21, до нього включений боржник [PERSON] за договором позики №4647352 із загальною сумою заборгованості 17669,84 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 3148,57 гривень, заборгованість за відсотками 14521,27 гривень. Аналогічна сума заборгованості за договором позики №4647352 відображена у зробленому позивачем розрахунку заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.10562 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 1 статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). Досліджені в справі докази свідчать, що укладені між первісними кредиторами ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договори № 02812-10/2023 від 08.10.2023, № 4647352 від 09.09.2023 відповідають приписам Закону України «Про електронну комерцію», у них визначені усі істотні умови для таких видів договорів. Відповідач зі своєї сторони не заперечив і не спростував існування між ним та указаними первісними кредиторами кредитних правовідносин та отримання за цими договорами кредитних коштів. Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» приєднаними до позову договорами факторингу довів набуття ним права вимоги до відповідача за договорами № 02812-10/2023 від 08.10.2023, № 4647352 від 09.09.2023 року, а відтак є належним позивачем у спірних правовідносинах. Стосовно заявленої кредитної заборгованості за кожним договором окремо, то суд встановив таке. За договором № 02812-10/2023 від 08.10.2023. Із розрахунку заборгованості встановлено, що за період користування кредитними коштами в сумі 12000,00 грн з 08.10.2023 по 26.02.2024 (142 дні) відповідач погасив всього 2700,00 грн заборгованості по відсотках. Загальна сума відсотків за цей період користування кредитними коштами становить 42600,00 грн (12000 х 2,5% : 100 х 142). Отже, заборгованість за відсотками становить 39900,00 грн (42600,00 2700,00), що відповідає сумі заявлених позовних вимог у цій частині. Враховуючи, що тіло кредиту відповідач взагалі не повернув, стягненню з нього на користь позивача підлягає загальна сума заборгованості в сумі 51900,00 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 12000,00 грн та відсотків 39900,00 грн. За договором № 4647352 від 09.09.2023. Відповідно до позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача за цим договором 3148,57 грн основної суми боргу та 14521,27 грн відсотків. Розмір заборгованості по тілу кредиту з огляду на загальну суму отримуваного кредиту в сумі 8000,00 грн свідчить про його часткове погашення відповідачем. Відтак непогашена сума тіла кредиту підлягає стягненню з відповідача. Стосовно заборгованості по по відсотках, то суд у цій частині враховує погоджені сторонами умови договору позики. Так, у пункті 1 договору визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплати позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики (п.1 договору). Основні параметри: Сума Позики 8000,00 гривень, Строк Позики (Строк Договору) 20 днів, базова процентна ставка за перший день 44,81%, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення кредиту - 2,5 %, Дата надання позики 09.09.2023, дата повернення позики (останній день) 29.09.2023 (пункти 2.1, 2.2, 2.3 договору). Позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розмірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості усіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п.3 договору). У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи норми матеріального права та наведені правові висновки Верховного Суду, розмір відсотків відповідно до умов договору позики № 4647352, що підлягає стягненню з відповідача, становить 7384,80 гривень ((8000 х 44,81% : 100% х 1 = 3584,80) + (8000 х 2,5% : 100% х 19 = 3800)), оскільки саме цей розмір охоплюється 20-денним строком кредитування. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства та правові висновки, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що за договором позики № 4647352 позов підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі непогашеної суми кредитних коштів та процентів, нарахованих в межах строку кредитування, визначеного самим договором, що становить 10533,37 грн (3148,57 + 7384,80). Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити про відсутність підстав для застосування за обома договорами положень ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року, тобто після укладення договорів № 02812-10/2023 від 08.10.2023 та № 4647352 від 09.09.2023. За змістом пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» положення ч.5 ст.8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Тобто, відповідно до положень ч.7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону № 3498-IX продовження строку користування кредитом може здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору. Отже, такі законодавчі приписи не дають підстав для зменшення відсотків за укладеними відповідачем у цій справі договорами, оскільки ці договори укладені до набрання чинності ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», при цьому за договором № 4647352 від 09.09.2023 термін надання позики сплив до набрання чинності Законом № 3498-IX від 22.11.2023, а за договором № 02812-10/2023 від 08.10.2023 строк його дії не продовжувався після набрання чинності указаним Законом в порядку, визначеному ч.7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» шляхом додаткової угоди, тому процента ставка нараховувалась у відповідності до чинного законодавства, яке діяло до набрання чинності цим Законом і підстав нараховувати понижену проценту ставку у розмірі 1% у суду відсутні. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню на загальну суму 62433,37 гривень, з яких: 51900,00 грн за договором № 02812-10/2023 від 08.10.2023 та 10533,37 грн за договором позики № 4647352 від 09.09.2023. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 89,74 % таких вимог.

Outcome: partial