Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, відповідно до якої просила: - визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України; - внести до актового запису №64, складеного 10.01.2018 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , наступні відомості: -в графі «Прізвище дитини» змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] »; -в графі «Відомості про батька» зазначити [PERSON] , [INFO] , громадянина України; -в графі «громадянство» батька [PERSON] , [INFO] , вказати громадянин України. Крім цього, просила стягнути судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що вона з відповідачем з 2016 року періодично підтримували подружні стосунки та проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відомості в свідоцтві про народження дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згодом в 2021 році, вона, разом зі своїми двома дітьми від першого шлюбу, переїхала на постійне місце проживання до відповідачав с. Буки, Житомирського району, Житормирської області, оскільки житлові умови були кращі. 01.01.2025 року вона та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ), про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №1. Проте, спільне життя одразу не склалося, що призвело до того, що з лютого 2025 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Також, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. З врахуванням наведеного, позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою. 28.02.2025 року ухвалою судді у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження гна 14.00 годину 01.04.2025. Сторони чи їх представники в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвокатом Войдевич О.А. до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів просить залишити без розгляду в іншій частині просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] просив справу розглянути без його участі позовні вимоги в частині визнання батьківства аизнає в повному обсязі Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі ЦМУ МЮ (м.Київ) Дар`я Мороз, в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи провести у її відсутність. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося в силу полочень ч.2 ст.247 ЦПК України. 01.04.2025 суд залишив без розгляду позовні вимоги в частині стягнення аліментів. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. [PERSON] народився [INFO] його матір`ю записана [PERSON] , а батьком [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження від 10.01.2018 (а.с.12) Відомості про батька [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України про що свідчить витяг з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька (а.с.13) 01.01.2025 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації акту цивільного стану у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №1 (а.с. 10) та змінила прізвище на " [PERSON] ". З жовтня 2021 по 31.01.2025 сторони разом з трьома дітьми серед яких і [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS] (а.с.17) Також длоучено ряд світлин подоужжя разом з дітьми Позивач стверджує, що час спільного проживання [INFO] у них з [PERSON] народився спільний син - [PERSON] (а.с. 12). Оскільки, сторони не перебувала в зареєстрованому шлюбі, а також батько дитини не подав заяву про визнання батьківства, відомості в свідоцтво про народження дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Таким чином між сторонами існує спір з приводу батьківства [PERSON] [INFO] . Відповідач у своїй заяві від 01.04.2025 позовні вимоги щодо встановлення його батьківства відносно [PERSON] визнав. Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнає, про що, через канцелярію суду 01.04.2025 подано заяву яка зареєстрована під № 12531 Суд вважає, що визнання позову не суперечить чинному законодавству, а тому суд приймає визнання позову та приймає рішення про задоволення позову в цій частині виходячи з наступного. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Так ст. 128 Сімейного кодексу України, врегульовано питання визнання батьківства за рішенням суду: За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1 ст.126 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст.126 СК України). Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3 ст.126 СК України).. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч.4 ст.126 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] його матір`ю записана [PERSON] , яка 01.01.2025 уклала шлюб з [PERSON] та\~змінила прізвище\~на " [PERSON] "\~ а батьком - [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження від 10.01.2018 (а.с.12) Відомості про батька [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України про що свідчить витяг з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька (а.с.13) Отже, позивачем дотримано обов`язкових умов передбачених ст.126 СК України для звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач позов визнав, безумовно, у суду нема підстав сумніватися в добровільності його позиції бо він власноручно склав таку заяву та особисто подав до канцелярії суду,а тому суд приймає визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач при звернення до суду сплатив 2422,40 грн Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнав то стягненню з нього підлягає 50% від сплаченого судового збору на користь позивача. Відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», відповідач позов визнав, то стягненню з відповідача на користь держави підлягає лише 1211,20 грн, а не 2422,40 грн При цьому суму 1211,20 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету .

Outcome: approved