Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

18.03.2025 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за 1 місяць. Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що між сторонами було укладено шлюб 03.09.2022, під час шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Сторони наразі проживають окремо. Крім того, триває судовий розгляд справи про розірвання шлюбу (справа № 375/492/25). Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку. Порядок надання матеріальної допомоги батьком дитини сторонами не визначено, домовленості не досягнуто. Відповідач має стабільний офіційний дохід, а тому в змозі сплачувати аліменти на дружину до досягнення спільною дитино 3 років. Також повідомила суд, що відповідно до судового наказу відповідач по справі наразі вже сплачує аліменти на дитину в розмірі усіх доходів. Також позивачка повідомила суд, що реєстраія місця проживання сина ще не здійсненна, але син проживає разом з матір`ю. Відповідно до норм СК України просила задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Представник позивача позов підтримав, просив його повністю задовольнити. Пояснив, що на даний час позивачки проживає із малолітньою спільною із відповідачем дитиною, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Відповідач сплачує аліменти на дитину, коштів на її утримання не надає, хоча перебуває на військовій службі і отримує стабільний дохід. Представник відповідача частково погодився із позовними вимогами. зазначив, що на даний час позивачка фактично отримує аліменти на утримання дитини більше ніж 22000 грн. Позивачка може частину цих коштів використати на задоволення своїх потреб. Звертав увагу суду також на те, що платник аліментів не повинен покривати витрати дружини, окрім задоволення її базових потреб. У разі задоволення позовних вимог, позивачка може отримувати біля 36000 грн, це занадто багато. Водночас відповідач погоджується сплачувати на користь позивачки 1/15 частину своїх доходів, що становитиме біля 6000 грн. 09.04.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги просив задовольнити частково, стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти в розмірі 1/15 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Свої вимоги представник обгрунтував тим, що на утриманні відповідача перебуває малолітні дитина - спільний з позивачем син - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він сплачує 1/4 частку від свого заробітку. Варто акцентувати увагу, що дитина перебуває на повному матеріальному утриманні відповідача, адже позивач, як зазначено у позовній заяві, не має ніякого доходу;відповідач має додаткові потреби та додаткові витрати пов`язані з військовою службою. Представник вказує на те, що відповідач є військовослужбовцем. З одного боку, наразі, під час воєнного стану, отримує «підвищену» заробітну плату (надбавку за воєнний стан, за безпосередню участь у захисті батьківщини), з іншого боку має додаткові витрати у зв`язку з тим же воєнним станом. Так додатково витрачаються кошти на придбання спеціального одягу, елементів додаткового захисту від ураження (посилені бронежилети, каски, наколінники, налокітники та інше військове приладдя), продукти харчування у разі відрядження та тривалого перебування на лінії розмежування, витрати на дорогу та інше. Крім цього додаткові витрати на лікування у разі травмування, захворювання чи поранення; У зв`язку з тим, що відповідач є військовослужбовцем він має єдине джерело доходу - заробітна плата, можливості працювати ще, та отримати додатковий дохід, позбавлений, тим більше в умовах воєнного стану. Представник зазначає, що відповідач не намагається ухилитись від свого обов`язку по матеріальному утриманні дружини до досягнення дитиною 3 років, а лише зазначає, що оплата коштів на її утримання має бути співрозмірною з необхідним мінімумом для задоволення базових потреб людини та не має ставити платника у скрутне матеріальне становище. Відповідач готовий добровільно сплачувати 1/15 частку від свого заробітку, що дорівнюватиме приблизно 6000 грн. Така сума в рази перевищує прожитковий мінімум навіть для працездатних осіб. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 03.09.2022 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 24.03.2025 шлюб між сторонами спору розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, позивачка зареєстрована по [ADDRESS] . Відповідно до довідки ТОВ «НП ГЛОБАЛ» [PERSON] з 09.05.2024 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. З довідки про доходи від 10.04.2025 вбачається, що за січень-березень 2025 року [PERSON] отримав 268424,22 грн. грошового забезпечення військовослужбовця. Позивач вважає, що відповідач має можливість утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку, а тому повинен сплачувати аліменти. У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивачка звернулася до суду. Норми права, застосовані судом при вирішенні спору. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 77 СК України, утримання одному\~з подружжя\~надається другим\~із подружжя\~у натуральній\~або грошовій\~формі за\~їхньою згодою. За\~рішенням суду\~аліменти присуджуються\~одному з\~подружжя,\~як правило,\~у грошовій\~формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. \~Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно із ст.84 СК України,\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Розглядаючи спір, суд дійшов таких висновків. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Звертаючись до суду з даним позовом, виходячи із приписів ст. 84 СК України, позивачка повинна підтвердити факт того, що дитина проживає з нею, а також те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач, перебуваючи на службі у ЗСУ отриує грошову винагороду. Дитина проживає з матір`ю. Відповідач не заперечував проти надання дружині коштів на утримання, але не погоджувався із визначеним розміром аліментів. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. Сторонами не заперечувався факт того, що спільна дитина сторін спору проживає разом із позивачкою. Сторони також не заперечували того, що відповідач отримує дохід у виді грошового забезпечення його як військовослужбовця. Суд звертає увагу на те, що позивачкою не надано доказів або ж обгрунтованого розрахунку витрат, які обгрунтовують саме такий розмір присуджуваних аліментів 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів. Водночас, відповідач не надав доказів, що рівень його доходу не дає змоги сплачувати аліменти на утримання дружини. Суд не погоджується із позицією сторони відповідача у тій частині, що позивачка отримує аліменти на утримання дитини і може з цих коштів задовольнити частину власних потреб. Суд наголошує на тому, що аліменти, присуджені на утримання дитини, повинні використовуватися виключно за цільовим призначенням, а не на утримання матері дитини. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, яка виховує одну малолітню дитину, фінансових можливостей відповідача, який отримує стабільне грошове забезпечення, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial