Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст заяви 16.01.2025 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла заява [PERSON] про встановлення факту батьківства (а.с. 3-6). У заяві посилалася на те, що вона та [PERSON] перебували у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. Вона та [PERSON] познайомились у 2013 році та з того часу почали проживати разом в м. Дніпрі. [INFO] у них народилась дитина - [PERSON] . В 2014 році вони разом із дитиною переїхали до батьків [PERSON] в м. Кам`янське, де заявниця з дітьми фактично мешкає по сьогоднішній день. [INFO] у неї та [PERSON] народилась друга дитина - [PERSON] , але [PERSON] батьком записано не було, оскільки останній під час народження дитини був мобілізований та не мав можливості подати до органу РАЦС особисто заяву про визнання батьківства. В квітні 2023 року за місцем проживання заявниці надійшло сповіщення від Міністерства оборони України № 12/2068 від 17.04.2023 в якому повідомлено, що солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 10.04.2023 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Новомихайлівка, Донецької області. На момент зникнення [PERSON] перебував на службі у військові частині [NUMBER] . 10.04.2024 заявниця отримала висновок експерта № 813-МГ молекулярно-генетичної експертизи про встановлення кровного споріднення по батьківській лінії між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до зазначеної експертизи встановлено співпадіння генетичних ознак У-хромосоми, що свідчить про належність досліджених осіб одному чоловічому роду (спадковість по чоловічій лінії). Метою встановлення факту батьківства, є подальша реалізація прав малолітньої дитини, в тому числі як члена сім`ї особи, у зв`язку із зникненням під час виконання службових обов`язків та отримання передбачених законодавством виплат, компенсацій та пільг. На підставі викладеного, просила встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . Заяви учасників процесу по суті справи. Будь-які письмові пояснення по суті справи від сторін до суду не надійшли. Рух справи. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.05.2024 відкрито провадження у даній справі (а.с. 43). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.12.2024 справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 87). Ухвалою судді Наумової О.С. від 20.01.2025 відкрито провадження у справі і призначено проведення судового засідання (а.с. 95). Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Чергінець А.О. у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, заявниця надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у заяві. 14.04.2025 представник заявниці адвокат Чергінець А.О. надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявниці. Представники заінтересованих осіб у судове засіданні не з`явились, про дати та час слухання справи повідомлялася належним чином. При розгляді справи здійснювалась повна фіксація судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухав заявницю, та її представника, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви в порядку окремого провадження, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який є військовослужбовцем, вказані обставини не заперечувалися учасниками справи, не ставилися під сумнів. Як зазначила у заяві [PERSON] , [PERSON] був обізнаний про її вагітність, але під час народження дитини, останній не мав можливості звернутися до органу РАЦС, у зв`язку з його перебуванням на військовій службі. Як видно зі сповіщення сім`ї № 12/2068 від 17.04.2023, направленого [INFO] на адресу [PERSON] , солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 10.04.2023 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Новомихайлівка, Донецької області (а.с. 16). Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240110-475 від 10.01.2024, військовослужбовець [PERSON] зник на території бойових дій (під час воєнних дій) статус особи зниклої безвісти за особливих обставин з 09.01.2024 (а.с. 20-19). На підставі заяви [PERSON] 18.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023041790000253 були внесені відомості за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом того, що [PERSON] , [INFO] , який проходив службу у 79-й десантно-штурмовій бригаді, 7-й роті, старший солдат, на посаді водія-механіка, [INFO] під час виконання бойового завдання зник безвісти в районі н.п. Новомихайлівка, Донецької області. На теперішній час, місце знаходження останнього не встановлено (а.с. 124). Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 22.02.2023 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (зв. а.с. 14). Також 03.02.2023 від вказаних стосунків у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , а відомості про батька дитини, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України вказано зі слів матері як « [PERSON] », оскільки батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 95 від 18.02.2023, серії [NUMBER] (а.с. 15), та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050571615 від 10.04.2025. Згідно довідки про проживання без реєстрації № 20/02-24 від 20.02.2024, виданого головою управління ОСББ «Бульвар Будівельників», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично пооживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , постійно з 2018 року (зв. а.с. 19). В судовому засіданні за клопотанням заявниці в порядку ст. 230 ЦПК України були допитані свідки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці, за адресою: [ADDRESS] , проживають в одному під`їзді. Знайомі із заявницею приблизно 10 років, знає її маленьку дитину [PERSON] , йому два роки. [PERSON] знає з дитинства, жили в одному під`їзді за вказаною адресою. У 2014 році [PERSON] і [PERSON] вже жили разом тоді у них народилась перша дитина. Разом із [PERSON] і [PERSON] проводили час, гуляли, вони не були у зареєстрованому шлюбі, проживали як чоловік і жінка. Потім друга дитина - [PERSON] , народився [INFO] . Під час народження другої дитини, [PERSON] вже служив, пішов на службу у січні 2023 року. Іншого чоловіка у [PERSON] не було. [PERSON] постійно був із нею. Поводив себе із дітьми добре, як батько. [PERSON] разом на рибалку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є вітчимом [PERSON] , виховував його з одного року, перебував у шлюб із його мамою - [PERSON] . [PERSON] не всиновлював, оскільки він вважав його своїм рідним батьком. Мешкає у [ADDRESS] . Вказує, що [PERSON] є батьком [PERSON] . [PERSON] був призваний на військову службу, однак не встиг оформити всі документи на дитину. [PERSON] і [PERSON] - це рідні діти [PERSON] . [PERSON] навіть не встиг на руках потримати у зв`язку із загибеллю. [PERSON] і [PERSON] збиралися зареєструвати шлюб. 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 126 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Норми ст. 130 СК України регулюють питання встановлення факту батьківства за рішенням суду, а саме у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. В умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, частина території України є тимчасово непідконтрольною, на ряді територій ведуться запеклі бойові дії, в тому числі в Донецькій області, що унеможливлює здійснення вичерпних заходів для встановлення дійсного місця перебування військовослужбовця [PERSON] , його долі, останній перебуває у статі «зниклий безвісти за особливих обставин». Попри триваючий воєнний стан, до цього часу на законодавчому рівні не врегульовано питання процесуального статуту військовослужбовців, які мають статус «зниклий безвісти за особливих обставин». Разом з тим, звернення заявниками в даній категорії справ до суду у порядку позовного провадження унеможливило б подальший розгляд такої справи в силу п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, що негативно вплине на право доступу до правосуддя заявника, яка діє в інтересах малолітньої дитини, право малолітньої дитини на батьківство, яка має право знати свого батька, іменуватися його прізвищем та користуватися пільгами, що закріплені на законодавчому рівні для дітей військовослужбовців, право на отримання утримання за рахунок коштів, що нараховуються батьку, який має статус військовослужбовця зниклого безвісти за особливих обставин. Відповідно до ч.9-10 ст. 10 Сімейного кодексу України, якщо спірні відносини неврегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Беручи до уваги викладене, особливий статус [PERSON] - «зниклий безвісти за особливих обставин», з метою забезпечення захисту прав дитини на батьківство та пов`язані з цим права, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, та розглянути вказану справу в порядку окремого провадження, а саме за аналогією ст. 130 СК України, здійснити судовий захист невизнаного права в порядку окремого провадження, шляхом розгляду заяви про встановлення факту батьківства особи, яка має статус військовослужбовця зниклого безвісти за особливих обставин. Предметом доказування в справах даної категорії є наявність кровного споріднення між особою, яка ймовірно є батьком дитини, і дитиною. Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року). Однак, у зв`язку з тим, що ймовірний батько дитини є військовослужбовцем зниклим безвісти за особливих обставин, що унеможливлює його участь в проведенні експертизи, на підставі договору та на замовлення [PERSON] виконано судово-медичну експертизу зразків букального епітелію [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щодо встановлення кровного споріднення по батьківській лінії між [PERSON] та [PERSON] . У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 641/8921/21. Встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року у справі № 672/915/23) Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи у справах про встановлення батьківства є лише одним із засобів доказування, який підлягає оцінці у сукупності із іншими доказами у справі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2024 року у справі № 367/4662/22). Відповідно до висновку експерта № 813-МГ, проведеного 10.04.2024 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», молекулярно-генетичним аналізом встановлено співпадання генетичних ознак Y-хромосоми [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що свідчить про належність досліджених осіб одному чоловічому роду (спадковість по чоловічій лінії). Таким чином встановлено, що [PERSON] може бути кровним родичем по батьківській лінії (братом) [PERSON] (а.с. 103-106). Відповідно до ч.ч. 1. 6 ст. 106 ЦПК України: Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Отже, висновок експерта складений на замовлення учасника справи прирівнюється до висновку експерта, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Висновок експерта 813-МГ від 10.04.2024 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність. Враховуючи положення ст. 106 ЦПК України, такий висновок експерта є належним та допустимим доказом кровного споріднення. Оскільки на підставі поданих письмових доказів, допиту свідків перед судом, поза розумним сумнівом, доведено факт існування кровного споріднення між дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] перебував у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] матір`ю вказаних дітей, то суд приходить до висновку про доведення перед судом батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати у розмірі 605,60 грн., віднести на рахунок заявниці. На підставі викладеного, ст.ст. 125, 128, 130, 136 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 314, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved