Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

В лютому 2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 35\~081,80 грн. та понесених судових витрат, які складаються із 3 028,00 грн. судового збору та 9\~200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Як на підставу позовних вимог вказано, що 26.11.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2038218895, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 46\~558,00 грн. з фіксованою ставкою 0,01\~% за користування кредитом. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ\~«ОТП Банк» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Проте відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту виконувала неналежним чином, в зв`язку з чим станом на 21.06.2024 загальна сума заборгованості за кредитом становить 35\~081,80 грн. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором, укладеним між АТ «ОТП Банк» та відповідачем. Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся із даним позовом до суду і просить стягнути вказану заборгованість з відповідача. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача відповідно до зави від 07.02.2025 просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. Повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів, направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заяві, яке не було доставлено, та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.11.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2038218895, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 46\~558,00 грн. на придбання товарів; дата остаточного повернення кредиту 26.10.2023; комісія за управління кредитом 3 % від суми кредиту щомісячно; процентна ставка за користування кредитом 0,01 % річних (а.с. 4-9). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.11.2021 по 21.06.2024 (а.с. 28-30). Позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно якого загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором від 26.11.2021 складає 35\~081,80 грн. (а.с. 31). Доказів погашення вказаної заборгованості на момент звернення позивача до суду матеріали справи не містять. 21.06.2024 між клієнтом АТ «ОТП Банк» та фактором ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 21/06/24, відповідно доумов якого клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами. Укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості згідно реєстру боржників (а.с. 16-21). Згідно витягу з реєстру боржників до зазначеного вище договору факторингу, право вимоги за кредитним договором від 26.11.2021, позичальником за яким є [PERSON] , на дату укладення договору факторингу складає 35\~081,80 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту 29\~488,75 грн., заборгованість за відсотками 6,09 грн., заборгованість за комісією 5\~586,96 грн. (а.с. 22-24). Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до частини першої статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, згідно пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Враховуючи наведене, долучені позивачем до матеріалів справи письмові докази у повній мірі підтверджують укладення відповідачем [PERSON] кредитного договору та отримання кредитних коштів, а також існування заборгованості по тілу кредиту, викладеної в позовних вимогах, право вимоги якої набув позивач згідно договору факторингу. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в розмірі 35\~081,80 грн. Відповідно до положень статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3\~028,00 грн. При вирішенні вимоги в частині відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133\~та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 03-07/24 від 03.07.2024 про надання правничої допомоги, акт № 1 приймання - передачі наданих послуг від 15.07.2024, платіжну інструкцію №\~4957 від 01.10.2024. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, фактичну участь адвоката у розгляді справи, а також ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2 500,00 грн.

Outcome: partial