Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

В провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду перебувала вищезазначена справа. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10 березня 2025 року позовні вимоги задоволено частково. Проте під час проголошення рішення суду не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що є необхідність в ухваленні додаткового рішення по справі із наступних підстав. Так відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.\~ До суду надійшла заява від представника відповідачки про винесення додаткового рішення про вирішення питання щодо судових витрат.\~ Позивач подав клопотання про відмову у винесенні додаткового рішення оскільки воно є безпідставним та надуманим. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.\~\~ Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Позивач просив зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/4 до 1/8 частки. Судом позовні вимоги задоволено частково, а саме зменшено розмір до з 1/4 частки до 1/6 частки. Таким чином, враховуючи те, що оскільки позовні вимоги було задоволено частково, суд приходить до висновку, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як вбачається зі змісту відзиву на позовну, розмір витрат на правову допомогу представником було визначено у фіксованому розмірі, а саме 10 000 грн. Відповідно до п.1. додаткової угоди від 08.01.2025 р. до Договору про надання правничої допомоги від 07.09.2023 р. , сторони домовились, що послуги з надання правничої допомоги по справі №369/17507/24, складають 10 000 грн і не залежать від обсягу виконаних робіт та результату справи. (а.с.59, 60) При визначенні суми відшкодування суд також має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник відповідача надав: договір про правничу допомогу від 07.09.2023 р; додаткову угоду до договору від 08.01.2025 р; Акт приймання передачі наданих послуг від 17.01.2025 р. Як вбачається зі змісту Акту виконаних робіт, 10 000 грн це вартість послуги з підготовки та подачі відзиву. Таким чином, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником відповідача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, з юридичної точки зору, на не значний об`єм виконаної представником роботи при підготовці відзиву та його подачі, суд вважає, що понесені витрати є не співмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2 000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: approved