Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

17 березня 2025 року від представника позивача [PERSON] , адвоката Розторгуєвої В.Б., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат за професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15600,00 грн, за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини /Т. 1 а.с. 181-182/. В судове засідання позивач та його представник не прибули, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачка та її представник в судове засідання не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду заяви. Від представника відповідачки 10 квітня 2025 року надійшла заява про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги адвоката сторони позивача, мотивуючи тим, що в позовній заяві позивачем було заявлено витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, заявлена сума 15600,00 грн. виходить за межі заявленої в позові суми, є необґрунтованою та протиправно завищеною. Вважає, що навіть сума 6000,00 грн є завеликим розміром витрат на правову допомогу. Вказує, що позивач вніс кошти після ухвалення рішення у справі, наданий розрахунок не містить деталізації з зазначенням конкретного обсягу часу, дат, виду робіт. Просить врахувати скрутне фінансове становище відповідачки, яка є безробітною, справно перераховувала 1/3 частину аліментів середній доньці та відмовити у задоволенні компенсації таких витрат, а також провести судовий розгляд без її участі та участі відповідачки / Т. 2 а.с. 2-9/. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд уважає за можливе розглянути справу без участі сторін, їх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено,\~що рішенням\~Охтирського міськрайонного\~суду Сумської\~області від\~ 13\~березня 2025\~року задоволено\~позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в повному обсязі, припинено стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Шенгеріївка Зінківського району Полтавської області, які стягуються з нього за судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2024 року, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із дня набрання рішенням чинності та звільнено [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Шенгеріївка Зінківського району Полтавської області, від сплати аліментів, які стягуються з нього за судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2024 року, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із дня набрання рішенням чинності. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1937, 92 грн /а.с. 178, 206-209/. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки адвокат Розторгуєва В.Б. в ході судового розгляду не подала заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, хоча заявила про них в позовній заяві, то в судовому рішення не було вирішено це питання, тому необхідно це вирішити додатковим судовим рішенням в цій справі. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини Судом установлено, що позивач [PERSON] 13 серпня 2024 року через свою представницю, адвоката Розторгуєву В.Б., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та звільнення від їх сплати, в якому повідомив суд, що планує понести витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн /Т. 1 а.с. 1-4 /. 01 серпня 2024 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Розторгуєвою В.Б. укладений договір про надання правничої допомоги, який підписаний сторонами /Т. 1 а.с. 183-184/. В додатку № 1 до цього договору від 01 серпня 2024 року вказані розрахунки вартості послуг адвоката в процентному співвідношенні до розміру однієї мінімальної зарплати / Т. 1 а.с. 185/. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг /виконання робіт/ від 15 березня 2025 року загальна вартість послуг становить 15600,00 грн, з яких зустріч та усна консультація, ознайомлення з матеріалами справи 1200,00 грн; складання позовної заяви 4800,00 грн; витрачений час на дорогу до суду та зворотний шлях, очікування, участь в судовому засіданні 9600,00 грн / Т. 1 а.с. 186/. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 09 від 15 березня 2025 року прийнято від [PERSON] адвокатом Розторгуєвою В.Б. на підставі договору від 01 серпня 2024 року, акту виконаних робіт від 15 березня 2025 року суму 15600,00 грн / Т. 1 а.с. 187/. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частин 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial