Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 09.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено угоду № 200499809 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 15\~150,00 грн., з встановленим строком користування з 09.04.2016 року по 20.05.2017 року, а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором. Таким чином, Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 11.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 45068,81 грн., з яких: 14885,32 грн. заборгованість за кредитом; 30183,49 грн. заборгованість за відсотками. Загалом просять стягнути: заборгованість за кредитним договором в сумі 45068,81 грн, суму збитків з урахуванням 3 відсотків річних - 4060,05 грн, суму збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 21146,74 грн, всього разом 70\~275,60 грн. Приналежність права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами які були предметом договору відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року укладеним між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «Діджи Фінанс» було предметом спору у справі № 910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03.09.2020 замінено на правонаступника - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» (далі - ТОВ «ФК «Плеяда»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (далі ТОВ «ФК «Фагор»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО); Національного банку України (далі - НБУ), про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 № 1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Постановою від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16 визначено зокрема: застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 року не були передані ТОВ «Діджи Фінанс» Так, на примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс» від 12.08.2021 року - приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12.08.2021 року - приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор». Лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ «Діджи Фінанс. Саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, в деяких випадках за частиною кредитних договорів призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності, оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку. У зв`язку з чим, просять поновити строк позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200499809 від 09.04.2016 року. Ухвалою суду від 15.01.2025 року було відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами. Вказана ухвала судді була направлена на адресу відповідача та отримана 18.02.2025 року представником відповідача адвокатом Черненко Х.М. 26.02.2025 року представником відповідача було надано до суду відзив на позовну заяву, у якій суду пояснила, що відповідно до заяви (оферта) № 200499809 [PERSON] отримав платіжну картку з кредитним лімітом 15 150,00 грн. На підставі вищевказаної заяви [PERSON] була видана платіжна карта, що підтверджено розпискою про отримання платіжної картки. Також, в матеріалах справи наявна інформація щодо зарахування на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «Михайлівський» заробітної плати. Однак матеріали справи не містять жодного доказу щодо видачі [PERSON] кредиту в розмірі 15\~150,00 грн, або доказів того, що [PERSON] здійснювались зняття коштів з кредитного ліміту, що є порушенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України. Також, позивачем не надано ніяких банківських документів (зокрема, виписок по рахунку), або інших передбачених законом первинних документів бухгалтерського чи фінансового обліку, на підставі яких можливо було б зробити висновок про використання та погашення відповідачем кредитних коштів та в якому розмірі. Позивачем також не надано жодного розрахунку заявленої суми заборгованості, з чого було б можливо зробити висновок про наявність заборгованості, її період, чи сплачувались взагалі кошти відповідачем та в яких сумах, за які періоди, в якому розмірі та на які суми боргу нараховувались відсотки за користування кредитом, що позбавляє відповідача надати свої контррозрахунки та безпосередньо суд об`єктивної можливості перевірити правильність таких розрахунків. Заявлена до стягнення сума основного боргу перевищує суму кредитного ліміту, відомості про зміну кредитного ліміту також відсутні. Крім того, матеріали справи не містять доказів переуступки прав вимоги. Зі змісту договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський», зокрема з п. 1 договору вбачається, що банк відступив новому кредитору права вимоги банку до позичальників згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Позивачем долучено витяг з Додатку №1, при цьому, зі змісту зазначеного витягу вбачається, що він не є копією додатка № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки не підписаний представником банку. Фактично доданий витяг є документом, що надрукований позивачем та підписано його керівником, що не є ідентичним копії оригінального документа. Крім того, передача боргу за договором відступлення на певну суму не підтверджує обґрунтованість такого боргу, з огляду на відсутність будь-яких інших доказів його наявності. Відтак, зазначена позивачем заборгованості за кредитним договором, яка датована станом на 11.01.2025 суперечать нормам закону. Також вважає, що до цих вимог можливо також застосувати й строк позовнім давності. Крім того, 31.03.2025 року адвокатом Черненко Х.М. було подано до Ізмаїльського міськрайонного суду додаткові пояснення, у яких зазначила, що позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачем кредитних коштів, їх розміру, графіку погашення заборгованості, у договорі про кредитування не зазначено розмір та час наданих відповідачу кредитних коштів, з долученої до позовної заяви позивачем заяви (оферти) неможливо зробити висновок про розмір та дату надання кредиту відповідачу, дату сплати заборгованості за кредитом чи відсутності сплати за кредитом, неможливо встановити розмір процентів та порядок їх нарахування, з розписок про отримання платіжної картки та/або ПІН - коду не можливо встановити, яка сума кредитних коштів була на рахунку за цією карткою, позивачем не надано підтвердження розрахунку заборгованості, наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.\~509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 09.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено угоду № 200499809 щодо кредитування. (а.с.24). Відповідно до заяви (оферта) № 200499809 [PERSON] отримав платіжну картку з кредитним лімітом 15 150,00 грн., що підтверджено розпискою про отримання платіжної картки (а.с. 29). Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 15\~150,00 грн., з встановленим строком користування з 09.04.2016 року по 20.05.2017 року, а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором (а.с. 21-22). Вказаною постановою від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16 визначено зокрема: застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2 (а.с. 38-53). На примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс» від 12.08.2021 року - приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12.08.2021 року - приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор» (а.с. 37, 54). Наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору ТОВ «Діджи Фінанс», в деяких випадках за частиною кредитних договорів призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності). Згідно п. 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України, під час\~дії карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~з метою\~запобігання поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19),\~строки,\~визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~строк дії\~такого карантину. Крім того, п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, передбачено, що у період дії в України воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 24.02.2022 року в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу. Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12.03.2020 року, на набрання чинності Законом України від 30.03.2020 року №540-ІХ щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину та воєнного стану, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, навіть враховуючи строк дії договору 12 місяців, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі позивачем не пропущено. П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно розрахунків позивача, станом на 11.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 45068,81 грн., з яких: 14885,32 грн. заборгованість за кредитом; 30183,49 грн. заборгованість за відсотками. Загалом просять стягнути: заборгованість за кредитним договором в сумі 45068,81 грн, суму збитків з урахуванням 3 відсотків річних - 4060,05 грн, суму збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 21146,74 грн, всього разом 70\~275,60 грн. Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором № 200499809 від 09.04.2016 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором. В той же час суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками. Так, згідно Довідки до умов кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового рахунку, процентна ставка за кредитом у гривні складає, 58,8 % та нараховується на залишок заборгованості по кредиту (а.с.30). Відповідно до заяви (оферта) № 200499809 [PERSON] отримав платіжну картку з кредитним лімітом 15 150,00 грн., що підтверджено розпискою про отримання платіжної картки (а.с. 29). Згідно виписки по особовим рахункам з 23.05.2016 по 27.07.2020 на рахунок [NUMBER] було зараховано 14\~885,32 грн. (а.с. 7). Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, не підлягає задоволенню сума збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань в розмірі 21\~146,74 грн. та сума збитків з урахуванням 3 відсотків річних в розмірі 4060,05 грн. Крім того, суд вважає необхідним зменшити розмір заборгованості за простроченими відсотками з 30\~183,49 грн. до 8\~752,57 грн., виходячи з відсоткової ставки за вказаним кредитом, що становить 58,8 %, яка нараховується на залишок заборгованості по кредиту, та стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 14\~885,32 грн. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обв`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Положеннями ст. 6, 627 ч.1 ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності, як і принципу справедливості, є прямою вимогою закону до договору. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити частково та стягнути з останнього на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 200499809 від 09.04.2016 року в розмірі 23 637,89 грн., з яких 14 885,32 грн. сума заборгованості за кредитом; 8\~752,57 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у відповідному розмірі, а саме: 814,65 грн., сплачений ТОВ «Діджи Фінанс» при зверненні з позовом до суду та витрати на правову допомогу в розмірі 7\~000,00 грн.

Outcome: partial