Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 22 грудня 2003 року Виконкомом Нивотруднівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області між ним, [PERSON] , та відповідачем [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) було зареєстровано шлюб, про що 22 грудня 2003 року в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №\~31 (що підтверджується виданим 17 лютого 2005 року свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] ). У шлюбі в них з відповідачем народився один син - [PERSON] , 2007 року народження, який станом на час зверення з цим позовом є неповнолітнім та проживає з позивачем. Протягом останніх років стосунки між позивачем та відповідачкою розладися, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У них з відповідачкою зникло взаєморозуміння і взаємоповага, в їхній сім`ї стали частими суперечки, сварки та скандали. Протягом останніх років вони з живуть окремим життям та своїми інтересами, вони припинили та не підтримують жодних подружніх відносин та не ведуть вже кілька років спільного господарства. На даний час вони з відповідачкою фактично проживають окремо, сімейного життя вони не ведуть, стали чужими. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними є неможливим з підстав викладених вище. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2024 року вказана позовна заява (справа №\~438/2017/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 6 січня 2025 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/2017/24. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 21 січня 2025 року. 7 січня 2025 року до канцелярії суду надійшло клопотання [PERSON] про перенесення розгляд справи на один місяць у зв`язку з її перебуванням на лікуванні. Від представника позивача адвоката Романського С.І. 21 січня 2025 року надійшла заява про проведення засідання 21 січня 2025 року без його участі та без участі [PERSON] . У зв`язку\~з неявкою\~сторін у судове\~засідання 21 січня 2025 року, розгляд справи призначено на 20 лютого 2025 року. У зв`язку\~з неявкою\~сторін у судове\~засідання 20 лютого 2025 року, розгляд справи призначено на 12 березня 2025 року. 10 березня 2025 року відповідачем на електронну пошту суду направлено з аяву про надання строку для примирення. 11 березня 2025 року через канцелярію суду представник позивача подав клопотання в якому просив розгляд справи, який призначений на 12 березня 2025 року відкласти, в зв`язку з перебуванням сторін за кордоном, з метою остаточного визначення позиції сторін по даній справі, а також у зв`язку з зайнятістю адвоката в Територіальному сервісному центрі МВС №4642. Ухвалою суду від 12 березня відкладено судове засідання на 27 березня 2025 року. Заяву [PERSON] про надання строку для примирення повернуто заявнику без розгляду. 27 березня 2025 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 10 квітня 2025 року. 10 квітня 2025 року відкладено розгляд справи на 15 квітня 2025 року. Визнано явку позивача обов`язковою. У судовому засіданні позивач просив долучити до матеріалів справи заяву [PERSON] від 6 квітня 2025 року, у якій вона просить справу розглянути без її присутності. Позивач та його представник не заперечували розглядати справу без участі відповідача. Враховуючи положення статті 223 ЦПК України та те, що відповідач обізнана щодо розгляду справи №\~438/2017/24, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача. Позивач та його представник підтримали доводи позовної заяви, підтвердивши, що на час зверення з позовом їх неповнолітній син перебував на його утриманні. Просили позовні вимоги задвольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 22 грудня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Виконкомом Нивотруднівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис №\~31. Оскільки сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а тому позовні вимогі підлягають задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved