Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Гайдаш Олександра Володимировича, звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) припинити право власності на частку в спільному майні [PERSON] на 1/16 квартири за адресою: [ADDRESS] ; 2) припинити право власності на частку в спільному майні [PERSON] на 1/16 квартири за адресою: [ADDRESS] ; 3) визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] є власником частки 0,875 квартири за адресою: [ADDRESS] . Інша частина квартири у розмірі 0,125 (1/8) належала [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, також померла [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після [PERSON] , проте зволікають із отриманням свідоцтв про право на спадщину. Вказано, що відповідачі не зареєстровані та не проживають у квартирі, а їх частка, розраховуючи із загальної площі квартири 47,6 кв.м., є незначною та становить 5,95 кв.м. Фактично відповідачам частка в успадкованій квартирі не потрібна, а поділ або виділ 1/8 частки інших співвласників квартири технічно неможливий. Позивач звертався до них з пропозиціями вирішити юридичну долю належної їм частин квартири, проте вони відмовляються від переговорів та умисно зволікають із отриманням свідоцтва по право на спадщину з метою недопущення припинення їх права власності на незначну частку у праві власності на квартиру. Вказано, що позбавлення їх права на частку в квартирі не завдасть їм будь-якої шкоди. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.08.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні 02.10.2024, витребувано від державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. копію матеріалів спадкової справи № 178/2021, що відкрита внаслідок смерті [PERSON] , 1966 р.н., яка померла [INFO] . 02.10.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази. 05.12.2024 від представника позивача - адвоката Гайдаш О.В., на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі. 19.12.2024 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. 10.04.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, кошти внесені на депозит суду в якості відшкодування вартості часток відповідачів просить виплатити пропорційно вартості їх майна, на яке припиниться їх право. Відповідачі та адвокат Хмарук Н.І., що представляє інтереси [PERSON] , в судове засідання не з`явились повторно, про розгляд справи повідомлялись належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертались, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником 7/8 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування 1/4 частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара О.О. 14.05.2024 за реєстровим № 5018, та договором дарування 5/8 частин квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара О.О. 07.05.2024, реєстровий № 4780. Відомості про право власності позивача зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з інформаційної довідки № 387278255 від 17.07.2024. [PERSON] є власником 1/16 частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.02.2025, реєстровий № 1-191, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з інформаційної довідки № 413927534 від 18.02.2025. 1/8 частка спірної квартири належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Мельничук І.М., приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області 31.05.2005 за реєстровим № 2102 та свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 02.09.2017 за реєстровим № 1-1449, спадкоємцем якого була його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Зареєстровано в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 12865 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1341186432103. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , та він був зареєстрований разом матір`ю на день її смерті, що вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 14395617 від 05.03.2021. Свідоцтво про право спадщини не видано. Вказані обставини встановлені судом з матеріалів спадкової справи № 178/2021, зведеної державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . В матеріалах справи міститься технічний паспорт ТОВ "НІК-Експерт" від 04.07.2024 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що квартира має загальну площу 47,6 кв.м., житлову - 27,1 кв.м., та складається з двох жилих кімнат. З витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної системи у сфері будівництва № 3325-24 від 04.07.2024 вбачається, що поділ або виділ 1/8 частки спірної квартири технічно неможливий по причині, що загальна площа житлового приміщення становить 47,6 кв.м., а виділ 1/8 частки не створить самостійного об`єкту нерухомого майна: ізольованої сукупності цілих житлових і допоміжних приміщень, які матимуть окремий вихід на сходову клітку, коридор або вулицю та не матимуть сполучення з іншою частиною квартири. Згідно з висновком про вартість об`єкта оцінки СОД ТОВ "Кабінет оцінки "Арктус" від 11.07.2024, вартість об`єкта оцінки - квартири за адресою: [ADDRESS] , становить 1 058 479 грн. Позивачем внесено 132 309,88 грн на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (платник [PERSON] , що підтверджується квитанцією АТ "ПУМБ" до платіжної інструкції № 47724424 від 24.11.2024 по справі № 357/11733/24. При вирішенні даної справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). У постанові Верховного суду України від 23.01.2013 у справі № 6-164цс12 викладено правовий висновок про те, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 463/6829/21 зазначено, що частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Аналогічний висновок щодо моменту виникнення права власності у спадкоємця міститься у постанові ВС від 22.02.2024 у справі № 673/554/21. Таким чином, [PERSON] в порядку спадкування після своєї матері отримав на праві спільної часткової власності 1/16 частку вищевказаної квартири. Відповідно до положень ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. З огляду на викладене, при вирішенні позову, пред`явленого на підставі статті 365 ЦК України, визначальним для прийняття судом рішення є встановлення обставини про те, що припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників не завдасть шкоди особі, право власності на частку якої припиняється, а визначення істотності шкоди, яка може бути завдана співвласнику, право якого припиняється, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. Таке тлумачення відповідає сталій судовій практиці щодо застосування статті 365 ЦК України про примусове припинення частки у спільному майні. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 (провадження №12-180гс18), у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 344/120/16-ц (провадження №61-22129св19). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно зі статтею 47 ЖК України, норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Таким чином, судом встановлено, що частка відповідачів є незначною, поділ або виділ 1/8 частки інших співвласників квартири (по 1/16) технічно неможливий, тобто припинення права на частку у спільному майні не завдасть їм шкоди враховуючи внесену позивачем на депозитний рахунок грошову компенсацію вартості 1/8 частини спірної квартири у розмірі 132 309,88 грн (1 058 479 / 8). Щодо відсутності реєстрації права власності у ДРРП за відповідачем-2, то Верховний Суд у постанові від 08.05.2024 у справі № 703/2305/22 зазначив: згідно з приписами статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved