Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

20.09.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 01.10.2024 року надійшла відповідь щодо місця проживання (перебування) відповідача. 01.10.2024 року відкрито провадження у даній справі. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 01.03.2024 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану та місця проживання Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 8. Разом з тим, спільне життя подружжя не склалося, через різні погляди на сімейне життя, різні та несумісні характери. У зв`язку з чим, сторони перестали розуміти один одного, втратили кохання та повагу один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2024 року. Пропозицію позивача про розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, відповідач проігнорував, в зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду. Крім того, позивач просила суд після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 23.10.2024 року зупинено провадження по справ, за клопотанням відповідача сторонам надано строк на примирення терміном п`ять місяців. 24.03.2025 року поновлення провадження у справі та призначено справу до слухання. Позивач повідомлена\~ належним чином у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 01.03.2024 року Відділом реєстрації актів цивільного стану та місця проживання Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 8 (свідоцтво про шлюб серії\~ [NUMBER] ). Крім того, згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.03.2025 року, у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони перестали розуміти один одного, втратили кохання та повагу один до одного. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2024 року. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Крім того, відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України, встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення терміном п`ять місяців, разом з тим, сторони наполягають на розірванні шлюбу, а тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї\~ неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 605,60 грн. (50% від 1211,20 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved