Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-10 00:00:00

02.02.2024 року заявник подала до суду заяву, в якій просила постановити рішення суду, яким встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , тіло (труп) якого поховано на діючому кладовищі, розташованого у смт Городниця Звягельського району Житомирської області, відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . 07.02.2024 року провадження у справі відкрито у порядку окремого провадження. 23.02.2024 від заінтересованої особи 2 до суду надійшов відзив, в якому представник органу пенсійного фонду просив відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту батьківства, посилаючись на висновок постанови Великої Палати ВС від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц, оскільки наявний спір про право на пенсійні виплати, який підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. 17.04.2024 від представника заінтересованої особи 1 надійшов лист, в якому вказано, що не заперечують проти вимог заявника. 17.04.2024 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення експерта поставлено запитання: \~ \~ \~ \~- Чи є [PERSON] , який помер [INFO] , тіло (труп) якого поховано на діючому кладовищі, розташованому в смт Городниця Звягельського району Житомирської області, біологічним батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] ? Провадження у справі зупинено до виконання експертизи. 27.02.2025 провадження у справі поновлено у зв`язку з надходження висновку судового експерта. У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявили письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи в минулих судових засіданнях, опитавши свідків, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до повного задоволення за наступних підстав. У відповідності зі ст. 12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , її матір`ю зазначена [PERSON] , заявниця у справі. Відомості про батька в актовий запис про народження [PERSON] , внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що слідує із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.04.2022 року. \~ \~ \~ \~Із свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] , [INFO] , помер у віці 50 років [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник вказує на те, що біологічним батьком її дочки [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виданої Городницькою селищною радою Звягельського району Житомирської області довідки від 04.12.2023 [PERSON] з 2009 року та на момент смерті фактично проживав із сім`єю по [ADDRESS] . Відповідно до виданої [PERSON] та тато [PERSON] систематично контролювали навчання дитини [PERSON] . Тато брав активну участь у шкільному житті доньки, щоденно приводив [PERSON] до школи та забирав її, цікавився її успіхам, регулярно відвідував батьківські збори, допомагав під час ремонту класної кімнати. За свого життя [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] відповідно до заповіту від 15.02.2023. Відповідно до висновку експерта від 23.01.2025 № СЕ-19/111-24/59663-БД [PERSON] , ймовірно є батьком [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] . Ймовірність даної події становить 99,99999999%. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитані в судовому засіданні, підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживали однією сім`єю як чоловік та дружина з 2009 року, у них народилася дочка [PERSON] . За свого життя [PERSON] вважав [PERSON] своєю дочкою, піклувався про неї. Вирішуючи вимоги заяви, суд керується наступним. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, згідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Ч.1 ст. 126 СК України визначає, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1\~ст.128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 2\~ст.128 СК України\~підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і ймовірним батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання ним батьківства. За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану, у реєстрації цього факту було відмовлено або помилка органу Державної реєстрації актів цивільного стану у актовому запису має настільки давнє походження, що її виправлення має потягнути за собою цілу низку виправлення в інших актових записах. Одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ. За положеннями\~ст. 134 СК України\~на підставі заяви осіб, зазначених у статтях\~126,\~127 СК України\~або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на викладене, оскільки факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та батьком, а заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку встановити батьківство своєї дочки, тому вбачається порушення її права, яке потребує судового захисту. Враховуючи обставини справи та досліджені судом докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд відхиляє заперечення заінтересованої особи 2 щодо задоволення факту батьківства з підстав, викладених у відзиву, оскільки посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц є помилковим, так як встановлення факту батьківства необхідно заявнику для подальшого призначення та отримання пенсії у зв`язкуі з втратою годувальника, а не соціальних виплат, пов`язаних із участю та загибеллю під час бойових дій на території України. Висновки Верховного Суду, які зазначені у цій постанові, є нерелевантними до правовідносин, що виникли у даній справі. Також наявні матеріали справи не містять доказів існування спору про право між заявником та заінтересованими особами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved