Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

АТ «ОТП Банк» звернулось до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] в обґрунтування якого зазначило наступне. 25.03.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2036005514. Згідно п.1.1 Розділу 1 кредитного договору, банк надав відповідачу кредит у сумі 100000грн. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставка у розмірі 36% річних. Крім того, позичальник оформив поточний (картковий) рахунок (№ [NUMBER] ) та отримав електронний платіжний засіб. Відповідно до умов договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На вищевказаний рахунок, відкритий за заявою відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Відповідно до п.2.1. Розділу 2 Кредитного договору, за користування кредитом банк нараховує проценту у розмірі 5% в місяць. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по виплаті відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно зі Звітом-рахунком, відповідачем використано кредит в загальному розмірі 27000грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Станом на дату складання позовної заяви, заборгованість за Кредитним договором №2036005514 від 25.03.2021 становить 148632,45грн., з яких заборгованість по тілу 92232,10грн.; заборгованість по відсотках 56400,35грн. Станом на дату складання позовної заяви, заборгованість за картковим рахунком № [NUMBER] за Кредитним договором №2036005514 від 25.03.2021 становить 41657,65грн., з яких заборгованість по тілу 27000грн.; заборгованість по відсотках 14657,65грн. На підставі вищевикладеного, АТ «ОТП Банк» просить суд, стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №2036005514 від 25.03.2021 у розмірі 148632,45грн.; заборгованість по картковому рахунку за Кредитним договором №2036005514 від 25.03.2021 у розмірі 41657,65грн.; судові витрати. 15.01.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Реви С.Л., в якому вона просила суд припинити виконання зобов`язань за Кредитним договором №2036005514 від 25.03.2021 та картковим рахунком; відстрочити погашення заборгованості на строк дії воєнного стану та 1 місяць після його закінчення. Зазначила, що відповідач сумлінно виплачував та виконував умови кредитних договорів, однак у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф в Україну, з 24.02.2022 та окупацією міста Херсон де проживав та продовжує проживати, йому фінансово, фізично та психологічно виконувати взяті фінансові зобов`язання. Вважає, що такі обставини є форс-мажором, а відтак, відповідач звільняється від відповідальності за невиконання умов договору у вигляді дострокового розірвання умов договору і стягнення всієї суми заборгованості. Крім того, будинок відповідача зазнав пошкодження внаслідок військової агресії, тому він змушений був змінити місце проживання, зареєструватись як внутрішньо-переміщена особа. Відповідач отримує мінімальну пенсію, інших доходів не має, при цьому має на утриманні дружину, доньку з неповнолітньою онукою, які не мають самостійного доходу. 16.01.2024 до суду надійшов відзив іншого представника відповідача [PERSON] адвоката Кравчук Т.М., в якому вона просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення прострочених відсотків у сумі 13281,20грн. за кредитним договором №2036005514 від 25.03.2021 та у стягненні заборгованості за картковим рахунком по договору №2036005514_CARD від 25.03.2021 № [NUMBER] . Судовий збір стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам. Вказала, що стягнення нарахувань банку є необґрунтованим з огляду на положення п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Крім цього, розрахунок суми заборгованості за картковим рахунком по договору №2036005514 _CARD від 25.03.2021 № [NUMBER] не відповідає сумі заборгованості, яку позивач просить стягнути. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області 23.01.2025 закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явилась, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач та його представники адвокати Рева С.Л., Кравчук Т.М. не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнали, просять справу розглянути з урахуванням вимог письмових відзивів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з приписами ч.1, ч.3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 25.03.2021 між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №2036005514, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 100000грн. Відповідно до п.1.2. кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставна у розмірі 36% річних. Згідно з п.1.3. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Також, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб, тип картки - MC Gold. На картковий рахунок відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, розмір яких на дату укладення Заяви-анкети становить 5,00 %. Відповідач ознайомлений з видами платежів за кредитом, графіком платежів. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору. Відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 09.08.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 92232,10грн., 43119,15грн. - сума відсотків за користування кредитними коштами та 13281,20грн. - сума заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування. Крім того, заборгованість відповідача по картковому рахунку складає 41657,65грн. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитом та картковим рахунком порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З урахуванням наведеного, дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 92232,10грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 43119,15грн., а також заборгованості по картковому рахунку у розмірі 41657,65 грн. В той же час, стосовно стягнення з відповідача заборгованості по комісії за розрахункове обслуговування кредитної заборгованості, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до п.1 ст.17 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. За положеннями ч.5 ст.11, ч.ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Статтею 1 п.17 Закону України "Про захист прав споживачів визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Враховуючи вищевикладене та те, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача комісія не відповідає вимогам Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі 13281,20грн. задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не має належного обґрунтування. Також суд вважає, що розмір такої комісії, з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови договору про оплату комісії є несправедливими. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Доводи представника відповідача про невідповідність нарахованих банком відсотків суд відхиляє, оскільки сторони узгодили здійснювати погашення заборгованості за кредитом шляхом сплати ануїтетних платежів. Суд також критично оцінює доводи представника відповідача щодо невідповідності суми заборгованості по картковому рахунку які зазначені позивачем в розрахунку заборгованості та в позовній заяві, оскільки такий міститься у звіті-рахунку за період з 29.03.2021 по 27.06.2023. Крім того, є помилковими доводи представника відповідача про визнання у вказаних правовідносинах факту форс-мажорних обставин відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1, оскільки доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору, є відповідний сертифікат виданий конкретному суб`єкту за його зверненням. Докази того, що відповідач звертався з відповідним зверненням до Торгово-промислової палати України та отримав відповідний документ відсутні. Щодо клопотання представника відповідача про відстрочення погашення заборгованості на строк дії воєнного стану та 1 місяць після його закінчення, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи, що сторона відповідача просить відстрочити виконання судового рішення, з огляду на те, що відповідач має складний матеріальний стан, на підтвердження чого надав відповідні докази, а саме копії Довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, Довідки форми ОК-5, ОК-7, з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності, суд приходить до переконання про наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення на шість місяців, що з врахуванням тривалості судового провадження, повинно бути достатнім для можливості виконання судового рішення. В силу ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задовольняються частково, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2655,14грн. (2854,36 х 177008,90 : 190290,10) в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: partial