Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-13 00:00:00

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігаров Е.М. про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна набутого під час фактичних шлюбних відносин спільною сумісною власністю, визнання права власності на майна спільної сумісної власності. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.03.2025 року в задоволенні вказаного позову відмовлено та скасовано застосовані в цій справі заходи забезпечення позову. 31.03.2025 року представник відповідача - адвокат Симбірцев Є.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката, в якості фактично наданих послуг (виконаних робіт) в зв`язку з розглядом цієї справи в суді першої інстанції в розмірі 50 000,00 грн, посилаючись на те, що у випадку відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. Також 31.03.2025 року представник відповідача - адвокат Кучеренко Н.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката, за фактом надання послуг в зв`язку з розглядом цієї справи в суді першої інстанції в розмірі 69 700,00 грн, посилаючись на те, що у випадку відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року в справі № 757/60277/18-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити не співмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом Симбірцевим Є.В. надано Договір № 03-06/2024 про надання правничої допомоги від 03.06.2024 року, укладений між адвокатом АБ Євгена Симбріцева в особі керуючого адвоката Симбірцева Є.В. та клієнтом [PERSON] , ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1371594 від 06.06.2024 року, Акт приймання-передачі правничої допомоги від 27.03.2025 року до Договору № 03-06/2024 про надання правничої допомоги від 03.06.2024 року, де визначені перелік наданих послуг та те, що вартість наданої правничої допомоги становить 50 000,00 грн, з яких 4 000,00 грн - аналіз документів, представництво в судовому засіданні всього - 36 000,00 грн, виходячи з вартості 1 години роботи - 3 000,00 грн і додаткова винагорода за досягнутий адвокатом результат у судовій справі - 10 000,00 грн. Крім того, адвокатом Кучеренко Н.В. на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в матеріалах справи наявний ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1491136 від 08.11.2023 року, танадано Договір про надання правової допомоги № 08-11/2023-1 від 08.11.2023 року, укладений між адвокатом Кучеренко Н.В. та клієнтом [PERSON] , Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 08-11/2023-1 від 08.11.2023 року, Акт приймання передачі-наданих послуг від 26.03.2025 рокудо Договору про надання правової допомоги № 08-11/2023-1 від 08.11.2023 року, де визначені перелік наданих послуг та те, що загальна вартість наданої правничої допомоги становить 69 700,00 грн, з яких: ознайомлення з документами, усне консультування - 4 000,00 грн; складення, оформлення та подання процесуальних документів - 15 000,00 грн; участь адвоката у судовому засіданні - 14 000,00 грн; всього адвокатом затрачено 17 годин роботи, виходячи із суми 2000,00 грн - вартість однієї години роботи адвоката, а також 36 700,00 грн - гонорар успіху. Тобто факт надання правничої допомоги підтверджується належними та допустимими доказами. Всупереч вимог ст. 12, 13, 81, ч. 6 ст. 137 ЦПК України вказаний розмір судових витрат на правову допомогу понесених відповідачем не спростований стороною позивача належними та допустимими доказами. Суд враховує практику Верховного Суду, а саме: що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц); що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу наданих послуг (постанова Верховного Суду від 12.05.2021 року в справі №235/4969/19). Водночас, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року всправі № 755/9215/15-ц). Разом із тим, на думку суду, розміри витрат на правничу допомогу, визначені представниками відповідача в розмірах 50 000,00 грн і 69 700,00 грн, відповідно, є не співмірними із складністю справи, та не відповідають критерію розумної необхідності таких витрат. Враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатами роботи, з урахуванням конкретних обставин справи, враховуючи відсутність заперечень від сторони позивача,

Outcome: partial