Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 10.04.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , було укладено Договір за № 491536-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 10.04.2024 року було направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №491536-КС-003 про надання кредиту. 10.04.2024 року [PERSON] , прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №491536-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 10.04.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , укладено Договір про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», з строком повернення кредитних коштів до 25.09.2024 року. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника за № [NUMBER] яка була вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому станом на 14.11.2024 року утворилась заборгованість за договором № 491536-КС-003 про надання кредиту, у загальному розмірі 86 854,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 63 854,50 грн, прострочення платежів за комісією 3 000 грн. На основі викладеного, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 86 854,50 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримують в повному обсязі, просять суд стягнути з відповідача всю суму заявлених позовних вимог та судовий збір, а також не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать повернуті на адресу суду рекомендовані повідомлення з відміткою про вручення. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. У силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 10.04.2024 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 491536-КС-003 про надання кредиту. 10.04.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 491536-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідач [PERSON] прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 491536-КС-003 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою, дата повернення кредиту 25.09.2024 року. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6708, на номер телефону [NUMBER] , (що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до пункту 2.1. договору 491536-КС-003, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 20000,00 грн., строком на 24 тижні - до 25.09.2024 року, комісія за надання кредиту 3000,00 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 51960,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 9 127,54 процентів (а.с. 18). Згідно з п.3.2.3. договору сторонами було погоджено також графік платежів. З паспортом споживчого кредиту [PERSON] , ознайомився 10.04.2024 року, що підтверджується підписанням ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7939, номер телефону [NUMBER] (а.с. 15-17). На підтвердження укладення договору № 491536-КС-003 від 10.04.2024 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 10.04.2024 року клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором. З анкети клієнта від 16.11.2024 року вбачається, що номер телефону позичальника [PERSON] , [NUMBER] , а номер банківського рахунку [NUMBER] (а.с. 34). ТОВ «Бізнес Позика» перерахували кредитні кошти на рахунок позичальника за № [NUMBER] , платежем на суму 20000,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою вих. №534/11 від 15.11.2024 року (а.с. 35). Отримання кредитних коштів на рахунок відповідача, підтверджується витребуваною судом, за клопотанням позивача, випискою по рахунку [PERSON] за період з 10.04.2024 року по 25.09.2024 року з якої вбачається, що 10.04.2024 року на рахунок за № [NUMBER] , який належить [PERSON] , було перераховано суму кредитних коштів в розмірі 20 000 грн - деталі операції (payway 1*tr4av, Visa Direct), що узгоджується з інформаційною довідкою яка наявна в матеріалах справи, щодо перерахунку коштів позичальнику (а.с.76-77). Отже в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 86 854,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 63 854,50 грн, прострочення платежів за комісією 3 000 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також Іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Судом, встановлено, що відповідач, в порушення умов договору в порядку та на умовах, визначених договором, своєчасно, кредитні кошти не повернув. Належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку не надав. Враховуючи викладене, судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про неналежне виконання умов договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, відповідно норми ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги. Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За наведених обставин, враховуючи умови укладеного між сторонами договору, позовні вимоги позивача - ТОВ «Бізнес Позика» підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] , слід стягнути на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №491536-КС-003 про надання кредиту 10.04.2024 року у загальному розмірі 86854,50 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved