Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 251 905,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем та останній має заборгованість перед позивачем по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі. Відповідно до довідки, виданої відповідачем, станом на 20.02.2025 року позивачу не виплачена заробітна плата у сумі 251 905 грн. До теперішнього часу заборгованість по заробітній платі сплачена не була, у зв`язку із чим, позивач вимушений звернутись до суд. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. 21 березня 2025 року представником відповідача Новак К.А. було подано на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовної заяви, зазначивши, що причиною несвоєчасної виплати заробітної плати є факт наявності обставин, що істотно ускладнюють своєчасну виплату грошових коштів, а саме той факт, що Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» перебувало та перебуває в тяжкому економічному стані, що спричинено фінансовою кризою в країні. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, відповідне підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.10-13). Згідно довідки Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» від 20 лютого 2025 року №105, станом на 20.02.2025 року [PERSON] не виплачена заробітна плата у сумі 251\~905,00 грн., у т.ч. по місяцям: за липень 2021 року 11622 грн.; за серпень 2021 року 11581 грн.; за вересень 2021 року 13091 грн.; за жовтень 2021 року 9462 грн.; за листопад 2021 року 13087 грн.; за грудень 2021 року 12611 грн.; за січень 2022 року 9799 грн.; за лютий 2022 року 9171 грн.; за березень 2022 року 1136 грн.; за квітень 2022 року 3390 грн.; за травень 2022 року 1418 грн.; за червень 2022 року 1172 грн.; за січень 2023 року 50%-5662 грн.; за лютий 2023 року 50%-5983 грн.; за березень 2023 року 11089 грн.; за квітень 2023 року 12308 грн.; за грудень 2023 року 35%-5390 грн.; за січень 2024 року 19191 грн.; за лютий 2024 року 15977 грн.; за березень 2024 року 15070 грн.; за квітень 2024 року 16766 грн.; за травень 2024 року 16665 грн.; за червень 2024 року 10460 грн.; за липень 2024 року 9253 грн.; за серпень 2024 року 2294 грн.; за вересень 2024 року 3144 грн.; за жовтень 2024 року 1905 грн.; за грудень 2024 року 1855 грн.; за січень 2025 року 1353 грн. (а.с.9,31). Згідно ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст.115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Також, судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, з урахуванням предмету та підстави позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 251 905,00 грн. Зазначену суму заробітної плати позивачу станом на час розгляду справи судом не виплачено, доказів протилежного відповідачем суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до частин 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved