Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник ТзОВ "ФК "Фінстраст Україна" звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 13.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №7065688 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті товариства. Згідно умов договору сума кредиту складає 25000 грн., строк кредиту 361 день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 25000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . У період з 13.09.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитор у розмірі 8979,88 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 5198,88 грн. та оплату процентів у розмірі 3781,00 грн. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачені і складає 19801,12 грн. - тіло кредиту і 31306,65 грн. - нараховані відсотки, нараховані позивачем проценти за 60 днів - 23642,40 грн., а всього 74750,17 грн., яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 1.2 Відповідач подала відзив на позовну заяву, згідно якого із заявленими вимогами не згідна. У відзиві вказує, що позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідачка отримала від первісного кредитора грошові кошти, позивачем також не надано виписки з рахунку відповідачки, з якої можна було б становити факт користування відповідачкою банківською карткою. Рахунком та наявність у неї заборгованості за кредитом. Також зазначає, що вона не володіє інформацією щодо заборгованості перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ніяких документів факторингу, переуступки вона не отримувала. Не розуміє, звідки сформувалася дана сума боргу, жодних розрахунків вона також не отримувала. Тому, просить у позові відмовити. 1.3 Представником позивача було подано додаткові пояснення, згідно яких зазначає, що оскільки на момент укладання Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 7065688 про надання споживчого кредиту від 13.09.2023 року не сплив, Позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 60 календарних днів з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року, поденний розрахунок заборгованості надається разом з цими письмовими поясненнями. Нарахування здійснені, відповідно до умов Договору № 7065688 про надання споживчого кредиту від 13.09.2023 року, за стандартною процентною ставкою 1.99%, в розмірі 23642.40 грн. 1.4. Позивачем було подано відповідь на відзив, згідно якого вказує, що Кредитний договір укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана Позивачем в позовній заяві. На підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «C5111», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог ЗУ «Про електронну комерцію». Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Сума заборгованості за Договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА". Як Первісний Кредитор, ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" здійснив розрахунок відповідно до умов договору. У період з 13.09.2023 по 26.05.2024 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 8979.88 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 5198.88 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 3781.00 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.05.2024 - 25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 19801,12 грн * 1,99% = 394,04 грн*60 календарних днів = 23642,4 грн. Також зазначає, що часткова оплата відповідачем суми нарахованих процентів за користування грошовими коштами на рахунок кредитора є підтвердженням факту отримання боржником від первісного кредитора грошових коштів. Враховуючи вищенаведене, факт укладання правочину та отримання відповідачем коштів у сумі 25000,00 грн. не може бути спростований, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку. Тому, просить позов задовольнити у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 09.10.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 29.01.2025 було задоволено клопотання про заміну найменування позивача, а також про витребування доказів. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним, наявний відзив, заяв та клопотань до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 13.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №7065688 про надання споживчого кредиту. Згідно умов вказано Договору сума кредиту складає 25 000 грн., строк кредиту - 361 день (п. 1.3 та п. 1.4 Договору). Згідно п. 1.5.1 та 1.5.2 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, знижена процентна ставка - 1,89%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою складає 204 597,50 грн., за зниженою ставкою - 204 124,88 грн. (п.1.8 Договору). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем (п. 2.1) (а.с.16-20). Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.21). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідачка та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором С5111. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] електронним одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.23-24). 08 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім « та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір №017/20-П про надання послуг з переказу платежів (а.с.74-77). Видача грошових коштів у сумі 25 000 грн. [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» про перерахування коштів на банківську картку [NUMBER] (а.с.92). Належність банківської картки [NUMBER] [PERSON] та зарахування на платіжну картку коштів у сумі 25 000 грн. підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.199). Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 26.05.2024 заборгованість відповідача за кредитом складає 51 107,77 грн., з яких 19801,12 грн. - тіло кредиту і 31306,65 грн. - нараховані відсотки. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] здійснила часткову оплату за Договором 7065688, а саме 20.09.2023 відповідач здійснила оплату у розмірі 8979,88 грн., з яких 5198,88 грн. спрямовані на оплату тіла кредиту та 3781,00 грн. - на оплату відсотків. Дані суми включенні у розрахунок заборгованості (а.с.27-30). Також, судом встановлено, що 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.132-136). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 27.05.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.142). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 27.05.20247 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 51 107,77 грн., з яких: 19801,12 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31 306,65 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.10). Після відступлення права вимоги, позивачем нараховано [PERSON] проценти за 60 календарних днів за період з 27.05.2024 по 25.07.2024 в межах строку договору в розмірі 23 642,40 грн. (19801,12 грн х 1,99% = 394,04 грн х 60 календарних днів). Про відступлення права вимоги [PERSON] повідомлялася представниками позивача шляхом надсилання повідомлення на електронну пошту, зазначену при укладені Кредитного договору (а.с.25). Рішенням єдиного учасника товариства №251124/1 від 25.11.2024 вирішено змінити найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.193). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, 13.09.2023 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №7065688 про надання споживчого кредиту. [PERSON] , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилася, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором С5111 кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Кошти було надано у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем, що також підтверджується банківською установою: саме цю картку емітовано банківськоюу становою на ім`я [PERSON] і на неї надйшли кошти в розмірі 25 тис грн. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суд критично оцінює доводи відповідача викладені у відзиві, що Кредитний договір було укладено з порушенням вимог винного законодавства, оскільки такі не підтверджені жодними належними доказами. Також суд відхиляє заперечення відповідача щодо розрахунку заборгованості, оскільки наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту, у ньому відображена фактична сума кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми. Крім того, у розрахунку відображуються всі факти виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів. Зокрема, за умовами договору строк кредитування складає 361 день. Первісним кредитором в період з 13.09.2023 по 26.05.2024 було нарахованої відповідачці відсотки у розмірі 44067,53 грн. Разом з тим, 20.09.2023 відповідач здійснила оплату у розмірі 8979,88 грн., з яких 5198,88 грн. спрямовані на оплату тіла кредиту та 3781,00 грн. - на оплату відсотків. Дані суми включені у наданий позивачем розрахунок заборгованості. Після відступлення права вимоги новим кредитором було нараховано проценти за 60 календарних днів за період з 27.05.2024 по 25.07.2024 в розмірі 23 642,40 грн, що також відповідає умовам договору та строку його дії. Тому, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в межах строку кредитування у заявленому позивачем розмірі. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: ордером адвоката Городніщевої Є.О. серія АІ №1705187; Договором про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024; Актом прийому-передачі виконаних робіт від 19.09.2024; рахунком на оплату №4790-19/09-2024 від 19.09.2024 та Додатковою угодою №1 від 10.12.2024 до Договору про надання правової допомоги №26/08-2024 (а.с.22, 26, 31, 42-43). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі. Від відповідача не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, або інших заперечень. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи наведене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. підлягають стягненню з відповідачки. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved