Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-31 00:00:00

23 грудня 2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що споживач електроенергії [PERSON] в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] , є споживачем універсальної послуги та приєдналася до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та оплатою частини боргу. За адресою споживання електричної енергії: [ADDRESS] , присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z0443139651381 та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до інформації про державний реєстр нерухомості відповідно за адресою: [ADDRESS] , власником є [PERSON] . Позивач належним чином виконував свої зобов?язання за договором, зокрема з січня 2019 року по травень 2024 року включно, постачав електричну енергію, що підтверджується даними адміністратора комерційного обліку АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Позивачем було отримано обсяги розподіленої електричної енергії від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» по коду точки комерційного обліку 62Z0443139651381 споживача за адресою: [ADDRESS] . За даними ОСР було спожито по приладу обліку за період з 01.08.2020 року 31.05.2024 року 29331 кВт*г. На підставі переданих об`ємів споживання за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] позивачем здійснено розрахунок заборгованості. [PERSON] з 01.01.2019 року у належній формі приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» (для побутових споживачів Дніпропетровської області), оскільки продовжувала споживати електричну енергію та періодично сплачувала спожиту електричну енергію за період січень 2019 року травень 2024 року, письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні. Розрахунок суми заборгованості за спожиту електричну енергію за період 01.08.2020 року 31.05.2024 року наступний: За даний період було спожито по приладу обліку 29331 кВт*г на загальну суму 55087,36 грн. Сплачено за період розрахунку 8700,00 грн. Отже, сума боргу складає 55087,36 грн. 8700,00 грн. = 46387,36 грн. Таким чином, заборгованість за спожиту електричну енергію, станом на 31.05.2024 року (дата формування позовної заяви), складає 46387,36 грн. Представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 46387,36 грн. за період з 01.08.2020 року по 31.05.2024 року та витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. 24 грудня 2024 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від представника позивача ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надійшла заява проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Від відповідача [PERSON] відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Відповідно до ч.13\~ст.7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що споживач електроенергії [PERSON] в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги та приєдналася до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та оплатою частини боргу. За адресою споживання електричної енергії: [ADDRESS] присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z0443139651381 та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до інформації з державного реєстру на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , власником є [PERSON] (а.с.25, 26). Позивач належним чином виконував свої зобов?язання за договором, зокрема з січня 2019 року по травень 2024 року включно, постачав електричну енергію, що підтверджується даними адміністратора комерційного обліку АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Позивачем було отримано обсяги розподіленої електричної енергії від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» по коду точки комерційного обліку 62Z0443139651381 споживача за адресою: [ADDRESS] . За даними ОСР було спожито по приладу обліку за період з 01.08.2020 року 31.05.2024 року 29331 кВт*г. Згідно розрахунку суми заборгованості за період з 01.08.2020 року 31.05.2024 року відповідачем було спожито електричної енергії по приладу обліку 29331 кВт*г на загальну суму 55087,36 грн. Сплачено за період розрахунку 8700,00 грн. Сума боргу складає 55087,36 грн. 8700,00 грн. = 46387,36 грн. Заборгованість за спожиту електричну енергію, станом на 31.05.2024 року складає 46387,36 грн. (а.с.55, 56). В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Положеннями ст.205 ЦК України встановлено, що правочин може\~вчинятися усно\~або в\~письмовій (електронній)\~формі.\~Сторони мають\~право обирати\~форму правочину,\~якщо інше\~не встановлено\~законом Правочин,\~для якого\~законом не\~встановлена обов`язкова\~письмова форма,\~вважається вчиненим,\~якщо поведінка\~сторін засвідчує\~їхню волю\~до настання\~відповідних правових\~наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Як зазначено в ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Як зазначено в ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із вимогами ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як зазначено в ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.ч.1, 5 ст.633 ЦК України публічним є\~договір,\~в якому\~одна сторона\~-\~підприємець взяла\~на себе\~обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Відповідно до ст.641 ЦК України пропозицію укласти\~договір (оферту)\~може зробити\~кожна із\~сторін майбутнього\~договору. Пропозиція\~укласти договір\~має містити\~істотні умови\~договору і\~виражати намір\~особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною\~у разі\~її прийняття. Пропозицією\~укласти договір\~є,\~зокрема,\~документи (інформація),\~розміщені у\~відкритому доступі\~в мережі\~Інтернет,\~які містять\~істотні умови\~договору і\~пропозицію укласти\~договір на\~зазначених умовах\~з кожним,\~хто звернеться,\~незалежно від\~наявності в\~таких документах\~(інформації)\~електронного підпису. Реклама\~або інші\~пропозиції,\~адресовані невизначеному\~колу осіб,\~є запрошенням\~робити пропозиції\~укласти договір,\~якщо інше\~не вказано\~у рекламі\~або інших\~пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Нормами ст.642 ЦК України передбачено, що відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~повинна бути\~повною і\~безумовною. Якщо\~особа,\~яка одержала\~пропозицію укласти\~договір,\~у межах\~строку для\~відповіді вчинила\~дію відповідно\~до вказаних\~у пропозиції\~умов договору\~(відвантажила\~товари,\~надала послуги,\~виконала роботи,\~сплатила відповідну\~суму грошей\~тощо),\~яка засвідчує\~її бажання\~укласти договір,\~ця дія\~є прийняттям\~пропозиції,\~якщо інше\~не вказане\~в пропозиції\~укласти договір\~або не\~встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. За змістом ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно др\~ст.67\~Житлового Кодексу\~України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживачі відповідно до ч.1\~ст.68 Житлового Кодексу України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету міністрів України №572 від 08.09.1992 (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно\~Постанови Кабінету міністрів України №45 від 24.01.2006\~та\~№ 5 від 14.01.2009), зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Незаконними діями відповідача заподіюється шкода майновим правам позивача, що у відповідності зі\~ст.15 ЦК України\~охороняються законом і позивач обґрунтовано у відповідності зі\~ст.16 ЦК України\~звернувся до суду за захистом своїх прав. [PERSON] з 01.01.2019 року у належній формі приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» (для побутових споживачів Дніпропетровської області), оскільки продовжувала споживати електричну енергію та періодично сплачувала спожиту електричну енергію за період січень 2019 року травень 2024 року, письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні. Даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суд приходить до висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за період 01.08.2020 року по 31.05.2024 року, оскільки відповідач не в повному обсязі виконала прийняті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у розмірі 46387,36 грн. Згідно п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача з відповідача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved