Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» 10.02.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] \~ про відшкодування\~ шкоди. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.06.2021 між ПрАТ «СК «АРКС» та ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 74/13/2021/706а1к5, предметом страхування в якому є транспортний засіб напівпричіп Schmitz, державний номерний знак [NUMBER] . Вказував, що 06.12.2021 з вини відповідача відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLVO з напівпричепом Schmitz, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля Volkswagen, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено напівпричіп Schmitz, державний номерний знак [NUMBER] , що був застрахований за договором добровільного страхування. Зазнавав, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, загальний розмір страхового відшкодування склав 27916,70 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «УПСК» з лімітом відповідальності в розмірі 130000 грн та з визначенням франшизи в сумі 2600 грн. Позивач вказував, що ПрАТ «УПСК» було розраховано страхове відшкодування на суму 11859,83 грн, невідшкодованою залишилася сума 16056,87 грн. В поданій до суду позовній заві просив суд стягнути з відповідача виплачене та не відшкодоване страхове відшкодування в розмірі 16056,87 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11.02.2025 відкрито провадження в справі за позовом ПрАТ «СК «АРКС» за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників про час, дату та місце розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] 17.03.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відповідно до п. 27.13 Договору страхування №74/13/2021/706а1к5 від 11.06.2021 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи, але позивачем такий кошторис не наданий. Потерпілою стороною було виконано повну заміну пошкодженого тенту на новий, з чим не погоджується, вважає, що позивачем не надано доказів необхідності заміни пошкодженого майна на нове. Вказував, що жодного разу не був запрошений для огляду та фіксування пошкоджень. В задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Також вважає, що позовні вимоги заявлено з пропуском строків позовної давності. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав, які зазначені в поданому до суду відзиві на позовну заяву. Просили застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності. Суд, заслухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 06.12.2021 о 16:15 год. на 444км+100м траси М-03 Київ-Харків-Довжанський [PERSON] , керуючи т/з Volkswagen LT 35, д.н.з. [NUMBER] , здійснив стоянку на узбіччі дороги, залишивши т/з, не вживши всіх заходів, чим порушив п.15.12 ПДР України, в результаті чого допустив самовільний рух автомобіля, який здійснив наїзд на припаркований позаду автомобіль Volvo FH, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом Schmitz SCS 24l, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП т/з отримав механічні пошкодження. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Валківського районного суду Харківської області від 22.12.2021 в справі № 615/1888/21, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених відповідачем, які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб напівпричіп Schmitz, державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований на підставі договору добровільного страхування від 11.06.2021 № 74/13/2021/706а1к5, що був укладений між ПрАТ «СК «АРКС» та ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат». Відповідно до страхового акту №ARX3100573 від 16.12.2021 вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховою, визначено суму страхового відшкодування в розмірі 27916,70 грн. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції на час дорожньо-транспортної пригоди) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки позивач виплатив потерпілій стороні страхове відшкодування, до ПрАТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Також судом встановлено, що станом на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована на підставі полісу АР/9201082, укладеного із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». ПрАТ «УПСК» відповідно до полісу АР/9201082 від 09.02.2021 погодило розмір страхового відшкодування в розмірі 11859,83 грн (14459,83 грн 2600 грн (франшиза)), та виплатило позивачу 10673,85 грн. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця складає 16056,87 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про те, що з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування за мінусом суми отриманого страхового відшкодування за полісом в розмірі 16056,87 грн, а позовні вимоги ПрАТ «СК «АРКС» є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Посилання відповідача на те, що не був присутній під час огляду транспортного засобу не заслуговують на увагу. В даній справі правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані ст. 993 ЦК України, яка передбачає, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», в п. 9. роз`яснив, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. В даній справі позов до відповідача пред`явлено страховою компанією, а не потерпілою особою, яка не є учасником справи. Тому твердження відповідача про вирішення питання з передачі йому пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди майна є таким, що заявлено поза межами предмета спору. Щодо тверджень відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності суд враховує таке. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного\~права або інтересу. Загальні строки\~позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України. В даних правовідносинах відбувалася заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 ЦК України). Оскільки у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, зокрема страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, застосовується загальний строк позовної давності (три роки), а його перебіг починається від дня настання страхового випадку. Як встановлено судом, страховий випадок відбувся 11.06.2021. Трирічний строк закінчується 11.06.2024. Відповідачем заявлено про застосування позовної давності. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України)\~установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.\~\~ Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30\~березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу,\~продовжуються на строк дії такого карантину». Окрім того, Указом Президента України від\~24 лютого 2022 року № 64/2022\~у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан із 05\~години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30\~діб,\~який продовжується. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строки позовної давності. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача йому підлягають відшкодуванню понесені судові витрати відповідачем в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved