Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-06 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідач [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала власноруч на планшеті заяву № б/н від 20.08.2020 р. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. У подальшому відповідач [PERSON] виявила бажання отримати послугу Миттєва розстрочка. Кредит готівкою, ознайомилась із актуальними умовами кредитування та 28.01.2022 року підписала Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Додатково відповідачем [PERSON] за допомогою OTP підписаний Графік кредиту. Відповідно до Договору та Графіку кредиту із відповідачем [PERSON] погоджені наступні умови послугу Миттєва розстрочка. Кредит готівкою: 1. Розмір кредиту: відповідно до Графіку кредиту; 2. Строк кредитування: відповідно до Графіку кредиту; 3. п.2.4 Договору: Процентна ставка, відсотків річних: 0,12%; 4. п.2.5 Договору: Кількість та розмір платежів, періодичність: Платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно Графіку погашення кредиту. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, у зв`язку з чим відповідачу [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку номер [NUMBER] , розмір кредиту становить 49003,00 грн. Однак, в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором, відповідач [PERSON] не виконувала умови договору, в зв`язку з чим станом на 06.01.2025 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 40181,56 грн., яка складається з: 40093,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за процентами за користування кредитом 88,20 грн. З огляду на те, що відповідач заборгованість не погашає, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 40181,56 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2025 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.08.2020 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг, до ПАТ КБ «Приватбанк» була подана анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка була підписана власноруч на планшеті відповідачем по справі. У подальшому відповідач [PERSON] виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомилась із актуальними умовами кредитування та 28.01.2022 року підписала Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Додатково відповідачем [PERSON] за допомогою OTP підписаний Графік кредиту. Відповідно до Договору та Графіку кредиту із відповідачем [PERSON] погоджені наступні умови послугу Миттєва розстрочка. Кредит готівкою: 1. Розмір кредиту: відповідно до Графіку кредиту; 2. Строк кредитування: відповідно до Графіку кредиту; 3. п.2.4 Договору: Процентна ставка, відсотків річних: 0,12%; 4. п.2.5 Договору: Кількість та розмір платежів, періодичність: Платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно Графіку погашення кредиту. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, у зв`язку з чим відповідачу [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку номер [NUMBER] , розмір кредиту становить 49003,00 грн. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н. З загальних умов надання кредитів «Оплата частинами», вбачається, що сторони також погодили умови сплати процентів. Із зазначених умов договору, вбачається, що сторони погодили розмір кредиту, відсоткової ставки. Відповідачем вимоги договору не виконані, грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі не повернуто, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 06.01.2025 року складає 40181,56 грн., з яких 40093,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за процентами за користування кредитом 88,20 грн. Відповідач не спростувала факт отримання кредитних коштів. Визначаючи розмір боргу, суд виходить з розрахунку, який надано Банком, оскільки відповідачем цей розрахунок не спростований і свій не надано. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved