Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (надалі за текстом - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.06.2022 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 500/19-Тл/Ц3-104/22, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 05.07.2022 року, сталася дорожньо транспортна пригода (надалі за текстом -ДТП) за участю автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ 2106», д.н.з [NUMBER] , під керуванням відповідача. Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року (справа №760/9223/22), винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано відповідача. Відповідно до Рахунку № ВДиС-0022796 від 07.07.2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , складає 107 474,45 грн. З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту, внаслідок ДТП, яка мала місце 05.07.2022 року, позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до Висновку експерта № 19094 від 11.07.2022 року вартість відновлювального ремонту, автомобіля марки «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , складає 117 820,21 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, позивач поніс збитки, виплативши страхове відшкодування у розмірі 107 474,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35217025 від 12.07.2022. У зв`язку з тим, що у відповідача був відсутній поліс, позивач неотримав суму страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. В позовній заяві представник позивача просив про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за останнім відомим місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників судового процесу, що не з`явились, та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.06.2022 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 500/19-Тл/Ц3-104/22 згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 5-9). 05.07.2022 року, сталась дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом -ДТП) за участю автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ 2106», д.н.з [NUMBER] , під керуванням відповідача. Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року (справа №760/9223/22), винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано відповідача (а.с. 43). Відповідно до Рахунку № ВДиС-0022796 від 07.07.2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , складає 107 474,45 грн. (а.с. 14-15). З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту, внаслідок ДТП, яка мала місце 05.07.2022 року, позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до Висновку експерта № 19094 від 11.07.2022 року вартість відновлювального ремонту, автомобіля марки «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] , складає 117 820,21 грн (а.с. 18-39). У зв`язку з вищевикладеним і відповідно до умов договору страхування, позивач поніс збитки, виплативши страхове відшкодування у розмірі 107 474,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35217025 від 12.07.2022 (а.с. 40). Позивачем на адресу відповідача була направлена звичайним листом претензія вих. №150722-683/р від 15.07.2022 року, про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування. Проте, станом на дату подачі позовної заяви відповідачем жодних виплат на користь позивача здійснено не було (а.с. 44). У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в т. ч. є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки. Статтею 27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року за № 85/96 встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 107 474 грн. 69 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 54945521 від 15.11.2024 про сплату судового збору у сумі 3 028 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved